![]() |
virallinen lehti |
FI Sarjan L |
2023/2776 |
14.12.2023 |
KOMISSION DELEGOITU ASETUS (EU) 2023/2776,
annettu 12 päivänä lokakuuta 2023,
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2015/757 muuttamisesta meriliikenteen kasvihuonekaasupäästöjen ja muiden merkittävien tietojen tarkkailua koskevien sääntöjen osalta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon meriliikenteen kasvihuonekaasupäästöjen tarkkailusta, raportoinnista ja todentamisesta sekä direktiivin 2009/16/EY muuttamisesta 29 päivänä huhtikuuta 2015 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2015/757 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1) |
Asetuksessa (EU) 2015/757 vahvistetaan säännöt, jotka koskevat jäsenvaltion lainkäyttövaltaan kuuluviin satamiin saapuvista, tällaisissa satamissa olevista tai tällaisista satamista lähtevistä aluksista peräisin olevien kasvihuonekaasupäästöjen ja muiden merkittävien tietojen täsmällistä tarkkailua, raportointia ja todentamista, jotta voidaan edistää meriliikenteen kasvihuonekaasupäästöjen vähentämistä kustannustehokkaalla tavalla. |
(2) |
Asetuksen (EU) 2015/757 liitteessä I säädetään menetelmistä hiilidioksidipäästöjen tarkkailemiseksi polttoaineenkulutuksen perusteella. Asetuksen (EU) 2015/757 liitteessä II annetaan säännöt muiden merkittävien tietojen tarkkailemisesta. |
(3) |
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) 2023/957 (2) muutettiin asetusta (EU) 2015/757 erityisesti meriliikennetoiminnan sekä metaani- (CH4) ja dityppioksidipäästöjä (N2O) koskevan tarkkailun, raportoinnin ja todentamisen sisällyttämiseksi EU:n päästökauppajärjestelmään. |
(4) |
Asetuksen (EU) 2015/757 liitteessä I olevassa A osassa säädetään, että hiilidioksidipäästöt on laskettava kertomalla päästökertoimet polttoaineenkulutuksella. Kyseinen A osa olisi muutettava sisällyttämällä siihen tarkistetut kaavat, joissa otetaan huomioon metaani- ja dityppioksidipäästöjen sisällyttäminen asetuksen (EU) 2015/757 soveltamisalaan. Koska metaanipäästöt voivat olla peräisin polttoainemääristä, joita ei polteta vaan jotka vapautuvat ilmakehään häviöpäästöinä, liitteessä I olevan A osan kaavoja olisi tarkistettava tämän mahdollisuuden huomioon ottamiseksi. Ottaen huomioon merenkulkualan tekninen ja tieteellinen kehitys ja erityisesti uusien polttoainetyyppien tuleva käyttöönotto, liitteessä I olevassa A osassa oleva peruspolttoaineiden ja päästökerrointen luettelo olisi saatettava ajan tasalle. |
(5) |
Asetuksen (EU) 2015/757 liitteessä I olevassa B osassa vahvistetaan polttoaineenkulutuksen määrittämiseen käytettävät tarkkailumenetelmät. EU:n päästökauppajärjestelmän moitteettoman ja tehokkaan toiminnan varmistamiseksi on tarpeen erottaa toisistaan kyseisessä liitteessä olevassa B osassa esitettyjen menetelmien A, B ja C mukainen kasvihuonekaasupäästöjen laskentaan perustuva lähestymistapa ja kyseisessä osassa esitetyn menetelmän D mukainen mittauksiin perustuva lähestymistapa. |
(6) |
Jotta voidaan edelleen tukea tarkkailujärjestelmän luotettavuutta, erityisesti kun otetaan huomioon meriliikenteen päästöjen sisällyttäminen EU:n päästökauppajärjestelmään, ja asetuksen (EU) 2015/757 4 artiklassa vahvistettujen tarkkailua ja raportointia koskevien yhteisten periaatteiden mukaisesti yhtiöiden olisi otettava käyttöön menettelyt tietovirtojen hallintatoimia ja kontrollitoimia varten ja sisällytettävä tällaisten menettelyjen asiaankuuluvat kuvaukset mainitun asetuksen 6 artiklassa tarkoitettuun tarkkailusuunnitelmaan. Yhtiöille olisi lisäksi annettava tietoaukkojen käsittelyä koskevat säännöt, jotka kattavat tapaukset, joissa tietoja puuttuu tai tarkkailusuunnitelmaa ei väliaikaisesti sovelleta. Sen vuoksi asetuksen (EU) 2015/757 liitteeseen I olisi lisättävä uusi tietojen hallintaa ja kontrollia koskeva C osa. |
(7) |
Asetuksen (EU) 2015/757 liitteessä II olevassa B osassa esitetään yksityiskohtaiset säännöt, jotka koskevat mainitun asetuksen 10 artiklan mukaista yhtiöiden suorittamaa muiden merkittävien tietojen vuosittaista tarkkailua. Asetukseen (EU) 2023/757 asetuksella (EU) 2015/957 tehtyjen muutosten myötä metaani ja dityppioksidi kuuluvat asetuksen (EU) 2015/757 soveltamisalaan. Alusten keskimääräisen energiatehokkuuden tarkkailussa käytettäviä indikaattoreita on mukautettava vastaavasti, ja ne on ilmaistava hiilidioksidiekvivalenttiarvoina. |
(8) |
Asetuksen (EU) 2015/757 10 artiklassa luetellaan muuttujat, joita yhtiöiden on seurattava vuosittain täyttääkseen kyseisen asetuksen 11 artiklan mukaiset raportointivelvoitteensa. Kyseisen asetuksen 10 artiklan k alakohdassa säädetään, että yhtiöiden on tarkkailtava vuositasolla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY (3) soveltamisalaan kuuluvien, mainitun direktiivin liitteen I mukaiseen meriliikennetoimintaan liittyvien kasvihuonekaasujen yhteenlaskettuja kokonaispäästöjä. Seuranta on suoritettava asetuksen (EU) 2015/757 liitteessä I olevan A osan ja kyseisen asetuksen liitteessä II olevan B osan mukaisesti. On tarpeen lisätä liitteeseen II uusi C osa, jossa vahvistetaan säännöt aluksen kasvihuonekaasujen yhteenlaskettujen kokonaispäästöjen vuosittaisesta tarkkailusta. Lisäksi on aiheellista vahvistaa säännöt, jotka koskevat sellaisten tarvittavien tietojen tarkkailua, joilla perustellaan direktiivin 2003/87/EY 12 artiklan 3 kohdasta tehtävien, sen 3 -e–3 -b kohdassa säädettyjen asiaankuuluvien poikkeusten soveltaminen. |
(9) |
Yksittäisen aluksen osalta direktiivin 2003/87/EY soveltamisalaan kuuluvat kasvihuonekaasupäästöt voivat poiketa asetuksen (EU) 2015/757 soveltamisalaan kuuluvista kasvihuonekaasupäästöistä, myös direktiivin 2003/87/EY 3 g a artiklassa tarkoitetun maantieteellisen soveltamisalan vuoksi. Asetuksen (EU) 2015/757 10 artiklan k alakohdan mukaisia aluksen kasvihuonekaasujen yhteenlaskettuja kokonaispäästöjä koskevien sääntöjen olisi perustuttava kyseisen asetuksen liitteessä I olevassa A osassa esitettyihin tarkistettuihin kaavoihin. Direktiivin 2003/87/EY soveltamisalaan kuuluvia kasvihuonekaasupäästöjä koskevien sääntöjen huomioon ottamiseksi asetuksen (EU) 2015/757 liitteessä II olisi säädettävä poikkeuksista, joita sovelletaan mainitun asetuksen liitteessä I olevassa A osassa oleviin tarkistettuihin kaavoihin sekä niiden kyseisessä osassa esitettyyn soveltamisjärjestykseen. Jotta asetuksen (EU) 2015/757 liite II voitaisiin sovittaa yhteen direktiivin 2003/87/EY 14 artiklan 1 kohdan nojalla annettujen täytäntöönpanosäädösten kanssa, olisi vahvistettava poikkeuksena yleissäännöstä säännöt biomassan, muuta kuin biologista alkuperää olevien uusiutuvien polttoaineiden ja kierrätettyjen hiilipitoisten polttoaineiden käsittelylle. Olisi vahvistettava lisäpoikkeuksia, joissa otetaan huomioon meriliikenteen kasvihuonekaasupäästöjen sisällyttäminen EU:n päästökauppajärjestelmään, erityisesti direktiivin 2003/87/EY 3 g a artiklassa tarkoitetun maantieteellisen soveltamisalan soveltamisen, kyseisen direktiivin 12 artiklan 3 a ja 3 b kohdan soveltamisalaan kuuluvien kasvihuonekaasupäästöjen käsittelyn, kyseisen direktiivin 12 artiklan 3 -d, 3 -c ja 3 -b kohdan soveltamisalaan kuuluvien kasvihuonekaasupäästöjen käsittelyn, kyseisen direktiivin 12 artiklan 3 -e kohdassa säädetyn poikkeuksen soveltamisen ja kyseisen direktiivin 3 g b artiklassa säädetyn asteittaisen soveltamisen osalta. |
(10) |
Sen vuoksi asetusta (EU) 2015/757 olisi muutettava. |
(11) |
Meriliikenteen kasvihuonekaasupäästöt sisällytetään EU:n päästökauppajärjestelmään 1 päivänä tammikuuta 2024 alkavasta raportointikaudesta alkaen, ja metaani- ja dityppioksidipäästöt sisällytetään asetuksen (EU) 2015/757 soveltamisalaan 1 päivänä tammikuuta 2024 alkavasta raportointikaudesta alkaen. Sen vuoksi on aiheellista, että tämän asetuksen säännöksiä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2024, |
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan asetus (EU) 2015/757 seuraavasti:
1) |
Korvataan liite I tämän asetuksen liitteessä I olevalla tekstillä. |
2) |
Muutetaan liite II tämän asetuksen liitteen II mukaisesti. |
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2024.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 12 päivänä lokakuuta 2023.
Komission puolesta
Puheenjohtaja
Ursula VON DER LEYEN
(1) EUVL L 123, 19.5.2015, s. 55.
(2) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2023/957, annettu 10 päivänä toukokuuta 2023, asetuksen (EU) 2015/757 muuttamisesta niin, että voidaan ottaa huomioon meriliikennetoiminnan sisällyttäminen EU:n päästökauppajärjestelmään ja muiden kasvihuonekaasujen tarkkailu-, raportointi- ja todentamissäännöt sekä muun tyyppisten alusten päästöt (EUVL L 130, 16.5.2023, s. 105).
(3) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/87/EY, annettu 13 päivänä lokakuuta 2003, kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta (EUVL L 275, 25.10.2003, s. 32).
LIITE I
”LIITE I
Menetelmät kasvihuonekaasupäästöjen tarkkailemiseksi
A. KASVIHUONEKAASUPÄÄSTÖJEN LASKEMINEN (9 ARTIKLA)
1. Kasvihuonekaasupäästöjen laskentakaavat
Kasvihuonekaasupäästöjen laskemiseksi yhtiöiden on sovellettava seuraavaa kaavaa:
Yhtiöiden on laskettava hiilidioksidipäästöt laskemalla yhteen kaikkien käytettyjen polttoaineiden i hiilidioksidipäästöt seuraavan kaavan mukaisesti:
Yhtiöiden on laskettava metaanipäästöt laskemalla yhteen kaikkien käytettyjen polttoaineiden i poltosta aiheutuvat metaanipäästöt ja metaanihävikistä aiheutuvat päästöt seuraavan kaavan mukaisesti:
Yhtiöiden on laskettava dityppioksidipäästöt laskemalla yhteen kaikkien käytettyjen polttoaineiden i dityppioksidipäästöt seuraavan kaavan mukaisesti:
Polttoaineenkulutus lasketaan erikseen sellaisten päästöjen osalta, jotka ovat peräisin jäsenvaltion lainkäyttövaltaan kuuluvien satamien välisistä matkoista, jäsenvaltion lainkäyttövaltaan kuuluvista satamista alkavista matkoista ja jäsenvaltion lainkäyttövaltaan kuuluviin satamiin päättyvistä matkoista, sekä jäsenvaltion lainkäyttövaltaan kuuluvissa satamissa syntyvien päästöjen osalta. Polttoaineenkulutus aluksen kiinnityspaikassa jäsenvaltion lainkäyttövaltaan kuuluvassa satamassa lasketaan erikseen.
Termi |
Selitys |
GHGMRV |
Tämän asetuksen nojalla raportoitavat kasvihuonekaasupäästöt, jotka ilmaistaan hiilidioksidiekvivalenttitonneina. Hiilidioksidiekvivalentilla tarkoitetaan metrijärjestelmän yksikköä, jolla mitataan hiilidioksidi-, metaani- ja dityppioksidipäästöjä ilmakehän lämmitysvaikutuspotentiaalin perusteella muuntamalla metaanin ja dityppioksidin määrät siksi määräksi hiilidioksidia, jolla on sama ilmakehän lämmitysvaikutuspotentiaali. |
|
Yhteenlasketut hiilidioksidipäästöt yhteensä. |
|
Yhteenlasketut metaanipäästöt yhteensä. |
|
Yhteenlasketut dityppioksidipäästöt yhteensä. |
|
Metaanin lämmitysvaikutus 100 vuoden aikana, sellaisena kuin se esitetään komission delegoidun asetuksen (EU) 2020/1044 (1) liitteessä. |
|
Dityppioksidin lämmitysvaikutus 100 vuoden aikana, sellaisena kuin se esitetään komission delegoidun asetuksen (EU) 2020/1044 liitteessä. |
i |
Indeksi, joka vastaa aluksella raportointikaudella käytettyjä polttoaineita. |
j |
Indeksi, joka vastaa aluksella olevia päästölähteitä. Tämän asetuksen soveltamiseksi kyseisiin lähteisiin kuuluvat ainakin pääkoneet, apukoneet, kaasuturbiinit, kattilat ja suojakaasulaitteistot. |
Mi |
Polttoaineenkulutus käytetyn polttoaineen i kokonaismassana (kaikkien päästölähteiden osalta). |
Mi, j |
Polttoaineenkulutus päästölähteessä j käytetyn polttoaineen i massana. |
Cj |
Polttoainehäviön tank-to-wake-päästökerroin prosenttiosuutena päästölähteen j käyttämän polttoaineen i massasta [%]. Cj sisältää karkauspäästöt ja häviöpäästöt. Karkauspäästöt ja häviöpäästöt ovat siitä polttoainemäärästä aiheutuvia päästöjä, joka ei päädy päästölähteen polttokammioon tai jota päästölähde ei kuluta, koska polttoaine jää palamatta, se tuuletetaan järjestelmästä tai se vuotaa järjestelmästä. |
Mi,NC |
Polttoaineen i kokonaismassa, jota ei polteta vaan joka vapautuu ilmakehään.
|
|
Metaanin määrä, jota ei polteta vaan joka vapautuu ilmakehään. Tämän määrän määrittämiseksi yhtiöiden on sovellettava seuraavaa kaavaa:
|
|
Tank-to-wake-hiilidioksidipäästökeroin polttoaineittain i tämän osan 2 kohdan taulukon mukaisesti. |
|
Tank-to-wake-metaanipäästökerroin polttoaineittain i tämän osan 2 kohdan taulukon mukaisesti. |
|
Tank-to-wake-dityppioksidipäästökerroin polttoaineittain i tämän osan 2 kohdan taulukon mukaisesti. |
2. Oletuspäästökertoimet
Seuraavassa taulukossa
— |
Mit. = mitattava |
— |
N/A = ei saatavilla |
— |
Lyhytviiva = ei sovelleta. |
Tämän asetuksen soveltamiseksi on sovellettava alla olevaan taulukkoon sisältyviä oletusarvoja, jotka koskevat aluksella käytettyjen polttoaineiden ja päästölähteiden päästökertoimia.
Kun solussa on merkintä Mit. tai N/A, on käytettävä saman sarakkeen polttoaineluokan korkeinta oletusarvoa. Jos tietyn polttoaineluokan osalta kaikissa saman sarakkeen soluissa on merkintä Mit. tai N/A, on käytettävä vähiten suotuisan fossiilisen polttoaineen tyypin oletusarvoa. Tätä sääntöä ei sovelleta sarakkeeseen 6, jossa Mit. tai N/A viittaa päästölähteen ei-käytettävissä oleviin arvoihin. Jos Cj:lle ei ole oletusarvoa, käytetään Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2023/1805 (*) 10 artiklan 6 kohdan mukaista sertifioitua arvoa.
Yhtiöt voivat poiketa alla olevassa taulukossa lueteltujen päästökertoimien oletusarvoista tapauksen mukaan sovellettuaan asetuksen (EU) 2023/1805 (*) 10 artiklan 5 ja 6 kohdassa säädettyjä edellytyksiä ja rajoituksia.
Yhtiön on määritettävä päästökertoimet muille kuin fossiilisille polttoaineille, joita ei ole lueteltu alla olevassa taulukossa, komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 (**) 32–35 artiklan mukaisesti.
Jos polttoaineita sekoitetaan, kutakin polttoainetta on tarkasteltava erikseen.
1 |
2 |
3 |
4 |
5 |
6 |
|
Polttoaineluokka |
Polttoainetyyppi |
|
|
|
Cj prosenttiosuutena päästölähteen käyttämän polttoaineen massasta |
|
Fossiiliset |
HFO ISO 8217, laadut RME–RMK |
3,114 |
0,00005 |
0,00018 |
– |
|
LFO ISO 8217, laadut RMA–RMD |
3,151 |
0,00005 |
0,00018 |
– |
||
MDO MGO ISO 8217, laadut DMX–DMB |
3,206 |
0,00005 |
0,00018 |
– |
||
LNG |
2,750 |
0 |
0,00011 |
LNG Otto (kaksipolttoaine, keskinopeus): 3,1 |
||
LNG Otto (kaksipolttoaine, matalanopeus): 1,7 |
||||||
LNG Diesel (kaksipolttoaine, matalanopeus): 0,2 |
||||||
Kipinäsytytteinen laihaseosmoottori (LBSI): 2,6 |
||||||
LPG (butaani) |
3,03 |
Mit. |
Mit. |
N/A |
||
LPG (propaani) |
3,00 |
Mit. |
Mit. |
N/A |
||
H2 (fossiilinen) |
0 |
0 |
|
– |
||
Mit. polttomoottorien (ICE) osalta |
||||||
NH3 (fossiilinen) |
0 |
N/A |
Mit. |
N/A |
||
Metanoli (fossiilinen) |
1,375 |
Mit. |
Mit. |
– |
||
Biopolttoaineet |
Etanoli |
1,913 |
Mit. |
Mit. |
– |
|
Biodiesel |
2,834 |
Mit. |
Mit. |
– |
||
Vetykäsitelty kasviöljy (HVO) |
3,115 |
0,00005 |
0,00018 |
– |
||
Nesteytetty biometaani liikennepolttoaineena (bio-LNG) |
2,750 |
0 |
0,00011 |
LNG Otto (kaksipolttoaine, keskinopeus): 3,1 |
||
LNG Otto (kaksipolttoaine, matalanopeus): 1,7 |
||||||
LNG Diesel (kaksipolttoaine, matalanopeus): 0,2 |
||||||
Kipinäsytytteinen laihaseosmoottori (LBSI): 2,6 |
||||||
Biometanoli |
1,375 |
Mit. |
Mit. |
– |
||
Muut |
3,115 |
0,00005 |
0,00018 |
– |
||
Bio-H2 |
0 |
0 |
0 polttokennojen osalta |
– |
||
Mit. ICE:n osalta |
||||||
Muuta kuin biologista alkuperää olevat uusiutuvat polttoaineet (RFNBO) Sähköstä tuotetut polttoaineet |
Sähköstä tuotettu diesel |
3,206 |
0,00005 |
0,00018 |
– |
|
Sähköstä tuotettu metanoli |
1,375 |
Mit. |
Mit. |
– |
||
Sähköstä tuotettu LNG |
2,750 |
0 |
0,00011 |
LNG Otto (kaksipolttoaine, keskinopeus): 3,1 |
||
LNG Otto (kaksipolttoaine, matalanopeus): 1,7 |
||||||
LNG Diesel (kaksipolttoaine, matalanopeus): 0,2 |
||||||
Kipinäsytytteinen laihaseosmoottori (LBSI): 2,6 |
||||||
Sähköstä tuotettu H2 |
0 |
0 |
0 polttokennojen osalta |
– |
||
Mit. ICE:n osalta |
||||||
Sähköstä tuotettu NH3 |
0 |
N/A |
Mit. |
N/A |
||
Sähköstä tuotettu LPG |
N/A |
N/A |
N/A |
N/A |
||
Sähköstä tuotettu DME |
N/A |
N/A |
N/A |
– |
Sarakkeessa 1 ilmoitetaan polttoaineiden luokka.
Sarakkeessa 2 ilmoitetaan kunkin luokan asianomaiset polttoainetyypit.
Sarake 3 sisältää hiilidioksidin päästökertoimen EF (gCO2/gFuel).
Sarake 4 sisältää metaanin päästökertoimen EF (gCH4/gFuel).
Sarake 5 sisältää dityppioksidin päästökertoimen EF (gN2O/gFuel).
Sarakkeessa 6 määritetään karkauspäästöinä ja häviöpäästöinä poistuvan polttoaineen määrä (Cj) prosenttiosuutena kyseisen päästölähteen käyttämän polttoaineen massasta. LNG:n kaltaisten karkauspäästöjä ja häviöpäästöjä aiheuttavien polttoaineiden osalta taulukossa esitetty karkauspäästöjen ja häviöpäästöjen määrä ilmaistaan prosentteina käytetyn polttoaineen massasta. Taulukossa esitetyt Cj-arvot lasketaan 50 prosentin moottorikuormituksella.
(*) |
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2023/1805, annettu 13 päivänä syyskuuta 2023, uusiutuvien ja vähähiilisten polttoaineiden käytöstä meriliikenteessä sekä direktiivin 2009/16/EY muuttamisesta (EUVL L 234, 22.9.2023, s. 48). |
(**) |
Komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2018/2066, annettu 19 päivänä joulukuuta 2018, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2003/87/EY tarkoitetusta kasvihuonekaasupäästöjen tarkkailusta ja raportoinnista sekä komission asetuksen (EU) N:o 601/2012 muuttamisesta (EUVL L 334, 31.12.2018, s. 1). |
B. MENETELMÄT KASVIHUONEKAASUPÄÄSTÖJEN MÄÄRITTÄMISEKSI
Yhtiön on ilmoitettava tarkkailusuunnitelmassa, millä tarkkailumenetelmällä kunkin sen vastuulla olevan aluksen kasvihuonekaasupäästöt määritetään, ja varmistettava, että valittua menetelmää sovelletaan järjestelmällisesti.
Tähän voidaan käyttää jäljempänä esitettyjä menetelmiä A, B, C ja D, jotka perustuvat laskentaan tai mittauksiin.
Laskentamenetelmän (menetelmät A, B ja C) mukaisesti päästöt lasketaan käyttämällä A osassa esitettyjä kaavoja. Tätä varten kunkin matkan todellinen polttoaineenkulutus on määritettävä jollakin jäljempänä kuvatuista menetelmistä A, B tai C, ja sitä on käytettävä laskennassa. Epävarmuuden lähteet ja niihin liittyvät epävarmuustasot on otettava huomioon, kun valitaan menetelmä A, B tai C. Yhtiön on säännöllisesti suoritettava asianmukaisia kontrollitoimia, mukaan lukien säännölliset ristiintarkastukset polttoaineiden luovutustodistuksen mukaisen tankatun määrän sekä aluksella suoritetun mittauksen osoittaman tankatun määrän välillä, ja toteutettava korjaavia toimia, jos havaitaan merkittäviä poikkeamia.
Mittaamiseen perustuvassa lähestymistavassa (menetelmä D) käytetään suoria kasvihuonekaasupäästöjen mittauksia.
Mitä tahansa menetelmien A, B, C ja D yhdistelmää, jonka todentaja on arvioinut, voidaan käyttää, jos se parantaa mittauksen yleistä tarkkuutta.
1. Menetelmä A: Polttoaineiden luovutustodistukset ja polttoainetankkien lukemien säännöllinen mittaus
Tämä menetelmä perustuu polttoaineen määrään ja tyyppiin, jotka on määritetty polttoaineiden luovutustodistuksessa. Lisäksi tehdään säännöllisiä polttoainetankkien tarkastuksia mittaamalla tankin lukemat. Kauden kokonaispolttoaineenkulutus saadaan seuraavasti: kauden alussa käytettävissä oleva polttoaine, johon lisätään toimitukset ja josta vähennetään kauden lopulla käytettävissä oleva polttoaine sekä kauden alun ja lopun välillä tyhjennetty polttoaine.
Kaudella tarkoitetaan kahden satamakäynnin välistä aikaa tai satamassa vietettyä aikaa. Kauden aikana käytetyn polttoaineen osalta on täsmennettävä polttoaineen tyyppi ja rikkipitoisuus.
Tätä menetelmää ei sovelleta, jos aluksessa ei ole saatavilla polttoaineiden luovutustodistusta, erityisesti, jos lastia käytetään polttoaineena, kuten esimerkiksi nesteytettyä maakaasua höyrystyneenä.
Marpol-yleissopimuksen liitteen VI voimassa olevien määräysten mukaan polttoaineiden luovutustodistus on pakollinen, ja asiaa koskeva kirjanpito on säilytettävä aluksessa kolmen vuoden ajan polttoaineiden toimituksen jälkeen siten, että se on helposti saatavilla. Aluksella tehtävät polttoainetankkien säännölliset tarkastukset perustuvat polttoainetankin lukemien mittaamiseen. Tässä yhteydessä käytetään polttoainetankkikohtaisia tankkitaulukoita tilavuuden määrittämiseksi polttoainetankin lukemien mittaamishetkellä. Polttoaineiden luovutustodistukseen liittyvä epävarmuus on täsmennettävä tarkkailusuunnitelmassa. Polttoainetankin lukemat on mitattava asianmukaisilla menetelmillä, kuten automatisoiduilla järjestelmillä, luotauksella ja syvyyttä mittaavilla nauhoilla. Tankin luotausmenetelmä ja siihen liittyvä epävarmuus on täsmennettävä tarkkailusuunnitelmassa.
Jos tankatun tai tankkeihin jäävän polttoaineen määrä määritetään tilavuusyksiköinä ja ilmaistaan kuutiometreinä, yhtiön on muunnettava tämä tilavuusmäärä massayksiköksi käyttäen tosiasiallisia tiheysarvoja. Yhtiön on määritettävä tosiasiallinen tiheys käyttäen yhtä seuraavista:
a) |
aluksella olevat mittausjärjestelmät; |
b) |
tiheys, jonka polttoaineen toimittaja mittaa tankkauksen yhteydessä ja joka kirjataan polttoainelaskuun tai luovutustodistukseen; |
c) |
tiheys, joka on mitattu hyväksytyn polttoaineentestauslaboratorion suorittamassa testianalyysissä, mikäli tällainen laboratorio on käytettävissä. |
Tosiasiallinen tiheys ilmaistaan kilogrammoina kuutiometriä kohden ja määritetään määrätyssä lämpötilassa tietyssä mittausmenetelmässä. Jos tosiasiallisia tiheysarvoja ei ole käytettävissä, asianomaiseen polttoainetyyppiin on sovellettava todentajan arvioimaa vakiotiheyskerrointa.
2. Menetelmä B: Polttoainetankkien polttoainemäärien tarkkailu aluksella
Tämä menetelmä perustuu polttoainetankin lukemien mittaamiseen aluksella kaikista polttoainetankeista. Tankkien lukemat mitataan päivittäin, kun alus on merellä, ja joka kerta aluksen tankkien täyttämisen ja tyhjentämisen yhteydessä.
Polttoaineenkulutus koko kauden aikana saadaan polttoainetankin tason kumulatiivisista vaihteluista kahden mittauksen välillä.
Kaudella tarkoitetaan kahden satamakäynnin välistä aikaa tai satamassa vietettyä aikaa. Kauden aikana käytetyn polttoaineen osalta on täsmennettävä polttoaineen tyyppi ja rikkipitoisuus.
Polttoainetankin lukemat on mitattava asianmukaisilla menetelmillä, kuten automatisoiduilla järjestelmillä, luotauksella ja syvyyttä mittaavilla nauhoilla. Tankin luotausmenetelmä ja siihen liittyvä epävarmuus on täsmennettävä tarkkailusuunnitelmassa.
Jos tankatun tai tankkeihin jäävän polttoaineen määrä määritetään tilavuusyksiköinä ja ilmaistaan kuutiometreinä, yhtiön on muunnettava tämä tilavuusmäärä massayksiköksi käyttäen tosiasiallisia tiheysarvoja. Yhtiön on määritettävä tosiasiallinen tiheys käyttäen yhtä seuraavista:
a) |
aluksella olevat mittausjärjestelmät; |
b) |
tiheys, jonka polttoaineen toimittaja mittaa tankkauksen yhteydessä ja joka kirjataan polttoainelaskuun tai luovutustodistukseen; |
c) |
tiheys, joka on mitattu hyväksytyn polttoaineentestauslaboratorion suorittamassa testianalyysissä, mikäli tällainen laboratorio on käytettävissä. |
Tosiasiallinen tiheys ilmaistaan kilogrammoina kuutiometriä kohden ja määritetään määrätyssä lämpötilassa tietyssä mittausmenetelmässä. Jos tosiasiallisia tiheysarvoja ei ole käytettävissä, asianomaiseen polttoainetyyppiin on sovellettava todentajan arvioimaa vakiotiheyskerrointa.
3. Menetelmä C: Virtausmittarien käyttö sovellettavissa polttoprosesseissa
Tämä menetelmä perustuu aluksella mitattaviin polttoainevirtauksiin. Kaikki asianmukaisiin kasvihuonekaasupäästölähteisiin liittyvien virtausmittareiden tiedot yhdistetään, jotta voidaan määrittää kokonaispolttoaineenkulutus tietyllä kaudella.
Kaudella tarkoitetaan kahden satamakäynnin välistä aikaa tai satamassa vietettyä aikaa. Kauden aikana käytetyn polttoaineen osalta on tarkkailtava polttoaineen tyyppiä ja rikkipitoisuutta.
Sovelletut kalibrointimenetelmät ja käytettyihin virtausmittareihin liittyvä epävarmuus on täsmennettävä tarkkailusuunnitelmassa.
Jos kulutetun polttoaineen määrä määritetään tilavuusyksiköinä ja ilmaistaan kuutiometreinä, yhtiön on muunnettava tämä tilavuusmäärä massayksiköksi käyttäen tosiasiallisia tiheysarvoja. Yhtiön on määritettävä tosiasiallinen tiheys käyttäen yhtä seuraavista:
a) |
aluksella olevat mittausjärjestelmät; |
b) |
tiheys, jonka polttoaineen toimittaja mittaa tankkauksen yhteydessä ja joka kirjataan polttoainelaskuun tai luovutustodistukseen; |
c) |
tiheys, joka on mitattu hyväksytyn polttoaineentestauslaboratorion suorittamassa testianalyysissä, mikäli tällainen laboratorio on käytettävissä. |
Tosiasiallinen tiheys ilmaistaan kilogrammoina kuutiometriä kohden ja määritetään määrätyssä lämpötilassa tietyssä mittausmenetelmässä. Jos tosiasiallisia tiheysarvoja ei ole käytettävissä, asianomaiseen polttoainetyyppiin on sovellettava todentajan arvioimaa vakiotiheyskerrointa.
4. Menetelmä D: Kasvihuonekaasupäästöjen suorat mittaukset
Kasvihuonekaasupäästöjen suoria mittauksia voidaan soveltaa matkoihin ja kasvihuonekaasupäästöihin, jotka aiheutuvat jäsenvaltion lainkäyttövaltaan kuuluvissa satamissa. Niiden alusten osalta, joiden hiilidioksidia koskeva raportointi perustuu tähän menetelmään, jota sovelletaan kaikkiin aluksella oleviin päästölähteisiin, polttoaineenkulutus lasketaan mitattujen hiilidioksidipäästöjen ja asianomaisiin polttoaineisiin ja päästölähteisiin sovellettavien päästökerrointen perusteella.
Tämä menetelmä perustuu kasvihuonekaasupäästöjen virtausten määrittämiseen poistokaasupiipuissa (savupiiput) kertomalla poistokaasun kasvihuonekaasupitoisuus poistokaasun virtauksella.
Tämän menetelmän soveltaminen kasvihuonekaasupäästöjen määrittämiseen ei estä yhtiöitä soveltamasta muita tässä osassa kuvattuja menetelmiä muihin kasvihuonekaasuihin.
Sovelletut kalibrointimenetelmät ja käytettyihin laitteisiin liittyvä epävarmuus on täsmennettävä tarkkailusuunnitelmassa.
C. TIETOJEN HALLINTA JA KONTROLLI
1. Kontrollijärjestelmä
1.1 |
Yhtiön on suoritettava riskinarviointi, jotta voidaan yksilöidä virheriskien lähteet tietovirrassa primaaritiedoista lopullisiin päästöselvityksen tietoihin, ja sen on luotava, dokumentoitava ja pantava täytäntöön tehokas kontrollijärjestelmä ja ylläpidettävä sitä sen varmistamiseksi, että tietovirtojen hallintatoimista tuloksena olevat raportit eivät sisällä väärintulkintoja ja että ne ovat tarkkailusuunnitelman ja tämän asetuksen mukaisia.
Yhtiön on pyynnöstä asetettava ensimmäisessä kohdassa tarkoitettu riskinarviointi vastaavan hallinnointiviranomaisen saataville. Yhtiön on myös asetettava se saataville todentamista varten. |
1.2 |
Edellä olevan 1.1 kohdan ensimmäisen alakohdan soveltamiseksi yhtiön on luotava, dokumentoitava ja pantava täytäntöön tietovirtojen hallintatoimia ja kontrollitoimia koskevat kirjalliset menettelyt, jotka ovat erillään tarkkailusuunnitelmasta, ja ylläpidettävä niitä ja sisällytettävä tarkkailusuunnitelmaan viittaukset niihin ja kuvaus niistä. Yhtiön on pyynnöstä asetettava kaikki menettelyjä koskeva kirjallinen dokumentaatio vastaavan hallinnointiviranomaisen saataville. Yhtiön on myös asetettava tämä dokumentaatio saataville todentamista varten. |
1.3 |
Edellä 1.2 kohdassa tarkoitetut kontrollitoimet sisältävät tapauksen mukaan seuraavat:
|
1.4 |
Edellä olevan 1.3 kohdan a alakohdan soveltamiseksi yhtiön on varmistettava, että mittausvälineet kalibroidaan, mukautetaan ja tarkistetaan säännöllisin väliajoin, myös ennen käyttöä, ja että ne tarkistetaan kansainvälisiin mittastandardeihin pohjautuvien standardien avulla, jos sellaisia on käytettävissä, ja oikeassa suhteessa todettuihin riskeihin.
Jos mittausjärjestelmän osia ei voida kalibroida, yhtiön on täsmennettävä kyseiset osat tarkkailusuunnitelmassa ja ehdotettava vaihtoehtoisia kontrollitoimia. Jos todetaan, ettei laitteiden toimintakyky vastaa vaatimuksia, yhtiön on ryhdyttävä pikaisesti korjaaviin toimenpiteisiin. |
1.5 |
Edellä olevan 1.3 kohdan d alakohdan soveltamiseksi yhtiön on tarkasteltava ja validoitava 1.2 kohdassa tarkoitetuista tietovirtojen hallintatoimista saadut tiedot.
Tällaiseen tietojen tarkistamiseen ja validointiin on sisällyttävä
|
1.6 |
Edellä olevan 1.3 kohdan e alakohdan soveltamiseksi yhtiön on varmistettava, että jos todetaan, että tietovirtojen hallintatoimet tai kontrollitoimet eivät toimi tehokkaasti tai niissä ei noudateta sääntöjä, jotka esitetään näitä toimia koskevien menettelyjen dokumentoinnissa, on toteutettava korjaavat toimet ja kyseiset tiedot on korjattava viipymättä. |
1.7 |
Kun yhtiö ulkoistaa yhden tai useamman 1.1 kohdassa tarkoitetun tietovirtojen hallintatoimen tai kontrollitoimen, sen on edellä olevan 1.3 kohdan f alakohdan soveltamiseksi toteutettava kaikki seuraavat toimet:
|
1.8 |
Yhtiön on tarkkailtava kontrollijärjestelmän tehokkuutta, myös tekemällä sisäisiä tarkastuksia ja ottamalla huomioon havainnot, jotka todentaja on tehnyt päästöselvitysten todentamisen ja 11 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen selvitysten todentamisen yhteydessä.
Jos yhtiö havaitsee, että kontrollijärjestelmä on tehoton tai se ei vastaa tunnistettuja riskejä, sen on pyrittävä parantamaan kontrollijärjestelmää ja päivittämään tarkkailusuunnitelma tai tietovirtojen hallintatoimien, riskinarviointien ja kontrollitoimien taustalla vaikuttavat kirjalliset menettelyt tarpeen mukaan. |
2. Tietoaukot
2.1 |
Jos aluksen kasvihuonekaasupäästöjen määrittämisen kannalta merkitykselliset tiedot puuttuvat yhdeltä tai useammalta matkalta, yhtiön on käytettävä korvaavia tietoja, jotka on laskettu todentajan arvioimassa ja soveltuvissa tapauksissa vastaavan hallinnointiviranomaisen hyväksymässä tarkkailusuunnitelmassa ilmoitettujen vaihtoehtoisten menetelmien mukaisesti.
Jos aluksen kasvihuonekaasupäästöjen määrittämisen kannalta merkitykselliset tiedot puuttuvat yhdeltä tai useammalta matkalta eikä tarkkailusuunnitelmassa anneta niiden osalta vaihtoehtoisia tarkkailumenetelmiä tai vaihtoehtoisia tietolähteitä tietojen vahvistamiseksi tai tietoaukon poistamiseksi, yhtiön on käytettävä asianmukaista estimointimenetelmää määrittääkseen konservatiiviset korvaavat tiedot kyseisen ajanjakson ja puuttuvan muuttujan osalta. |
2.2 |
Jos teknisistä syistä ei tilapäisesti ole mahdollista soveltaa todentajan tyydyttävästi arvioimaa ja soveltuvissa tapauksissa vastaavan hallinnointiviranomaisen hyväksymää tarkkailusuunnitelmaa, yhtiön on sovellettava täydentävien tarkastusten tekemiseksi tarkkailusuunnitelmassa lueteltuihin vaihtoehtoisiin tietolähteisiin perustuvaa menetelmää tai, jos tällainen vaihtoehto ei sisälly tarkkailusuunnitelmaan, vaihtoehtoista menetelmää, josta saadaan korvaavia tietoja tai konservatiivinen arvio, kunnes hyväksytyn tarkkailusuunnitelman soveltamisedellytykset ovat palautuneet.
Yhtiön on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet tarkkailusuunnitelman ripeän soveltamisen varmistamiseksi. |
2.3 |
Jos käytetään estimointimenetelmää 2.1 kohdan mukaisesti tai jos tarkkailusuunnitelmasta poiketaan tilapäisesti 2.2 kohdan mukaisesti, yhtiön on ilman aiheetonta viivytystä laadittava kirjallinen menettely tämäntyyppisten tietoaukkojen välttämiseksi tulevaisuudessa ja muutettava tarkkailusuunnitelmaa 7 artiklan mukaisesti.” |
(1) Komission delegoitu asetus (EU) 2020/1044, annettu 8 päivänä toukokuuta 2020, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2018/1999 täydentämisestä lämmitysvaikutusten, inventaario-ohjeiden ja unionin inventaariojärjestelmän osalta sekä komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 666/2014 kumoamisesta (EUVL L 230, 17.7.2020, s. 1).
LIITE II
Muutetaan asetuksen (EU) 2015/757 liite II seuraavasti:
a) |
muutetaan A osa seuraavasti:
|
b) |
korvataan B osa seuraavasti: ”B. VUOSIKOHTAINEN TARKKAILU (10 ARTIKLA) Muiden merkittävien tietojen tarkkailemiseksi vuosikohtaisesti yhtiöiden on noudatettava seuraavia sääntöjä: Asetuksen 10 artiklan mukaisesti tarkkailtavat arvot on määritettävä yhdistämällä asiaa koskevat matkakohtaiset tiedot. Keskimääräistä energiatehokkuutta tarkkaillaan käyttämällä vähintään neljää indikaattoria: matkakohtainen polttoaineenkulutus, liikennesuoritekohtainen polttoaineenkulutus, matkakohtaiset kasvihuonekaasupäästöt ja liikennesuoritekohtaiset kasvihuonekaasupäästöt. Indikaattorit lasketaan seuraavasti: Polttoaineenkulutus kuljettua matkaa kohden = vuosittainen kokonaispolttoaineenkulutus / kuljettu kokonaismatka Polttoaineenkulutus liikennesuoritetta kohden = vuosittainen kokonaispolttoaineenkulutus / kokonaisliikennesuorite Kasvihuonekaasupäästöt kuljettua matkaa kohden = vuosittaiset kokonaiskasvihuonekaasupäästöt / kuljettu kokonaismatka Kasvihuonekaasupäästöt liikennesuoritetta kohden = vuosittaiset kokonaiskasvihuonekaasupäästöt / kokonaisliikennesuorite. Lisäksi alukset voivat tarvittaessa seurata keskimääräistä energiatehokkuutta käyttämällä kahta seuraavaa energiatehokkuusindikaattoria: polttoaineenkulutus merellä vietettyä aikaa kohden ja kasvihuonekaasupäästöt merellä vietettyä aikaa kohden. Indikaattorit lasketaan seuraavasti: Polttoaineenkulutus merellä vietettyä aikaa kohden = vuosittainen kokonaispolttoaineenkulutus / merellä vietetty kokonaisaika Kasvihuonekaasupäästöt merellä vietettyä aikaa kohden = vuosittaiset kokonaiskasvihuonekaasupäästöt / merellä vietetty kokonaisaika. Yhtiöt voivat näitä sääntöjä noudattaessaan lisätä halutessaan myös erityisiä tietoja, jotka koskevat aluksen jääluokkaa ja navigointia jääolosuhteissa sekä muita kulutettuun polttoaineeseen ja kasvihuonekaasupäästöihin liittyviä tietoja eriteltynä muiden tarkkailusuunnitelmassa ilmoitettujen kriteerien perusteella.” |
c) |
lisätään C osa seuraavasti: ”C. DIREKTIIVIN 2003/87/EY SOVELTAMISALAAN KUULUVIEN, MERILIIKENNETOIMINTAAN LIITTYVIEN KASVIHUONEKAASUJEN YHTEENLASKETTUJEN KOKONAISPÄÄSTÖJEN JA KYSEISEN DIREKTIIVIN 12 ARTIKLAN 3 KOHDASTA TEHTÄVIEN POIKKEUSTEN PERUSTELEMISEKSI TARVITTAVIEN TIETOJEN TARKKAILU (10 ARTIKLAN K ALAKOHTA) 1. Säännöt, joiden mukaisesti tarkkaillaan vuosikohtaisesti aluksen direktiivin 2003/87/EY soveltamisalaan kuuluvien, mainitun direktiivin liitteessä I tarkoitettuun meriliikennetoimintaan liittyvien kasvihuonekaasujen yhteenlaskettuja kokonaispäästöjä, jotka on raportoitava mainitun direktiivin nojalla Yhtiöiden on määritettävä kunkin kasvihuonekaasun asiaankuuluvat määrät erikseen ja lisäksi näiden määrien yhteenlaskettu kokonaismäärä hiilidioksidiekvivalenttina ilmaistuna. Yhtiöiden on otettava huomioon kunkin direktiivin 2003/87/EY soveltamisalaan kuuluvan, meriliikennetoiminnassa kulutetun polttoainetyypin määrät siltä ajalta, jona alus oli niiden vastuulla siltä osin kuin on kyse kyseisessä direktiivissä säädetyistä velvoitteista. Yhtiöiden on tarvittaessa suoritettava 1.1–1.7 kohdassa esitetyt laskelmat jäljempänä esitetyssä järjestyksessä. 1.1 Yleisperiaate Alusten niiden kasvihuonekaasujen, jotka on ilmoitettava direktiivin 2003/87/EY mukaisesti, yhteenlaskettujen kokonaispäästöjen tarkkailemiseksi yhtiöiden on sovellettava tämän asetuksen liitteessä I olevassa A osassa vahvistettuja kaavoja ottaen huomioon direktiivin 2003/87/EY soveltamisalaan kuuluvat kasvihuonekaasujen päästötyypit. 1.2 Poikkeus yleisperiaatteesta ja päästökertoimien käytöstä direktiivin 2003/87/EY 14 artiklan mukaisesti Poiketen siitä, mitä 1.1 kohdassa säädetään, yhtiöt eivät saa soveltaa tämän asetuksen liitteessä I olevassa A osassa vahvistettuja sääntöjä hiilidioksidipäästökertoimien määrittämiseen, jos yhtiö käyttää polttoainetta, joka täyttää Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä (EU) 2018/2001 (*1) vahvistetut biomassan käyttöä koskevat kestävyyskriteerit ja kasvihuonekaasupäästövähennyskriteerit, mukaan lukien niiden soveltamiseen täytäntöönpanoasetuksessa (EU) 2018/2066 vahvistetut mukautukset. Tällaisissa tapauksissa polttoaineen biomassaosuuden hiilidioksidipäästökerroin on nolla. Poiketen siitä, mitä 1.1 kohdassa säädetään, yhtiöt eivät saa soveltaa tämän asetuksen liitteessä I olevassa A osassa vahvistettuja sääntöjä hiilidioksidipäästökertoimien määrittämiseen, jos yhtiö käyttää muuta kuin biologista alkuperää olevia uusiutuvia polttoaineita ja kierrätettyä hiilipitoista polttoainetta. Tällaisissa tapauksissa hiilidioksidipäästökerroin on määritettävä täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 mukaisesti. 1.3 Poikkeus yleisperiaatteesta, kun kyseessä on matka jäsenvaltion lainkäyttövaltaan kuuluvan sataman ja jäsenvaltion lainkäyttövaltaan kuulumattoman sataman välillä Direktiivin 2003/87/EY 3 g a artiklassa tarkoitetun maantieteellisen soveltamisalan mukaisesti tämän osan 1.1 ja 1.2 kohdan mukaisesti lasketut määrät kerrotaan 50 prosentilla, jos kasvihuonekaasupäästöt ovat peräisin aluksesta, joka tekee matkan, joka alkaa jäsenvaltion lainkäyttövaltaan kuuluvasta käyntisatamasta ja päättyy jäsenvaltion lainkäyttövaltaan kuulumattomaan käyntisatamaan, tai matkan, joka alkaa jäsenvaltion lainkäyttövaltaan kuulumattomasta käyntisatamasta ja päättyy jäsenvaltion lainkäyttövaltaan kuuluvaan käyntisatamaan. 1.4 Poikkeus yleisperiaatteesta, kun on kyse direktiivin 2003/87/EY 12 artiklan 3 a ja 3 b kohdassa tarkoitetuista hiilidioksidipäästöistä Poiketen siitä, mitä 1.1 kohdassa säädetään, jos hiilidioksidipäästöt kuuluvat direktiivin 2003/87/EY 12 artiklan 3 a tai 3 b kohdan soveltamisalaan, tällaisten päästöjen määrät, jotka on laskettu tämän osan 1.1, 1.2 ja 1.3 kohdan mukaisesti, kerrotaan nollalla. 1.5 Poikkeus yleisperiaatteesta, kun on kyse direktiivin 2003/87/EY 12 artiklan 3 -d, 3 -c ja 3 -b kohdassa tarkoitetusta matkasta tai toiminnasta peräisin olevista kasvihuonekaasupäästöistä Poiketen siitä, mitä 1.1 kohdassa säädetään, jos kasvihuonekaasupäästöt kuuluvat direktiivin 2003/87/EY 12 artiklan 3 -d, 3 -c tai 3 -b kohdan soveltamisalaan, tämän osan 1.1–1.4 kohdan mukaisesti lasketut määrät kerrotaan nollalla. 1.6 Direktiivin 2003/87/EY mukaisesti raportoitavien aluksen kasvihuonekaasujen yhteenlaskettujen kokonaispäästöjen laskeminen, jos yhtiö haluaa hyödyntää kyseisen direktiivin 12 artiklan 3 -e kohdassa säädettyä poikkeusta Yhtiöiden, jotka haluavat hyödyntää direktiivin 2003/87/EY 12 artiklan 3 -e kohdassa säädettyä jääluokiteltuja aluksia koskevaa poikkeusta, on tapauksen mukaan vähennettävä 5 prosenttia tämän osan 1.1–1.5 kohdan mukaisesti lasketuista määristä. 1.7 Direktiivin 2003/87/EY mukaisesti raportoitavien aluksen kasvihuonekaasujen yhteenlaskettujen kokonaispäästöjen laskeminen ottaen huomioon kyseisen direktiivin 3 g b artikla Raportointivuosien 2024 ja 2025 päästöjen osalta yhtiön on tapauksen mukaan sovellettava tämän osan 1.1–1.6 kohdan mukaisesti laskettuihin määriin direktiivin 2003/87/EY 3 g b artiklassa säädettyjä asteittaisen soveltamisen prosenttiosuuksia. Yhtiöiden on laskettava yhteen kunkin kaasun määrät laskeakseen aluksen yhteenlasketut kasvihuonekaasupäästöt, jotka on ilmoitettava direktiivin 2003/87/EY mukaisesti. 2. Direktiivin 2003/87/EY 12 artiklan 3 kohdasta tehtävien poikkeusten soveltamisen perustelemiseksi tarvittavien tietojen tarkkailu
(*1) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2018/2001, annettu 11 päivänä joulukuuta 2018, uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian käytön edistämisestä (EUVL L 328, 21.12.2018, s. 82)." |
(*1) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2018/2001, annettu 11 päivänä joulukuuta 2018, uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian käytön edistämisestä (EUVL L 328, 21.12.2018, s. 82).”
ELI: http://data.europa.eu/eli/reg_del/2023/2776/oj
ISSN 1977-0812 (electronic edition)