ISSN 1725-261X |
||
Euroopan unionin virallinen lehti |
L 195 |
|
![]() |
||
Suomenkielinen laitos |
Lainsäädäntö |
47. vuosikerta |
Sisältö |
|
Oikaisuja |
Sivu |
|
* |
||
|
* |
||
|
* |
||
|
* |
||
|
* |
||
|
* |
||
|
* |
||
|
* |
||
|
* |
||
|
* |
||
|
* |
FI |
Säädökset, joiden otsikot on painettu laihalla kirjasintyypillä, ovat maatalouspolitiikan alaan kuuluvia juoksevien asioiden hoitoon liityviä säädöksiä, joiden voimassaoloaika on yleensä rajoitettu. Kaikkien muiden säädösten otsikot on painettu lihavalla kirjasintyypillä ja merkitty tähdellä. |
Oikaisuja
2.6.2004 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
L 195/1 |
Oikaistaan Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 845/2004/EY, tehty 29 päivänä huhtikuuta 2004, Euroopan audiovisuaalisessa ohjelmatuotannossa toimivien ammattilaisten koulutusohjelman täytäntöönpanosta (Media-koulutus) (2001–2005) tehdyn päätöksen N:o 163/2001/EY muuttamisesta
( Euroopan unionin virallinen lehti L 157, 30. huhtikuuta 2004 )
Korvataan päätös N:o 845/2004/EY seuraavasti:
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS N:o 845/2004/EY,
tehty 29 päivänä huhtikuuta 2004,
Euroopan audiovisuaalisessa ohjelmatuotannossa toimivien ammattilaisten koulutusohjelman täytäntöönpanosta (Media-koulutus) (2001–2005) tehdyn päätöksen N:o 163/2001/EY muuttamisesta
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 150 artiklan 4 kohdan,
ottavat huomioon komission ehdotuksen,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (2),
noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (3),
sekä katsovat seuraavaa:
(1) |
Euroopan parlamentti ja neuvosto panivat täytäntöön päätöksellä N:o 163/2001/EY (4) Euroopan audiovisuaalisessa ohjelmatuotannossa toimivien ammattilaisten Media-koulutusohjelman, joka kestää 1 päivästä tammikuuta 200131 päivään joulukuuta 2005. |
(2) |
On välttämätöntä varmistaa Euroopan audiovisuaalialaa tukevan yhteisön politiikan jatkuvuus, ottaen huomioon perustamissopimuksen 150 artiklan mukaiset yhteisön tavoitteet. |
(3) |
On myös olennaisen tärkeää, että komissio antaa täydellisen ja yksityiskohtaisen arviointikertomuksen Media-koulutusohjelmasta viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2005, jotta lainsäädäntövallan käyttäjällä on aikaa käsitellä ehdotusta uudeksi Media-koulutusohjelmaksi, jonka on tarkoitus käynnistyä vuonna 2007, ja jotta budjettivallan käyttäjä voi arvioida uuden rahoituskehyksen tarvetta, |
OVAT PÄÄTTÄNEET SEURAAVAA:
1 artikla
Muutetaan päätös 163/2001/EY seuraavasti:
1) |
Korvataan 1 artiklassa ilmaisu ”31 päivään joulukuuta 2005” ilmaisulla ”31 päivään joulukuuta 2006”. |
2) |
Korvataan 4 artiklan 5 kohdassa säädetyissä rahoituspuitteissa ilmaisu ”52 miljoonaa euroa” ilmaisulla ”59,40 miljoonaa euroa” rahoitusohjeiden mukauttamisesta Euroopan unionin laajentumisen vuoksi tehdyn Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen (EY) N:o 786/2004 mukaisesti. |
2 artikla
Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tehty Strasbourgissa 29 päivänä huhtikuuta 2004.
Euroopan parlamentin puolesta
Puhemies
P. COX
Neuvoston puolesta
Puheenjohtaja
M. McDOWELL
(1) EUVL C 10, 14.1.2004, s. 8.
(2) EUVL C 23, 27.1.2004, s. 24.
(3) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 12. helmikuuta 2004 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä) ja neuvoston päätös, tehty 26. huhtikuuta 2004.
(4) EYVL L 26, 27.1.2001, s. 1, päätös sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä N:o 786/2004/EY (EUVL L 138, 30.4.2004, s. 7).
2.6.2004 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
L 195/2 |
Oikaistaan Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 846/2004/EY, tehty 29 päivänä huhtikuuta 2004, eurooppalaisten audiovisuaalisten teosten kehittämisen, levityksen ja myynninedistämisen tukemista koskevan ohjelman täytäntöönpanosta (Media Plus – Kehittäminen, levitys ja myynninedistäminen) (2001–2005) tehdyn neuvoston päätöksen 2000/821/EY muuttamisesta
( Euroopan unionin virallinen lehti L 157, 30. huhtikuuta 2004 )
Korvataan päätös N:o 846/2004/EY seuraavasti:
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS N:o 846/2004/EY,
tehty 29 päivänä huhtikuuta 2004,
eurooppalaisten audiovisuaalisten teosten kehittämisen, levityksen ja myynninedistämisen tukemista koskevan ohjelman täytäntöönpanosta (Media Plus – Kehittäminen, levitys ja myynninedistäminen) (2001–2005) tehdyn neuvoston päätöksen 2000/821/EY muuttamisesta
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 157 artiklan 3 kohdan,
ottavat huomioon komission ehdotuksen,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (2),
noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (3),
sekä katsovat seuraavaa:
(1) |
Neuvosto pani täytäntöön päätöksellä 2000/821/EY (4) eurooppalaisten audiovisuaalisten teosten kehittämisen, levityksen ja myynninedistämisen tukemista koskevan Media Plus -ohjelman, joka kestää 1 päivästä tammikuuta 200131 päivään joulukuuta 2005. |
(2) |
On välttämätöntä varmistaa Euroopan audiovisuaalialaa tukevan yhteisön politiikan jatkuvuus, ottaen huomioon perustamissopimuksen 157 artiklan mukaiset yhteisön tavoitteet. |
(3) |
On myös olennaisen tärkeää, että komissio antaa täydellisen ja yksityiskohtaisen arviointikertomuksen Media Plus -ohjelmasta viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2005, jotta lainsäädäntövallan käyttäjällä on aikaa käsitellä ehdotusta uudeksi Media Plus -ohjelmaksi, jonka on tarkoitus käynnistyä vuonna 2007, ja jotta budjettivallan käyttäjä voi arvioida uuden rahoituskehyksen tarvetta, |
OVAT PÄÄTTÄNEET SEURAAVAA:
1 artikla
Muutetaan päätös 2000/821/EY seuraavasti:
1) |
Korvataan 1 artiklan 1 kohdassa ilmaisu ”31 päivänä joulukuuta 2005” ilmaisulla ”31 päivänä joulukuuta 2006”. |
2) |
Korvataan 5 artiklan 2 kohdan rahoitusohjeen ilmaisu ”350 miljoonaa euroa” ilmaisulla ”453,60 miljoonaa euroa”, mukaan luettuna rahoitusnäkymien tarkistamisen jälkeen tehty mukautus laajentumisen huomioon ottamiseksi. |
2 artikla
Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tehty Strasbourgissa 29 päivänä huhtikuuta 2004.
Euroopan parlamentin puolesta
Puhemies
P. COX
Neuvoston puolesta
Puheenjohtaja
M. McDOWELL
(1) EUVL C 10, 14.1.2004, s. 8.
(2) EUVL C 23, 27.1.2004, s. 24.
(3) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 12. helmikuuta 2004 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä) ja neuvoston päätös, tehty 26. huhtikuuta 2004.
(4) EYVL L 336, 30.12.2000, s. 82.
2.6.2004 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
L 195/3 |
Oikaistaan euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 847/2004, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004, jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välisten lentoliikennesopimusten neuvottelemisesta ja täytäntöönpanosta
( Euroopan unionin virallinen lehti L 157, 30. huhtikuuta 2004 )
Korvataan asetus (EY) N:o 847/2004/EY seuraavasti:
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 847/2004,
annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004,
jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välisten lentoliikennesopimusten neuvottelemisesta ja täytäntöönpanosta
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 80 artiklan 2 kohdan,
ottavat huomioon komission ehdotuksen,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (2),
sekä katsovat seuraavaa:
(1) |
Jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välisiä kansainvälisiä lentoliikennesuhteita on yleensä säännelty kahdenvälisillä lentoliikennesopimuksilla, niiden liitteillä ja muilla asiaan liittyvillä kahdenvälisillä tai monenvälisillä järjestelyillä. |
(2) |
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen asioissa C-466/98, C-467/98, C-468/98, C-469/98, C-471/98, C-472/98, C-475/98 ja C-476/98 antamien tuomioiden mukaan yhteisöllä on yksinomainen toimivalta tällaisten sopimusten eri kysymysten osalta. |
(3) |
Tuomioistuin on myös selventänyt yhteisön lentoliikenteen harjoittajien oikeutta hyödyntää sijoittautumisoikeutta yhteisön alueella, myös oikeutta syrjimättömään markkinoille pääsyyn. |
(4) |
Kun on ilmeistä, että sopimuksen kohteena oleva asia kuuluu osittain yhteisön ja osittain sen jäsenvaltioiden toimivaltaan, on olennaisen tärkeää varmistaa tiivis yhteistyö jäsenvaltioiden ja yhteisön toimielinten välillä sekä neuvotteluprosessissa ja sopimuksenteossa että tehtyjen sitoumusten noudattamisessa. Tämä yhteistoimintavelvollisuus perustuu vaatimukseen, jonka mukaan yhteisöä on edustettava yhtenäisesti kansainvälisissä yhteyksissä. Yhteisön toimielinten ja jäsenvaltioiden olisi toteutettava kaikki tarvittavat toimet parhaan mahdollisen yhteistyön varmistamiseksi tässä suhteessa. |
(5) |
Tällä asetuksella perustetun jäsenvaltioiden ja komission välisen yhteistyömenettelyn ei pitäisi vaikuttaa toimivallan jakoon yhteisön ja jäsenvaltioiden välillä yhteisön oikeuden mukaisesti, sellaisena kuin yhteisöjen tuomioistuin sitä tulkitsee. |
(6) |
Kaikki jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden nykyiset kahdenväliset sopimukset, joihin sisältyy yhteisön oikeuden vastaisia määräyksiä, olisi muutettava tai korvattava uusilla sopimuksilla, jotka ovat täysin yhteisön oikeuden mukaisia. |
(7) |
Jäsenvaltiot voivat tehdä muutoksia voimassa oleviin sopimuksiin ja huolehtia niiden täytäntöönpanon hallinnoinnista siihen asti, kun yhteisön tekemä sopimus tulee voimaan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta perustamissopimuksen ja erityisesti sen 300 artiklan soveltamista. |
(8) |
On olennaisen tärkeää varmistaa, että neuvotteluja käyvä jäsenvaltio ottaa huomioon yhteisön oikeuden, laajemmat yhteisön edut sekä käynnissä olevat yhteisön neuvottelut. |
(9) |
Jos jäsenvaltio haluaa lentoliikenteen harjoittajien olevan mukana neuvotteluprosessissa, kaikkia kyseisen jäsenvaltion alueelle sijoittautuneita lentoliikenteen harjoittajia olisi kohdeltava tasapuolisesti. |
(10) |
Jäsenvaltion alueelle sijoittautuminen merkitsee lentoliikenteen tosiasiallista harjoittamista pysyvin järjestelyin. Sijoittautumisen oikeudellisella muodolla eli sillä, onko kyseessä sivuliike vai tytäryhtiö, jolla on oikeushenkilöys, ei pitäisi olla tässä suhteessa ratkaisevaa merkitystä. Jos yritys on sijoittautunut usean jäsenvaltion alueelle perustamissopimuksen määritelmän mukaisesti, sen olisi kansallisten säännösten kiertämisen välttämiseksi varmistettava, että kukin toimipaikka täyttää velvoitteet, joita yhteisön oikeuden mukaisesti voidaan asettaa sen toimintaan sovellettavassa kansallisessa lainsäädännössä. |
(11) |
Sen varmistamiseksi, ettei yhteisön lentoliikenteen harjoittajien oikeuksia rajoiteta perusteettomasti, kahdenvälisiin lentoliikennesopimuksiin ei saisi sisällyttää uusia järjestelyitä, joilla vähennetään niiden yhteisön lentoliikenteen harjoittajien määrää, jotka voidaan nimetä palvelujen tarjoajiksi tietyillä markkinoilla. |
(12) |
Jäsenvaltioiden olisi luotava syrjimättömät ja avoimet menettelyt liikenneoikeuksien jakamiseksi yhteisön lentoliikenteen harjoittajien kesken. Näitä menettelyjä soveltaessaan jäsenvaltioiden olisi otettava asianmukaisesti huomioon tarve säilyttää lentoliikennepalvelujen jatkuvuus. |
(13) |
Tämän asetuksen täytäntöön panemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY (3) mukaisesti. |
(14) |
Jäsenvaltiot voivat vedota neuvottelemiensa kahdenvälisten sopimusten määräysten luottamuksellisuuteen ja pyytää komissiota olemaan jakamatta tietoja muille jäsenvaltioille. |
(15) |
Espanjan kuningaskunta ja Yhdistynyt kuningaskunta ovat Lontoossa 2 päivänä joulukuuta 1987 sopineet ulkoministereidensä yhteisellä julkilausumalla Gibraltarin lentoaseman käyttöä koskevista tiiviimmän yhteistyön järjestelyistä. Näitä järjestelyjä ei ole vielä otettu käyttöön. |
(16) |
Asetuksen tavoitteita, jotka ovat kolmansien maiden kanssa käytävien neuvottelujen koordinointi lentoliikennesopimusten tekemiseksi, yhdenmukaistetun lähestymistavan varmistaminen sopimusten täytäntöönpanossa ja soveltamisessa sekä sen tarkastaminen, että sopimukset ovat yhteisön oikeuden mukaisia, ei voida saavuttaa riittävällä tavalla jäsenvaltioiden toimin, vaan ne voidaan tämän asetuksen yhteisönlaajuisen soveltamisalan vuoksi saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, joten yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Kyseisessä artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi, |
OVAT ANTANEET TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Ilmoittaminen komissiolle
1. Jäsenvaltio voi aloittaa kolmannen maan kanssa neuvottelut uuden lentoliikennesopimuksen tekemisestä tai voimassa olevan sopimuksen, sen liitteiden tai minkä tahansa muun asiaan liittyvän, yhteisön toimivaltaan osittain kuuluvan kahdenvälisen tai monenvälisen järjestelyn muuttamisesta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta yhteisön ja sen jäsenvaltioiden toimivaltaa, edellyttäen, että
— |
neuvotteluihin sisällytetään asiaankuuluvat, jäsenvaltioiden ja komission yhteisesti laatimat ja vahvistamat vakiolausekkeet, ja että |
— |
noudatetaan 2–4 kohdassa säädettyä ilmoitusmenettelyä. |
Komissio kutsutaan tarvittaessa osallistumaan neuvotteluihin tarkkailijana.
2. Jos jäsenvaltio aikoo aloittaa tällaiset neuvottelut, sen on ilmoitettava aikeistaan kirjallisesti komissiolle. Tähän ilmoitukseen on sisällyttävä jäljennös voimassa olevasta sopimuksesta, jos sellainen on, ja muut asian kannalta merkitykselliset asiakirjat, ja siinä on ilmoitettava, mitä sopimuksen määräyksiä neuvottelut koskevat ja mikä on neuvottelujen tavoite, sekä kaikki muut merkitykselliset tiedot. Komissio saattaa tällaiset ilmoitukset ja pyynnöstä myös niihin liitetyt asiakirjat muiden jäsenvaltioiden saataville kuitenkin salassapitovelvollisuutta noudattaen.
Tiedot on toimitettava vähintään yhtä kalenterikuukautta ennen kyseessä olevan kolmannen maan kanssa käytävien virallisten neuvottelujen suunniteltua alkamisajankohtaa. Jos viralliset neuvottelut aiotaan poikkeuksellisten olosuhteiden takia aloittaa alle yhden kuukauden varoitusajalla, jäsenvaltion on toimitettava tiedot mahdollisimman pian.
3. Jäsenvaltiot voivat esittää huomautuksia jäsenvaltiolle, joka on ilmoittanut 2 kohdan mukaisesti aikeestaan aloittaa neuvottelut. Jäsenvaltion on otettava tällaiset huomautukset mahdollisuuksien mukaan huomioon käydessään neuvotteluja.
4. Jos komissio 15 työpäivän kuluessa 2 kohdassa tarkoitetun ilmoituksen vastaanottamisesta katsoo, että neuvottelut saattavat
— |
olla haitaksi meneillään olevien kyseisen kolmannen maan ja yhteisön välisten neuvottelujen tavoitteiden kannalta, ja/tai |
— |
johtaa yhteisön oikeuden vastaiseen sopimukseen, |
se ilmoittaa asiasta jäsenvaltiolle.
2 artikla
Sidosryhmien kuuleminen ja niiden osallistuminen neuvotteluihin
Kun lentoliikenteen harjoittajien ja muiden asianosaisten on määrä olla osallisina 1 artiklassa tarkoitetuissa neuvotteluissa, jäsenvaltioiden on kohdeltava tasavertaisesti kaikkia perustamissopimuksen soveltamisalaan kuuluville alueilleen sijoittautuneita yhteisön lentoliikenteen harjoittajia.
3 artikla
Kielto ottaa käyttöön rajoittavampia järjestelyjä
Jäsenvaltio ei saa sitoutua kolmannen maan kanssa kyseisten kahden osapuolen välisellä lentoliikennemarkkina-alueella kokonaisuudessaan eikä myöskään tiettyjen kaupunkien välillä uusiin järjestelyihin, joilla vähennetään sellaisten yhteisön lentoliikenteen harjoittajien lukumäärää, jotka voidaan voimassa olevien järjestelyjen mukaisesti nimetä palvelujen tarjoajiksi jäsenvaltion alueen ja kyseisen kolmannen maan välillä.
4 artikla
Sopimusten tekeminen
1. Kun sopimus on allekirjoitettu, kyseisen jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle neuvottelujen tuloksesta ja toimitettava sille asian kannalta merkitykselliset asiakirjat.
2. Jos neuvottelut ovat johtaneet sopimukseen, joka sisältää 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut asiaankuuluvat vakiolausekkeet, jäsenvaltio saa tehdä sopimuksen.
3. Jos neuvottelut ovat johtaneet sopimukseen, joka ei sisällä 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja asiaankuuluvia vakiolausekkeita, jäsenvaltiolle annetaan 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen lupa tehdä sopimus edellyttäen, että siitä ei ole haittaa yhteisön yhteisen liikennepolitiikan tavoitteelle ja tarkoitukselle. Jäsenvaltio voi soveltaa sopimusta tilapäisesti, kunnes kyseinen menettely on johtanut tulokseen.
4. Huolimatta siitä, mitä 2 ja 3 kohdassa säädetään, kyseiselle jäsenvaltiolle voidaan antaa 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen lupa soveltaa sopimusta tilapäisesti ja/tai tehdä sopimus, jos komissio neuvottelee parhaillaan saman kolmannen maan kanssa maakohtaisen valtuutuksen tai komission valtuuttamisesta aloittamaan neuvottelut kolmansien maiden kanssa tiettyjen kahdenvälisissä sopimuksissa olevien määräysten korvaamisesta yhteisön sopimuksella tehdyn neuvoston päätöksen perusteella.
5 artikla
Liikenneoikeuksien jakaminen
Jos jäsenvaltio tekee sellaisen sopimuksen tai muutoksen sopimukseen tai sen liitteisiin, joka rajoittaa liikenneoikeuksien käyttöä tai niiden yhteisön lentoliikenteen harjoittajien lukumäärää, jotka voidaan nimetä käyttämään liikenneoikeuksia, kyseisen jäsenvaltion on varmistettava, että liikenneoikeudet jaetaan niihin oikeutettujen yhteisön lentoliikenteen harjoittajien kesken syrjimättömän ja avoimen menettelyn perusteella.
6 artikla
Menettelyjen julkaiseminen
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava viipymättä komissiolle menettelyistä, joita ne noudattavat 5 artiklan ja soveltuvissa tapauksissa 2 artiklan soveltamiseksi. Asiasta tiedottamiseksi komissio huolehtii menettelyjen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä kahdeksan viikon kuluessa niiden vastaanottamisesta. Mahdollisista uusista menettelyistä ja myöhemmin tehtävistä muutoksista käytössä oleviin menettelyihin on ilmoitettava komissiolle vähintään kahdeksan viikkoa ennen niiden voimaantuloa, niin että komissio voi huolehtia niiden julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä kahdeksan viikon määräajassa.
7 artikla
Komiteamenettely
1. Komissiota avustaa yhteisön lentoliikenteen harjoittajien pääsystä yhteisön sisäisen lentoliikenteen reiteille 23 päivänä heinäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2408/92 (4) 11 artiklalla perustettu komitea.
2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 3 ja 7 artiklaa, ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.
3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.
8 artikla
Luottamuksellisuus
Kun jäsenvaltiot antavat komissiolle 1 ja 4 artiklassa tarkoitettuja ilmoituksia neuvotteluista ja niiden tuloksista, niiden on ilmoitettava komissiolle selvästi, onko joitakin ilmoituksiin sisältyviä tietoja käsiteltävä luottamuksellisina ja voidaanko ne antaa muille jäsenvaltioille. Komissio ja jäsenvaltiot varmistavat, että luottamuksellisiksi määriteltyjä tietoja käsitellään Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30 päivänä toukokuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (5) 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti.
9 artikla
Gibraltar
1. Tämän asetuksen soveltaminen Gibraltarin lentoasemaan ei rajoita Espanjan kuningaskunnan eikä Yhdistyneen kuningaskunnan oikeudellista asemaa kiistassa sen alueen suvereniteetista, jolla lentoasema sijaitsee.
2. Tätä asetusta ei sovelleta Gibraltarin lentoasemaan, ennen kuin Espanjan kuningaskunnan ja Yhdistyneen kuningaskunnan ulkoministerien yhteisellä julkilausumalla 2 päivänä joulukuuta 1987 sovitut järjestelyt on otettu käyttöön. Espanjan ja Yhdistyneen kuningaskunnan hallitukset ilmoittavat neuvostolle päivämäärän, jona nämä järjestelyt otetaan käyttöön.
10 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kolmantenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Strasbourgissa 29 päivänä huhtikuuta 2004.
Euroopan parlamentin puolesta
Puhemies
P. COX
Neuvoston puolesta
Puheenjohtaja
M. McDOWELL
(1) EUVL C 234, 30.9.2003, s. 21.
(2) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 2. syyskuuta 2003 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 5. joulukuuta 2003 (EUVL C 54 E, 2.3.2004, s. 33), Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 30. maaliskuuta 2004 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä) ja neuvoston päätös, tehty 14. huhtikuuta 2004.
(3) EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23.
(4) EYVL L 240, 24.8.1992, s. 8, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1882/2003 (EUVL L 284, 31.10.2003, s. 1).
(5) EYVL L 145, 31.5.2001, s. 43.
2.6.2004 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
L 195/7 |
Oikaistaan Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 848/2004/EY, tehty 29 päivänä huhtikuuta 2004, yhteisön toimintaohjelman perustamisesta miesten ja naisten tasa-arvon alalla toimivien eurooppalaisten järjestöjen toiminnan edistämiseksi
( Euroopan unionin virallinen lehti L 157, 30. huhtikuuta 2004 )
Korvataan päätös N:o 848/2004/EY seuraavasti:
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS N:o 848/2004/EY,
tehty 29 päivänä huhtikuuta 2004,
yhteisön toimintaohjelman perustamisesta miesten ja naisten tasa-arvon alalla toimivien eurooppalaisten järjestöjen toiminnan edistämiseksi
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 13 artiklan 2 kohdan,
ottavat huomioon komission ehdotuksen,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (2),
sekä katsovat seuraavaa:
(1) |
Miesten ja naisten tasa-arvon periaate on yhteisön oikeuden perusperiaatteita, joka vahvistetaan perustamissopimuksen 2 artiklassa ja 3 artiklan 2 kohdassa ja jota Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntö selventää. Perustamissopimuksen mukaan miesten ja naisten tasa-arvon edistäminen on yksi yhteisön erityisistä tehtävistä ja tavoitteista ja yhteisöllä on myönteinen velvoite edistää tasa-arvoa kaikilla toiminta-aloillaan. |
(2) |
Perustamissopimuksen 13 artiklan 1 kohdassa annetaan neuvostolle toimivalta toteuttaa tarvittavat toimenpiteet kaikenlaisen, myös sukupuoleen perustuvan, syrjinnän torjumiseksi. 13 artiklan 2 kohdan mukaisesti neuvosto noudattaa perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä silloin kun se hyväksyy yhteisön edistämistoimenpiteitä, jotka eivät merkitse jäsenvaltioiden lakien tai asetusten yhdenmukaistamista, tukeakseen jäsenvaltioiden toimia, joilla pyritään myötävaikuttamaan kyseisen tavoitteen toteuttamiseen. |
(3) |
Euroopan unionin perusoikeuskirjan 21 artiklassa kielletään kaikki sukupuoleen perustuva syrjintä ja 23 artiklassa ulotetaan miesten ja naisten tasa-arvon periaate koskemaan kaikkia aloja. |
(4) |
Yhteisön tasolla toteutetuista toimista saadut kokemukset ovat osoittaneet, että sukupuolten tasa-arvon edistäminen edellyttää käytännössä useita eri toimenpiteitä, erityisesti lainsäädäntöä ja käytännön toimia, jotka vahvistavat toisiaan. |
(5) |
Eurooppalaista hallintotapaa koskevassa komission valkoisessa kirjassa suositellaan, että kansalaiset osallistuvat politiikan laatimiseen ja toteuttamiseen, kansalaisyhteiskunta ja sen järjestöt ovat siinä mukana ja asiaan liittyviä osapuolia kuullaan tehokkaammin ja avoimemmin. |
(6) |
Pekingissä pidetyssä neljännessä naisten maailmankonferenssissa hyväksyttiin 15 päivänä syyskuuta 1995 julistus ja toimintaohjelma, jossa kehotettiin hallituksia, kansainvälistä yhteisöä ja kansalaisyhteiskuntaa toteuttamaan strategisia toimenpiteitä naisiin kohdistuvan syrjinnän lopettamiseksi sekä sukupuolten tasa-arvon esteiden raivaamiseksi. |
(7) |
Neuvosto perusti päätöksellään 2001/51/EY (3) miesten ja naisten tasa-arvoon liittyvää yhteisön strategiaa koskevan toimintaohjelman. Tätä toimintaa olisi täydennettävä tukitoimilla asiaa koskevilla aloilla. |
(8) |
Varainhoitovuoteen 2003 ja edeltäviin varainhoitovuosiin liittyvän Euroopan unionin yleisen talousarvion budjettikohdista A-3 0 3 7 (nro ABB 040501) ja A-3 0 4 6 (nro ABB 040503) oli tarkoitus tukea Naisten eurooppalaista eturyhmää (European Women's Lobby) ja miesten ja naisten tasa-arvon edistämiseksi toimivia naisjärjestöjä. |
(9) |
Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25 päivänä kesäkuuta 2002 annetussa neuvoston asetuksessa (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (4), jäljempänä ”varainhoitoasetus”, velvoitetaan antamaan nykyisiä tukitoimia koskeva perussäädös, joka on varainhoitoasetuksen säännösten mukainen. |
(10) |
Eräiden järjestöjen toimet edistävät sukupuolten tasa-arvoa, varsinkin yhteisön toimenpiteitä, jotka on suunnattu naisille. |
(11) |
Naisten eurooppalaisen eturyhmän, johon kuuluvat 15 jäsenvaltion useimmat naisjärjestöt ja jossa on yli kolme tuhatta jäsentä, pääasiallisena tehtävänä on edistää, seurata ja levittää naisille suunnattuja miesten ja naisten tasa-arvoa edistäviä yhteisön toimia. Järjestön toimintaa pidetään yleistä eurooppalaista etua edistävänä. |
(12) |
Tämän vuoksi olisi hyväksyttävä jäsennetty ohjelma, josta on tarkoitus myöntää rahoitustukea näille järjestöille joko toiminta-avustuksena sellaisia toimia varten, joilla pyritään edistämään yleistä eurooppalaista etua tasa-arvon alalla tai joilla pyritään Euroopan unionin tasa-arvopolitiikan piiriin kuuluvaan tavoitteeseen, tai tiettyinä toimiin annettavina avustuksina. |
(13) |
Ohjelma kattaa maantieteellisesti laajan alueen, koska uusi liittymissopimus allekirjoitettiin 16 päivänä huhtikuuta 2003 ja koska Euroopan talousalueesta tehdyssä sopimuksessa (ETA-sopimuksessa) määrätään laajennetusta yhteistyöstä sukupuolten tasa-arvon täytäntöönpanon alalla Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden sekä Euroopan vapaakauppajärjestöön Eftaan kuuluvien valtioiden välillä. ETA-sopimuksessa määritellään Euroopan talousalueeseen kuuluvien Efta-maiden osallistumista alaan liittyviin yhteisön ohjelmiin koskevat menettelyt. Olisi myös säädettävä siitä, että ohjelmaan voivat osallistua Romania ja Bulgaria Eurooppa-sopimuksissa ja niiden lisäpöytäkirjoissa sekä asianomaisten assosiaationeuvostojen päätöksissä vahvistettujen edellytysten mukaisesti sekä Turkki Turkin tasavallan osallistumista yhteisön ohjelmiin koskevista yleisperiaatteista Euroopan yhteisön ja Turkin tasavallan välillä tehdyssä puitesopimuksessa (5) vahvistettujen edellytysten mukaisesti. |
(14) |
Tukea koskevissa yksityiskohtaisissa säännöissä olisi otettava huomioon Euroopan tasolla miesten ja naisten tasa-arvon edistämiseksi toimivien järjestöjen erityisluonne. |
(15) |
Tässä päätöksessä vahvistetaan koko ohjelman keston ajaksi rahoituspuitteet, joita budjettivallan käyttäjä pitää ensisijaisena ohjeenaan vuosittaisessa talousarviomenettelyssä talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja talousarviomenettelyn parantamisesta 6 päivänä toukokuuta 1999 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen (6) 33 kohdan mukaisesti. |
(16) |
Avustusten perussäädöksistä 24 päivänä marraskuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission yhteisen lausuman mukaisesti tähän ohjelmaan voidaan poikkeuksellisesti sisällyttää tukikelpoisuuskautta koskevia siirtymäsäännöksiä, |
OVAT PÄÄTTÄNEET SEURAAVAA:
1 artikla
Ohjelman tavoite
1. Tällä päätöksellä perustetaan yhteisön toimintaohjelma, jäljempänä ”ohjelma”, jonka tarkoituksena on miesten ja naisten tasa-arvon alalla Euroopan tasolla toimivien järjestöjen toiminnan edistäminen.
2. Ohjelman yleisenä tavoitteena on tukea sellaisten järjestöjen toimintaa, jotka pysyvän työohjelmansa mukaisesti tai joissakin yksittäisissä toimissaan pyrkivät edistämään yleistä eurooppalaista etua miesten ja naisten tasa-arvon alalla tai pyrkivät tavoitteeseen, joka kuuluu Euroopan unionin tasa-arvopolitiikan piiriin.
3. Ohjelma alkaa 1 päivänä tammikuuta 2004 ja päättyy 31 päivänä joulukuuta 2005.
2 artikla
Ohjelmaan osallistuminen
1. Naisten ja miesten tasa-arvon alalla Euroopan tasolla toimivan järjestön on avustuksen saamiseksi täytettävä liitteessä esitetyt edellytykset ja sen toiminnan on:
a) |
edistettävä yhteisön toimien kehittämistä ja täytäntöönpanoa miesten ja naisten tasa-arvon edistämisen alalla; |
b) |
oltava tasa-arvopolitiikkaan liittyvän yhteisön toiminnan perustana olevien periaatteiden ja siihen sovellettavien oikeudellisten säännösten mukaista; |
c) |
voitava vaikuttaa yli rajojen. |
2. Järjestön on oltava oikeushenkilö, joka on laillisesti perustettu yli vuosi sitten, ja se voi toimia yksin tai usean koordinoidun yhdistyksen muodossa.
3 artikla
Kolmansien maiden osallistuminen
Ohjelmaan voivat osallistua jäsenvaltioihin sijoittautuneiden järjestöjen lisäksi miesten ja naisten tasa-arvon alalla Euroopan tasolla toimivat, seuraaviin maihin sijoittautuneet järjestöt:
a) |
liittymissopimuksen 16 päivänä huhtikuuta 2003 allekirjoittaneet liittyvät valtiot; |
b) |
Efta-/ETA-maat ETA-sopimuksessa määrättyjen edellytysten mukaisesti; |
c) |
Romania ja Bulgaria, joiden osallistumisehdot on määrä vahvistaa Eurooppa-sopimusten ja niiden lisäpöytäkirjojen sekä asianomaisten assosiaationeuvostojen päätösten mukaisesti; |
d) |
Turkki, jonka osallistumisehdot on määrä vahvistaa Turkin tasavallan osallistumista yhteisön ohjelmiin koskevista yleisperiaatteista Euroopan yhteisön ja Turkin tasavallan välillä tehdyn puitesopimuksen mukaisesti. |
4 artikla
Tuensaajien valinta
1. Toiminta-avustukset myönnetään suoraan liitteen 2.1 kohdassa tarkoitetuille tuensaajille.
2. Myönnettäessä toiminta-avustusta pysyvän työohjelman perusteella tai avustusta yksittäiseen toimeen järjestölle, joka pyrkii edistämään yleisen eurooppalaisen edun mukaista tavoitetta, joka kuuluu Euroopan unionin tasa-arvopolitiikan piiriin, noudatetaan liitteessä esitettyjä yleisiä kriteereitä. Tällaisen avustuksen saamiseen liitteen 2.2 ja 2.3 kohdan nojalla oikeutetut järjestöt valitaan ehdotuspyynnön perusteella.
5 artikla
Avustuksen myöntäminen
1. Miesten ja naisten tasa-arvon alalla Euroopan tasolla toimiville järjestöille liitteen 2.1 ja 2.2 kohdan nojalla myönnettävästä toiminta-avustuksesta voidaan rahoittaa enintään 80 prosenttia kaikista kyseisen järjestön tukikelpoisista kustannuksista sinä kalenterivuonna, jonka osalta avustus myönnetään.
2. Varainhoitoasetuksen 113 artiklan 2 kohdan mukaisesti ja tässä päätöksessä tarkoitettujen järjestöjen toiminnan luonteen vuoksi ohjelman nojalla myönnettävissä avustuksissa poiketaan avustusten asteittaisen alentamisen periaatteesta.
6 artikla
Rahoitussäännökset
1. Rahoituspuitteet ohjelman toteuttamiseksi vuosina 2004–2005 ovat 2,2 miljoonaa euroa.
2. Budjettivallan käyttäjä myöntää vuotuiset määrärahat rahoitusnäkymien rajoissa.
7 artikla
Siirtymäsäännökset
Vuonna 2004 myönnettyjen avustusten osalta tukikelpoisuuskausi voi alkaa 1 päivänä tammikuuta 2004, mikäli menot eivät ole aiheutuneet ennen avustushakemuksen jättämispäivää eivätkä ennen avustuksen saajan budjettivuoden alkamispäivää.
Jos avustuksen saajan budjettivuosi alkaa ennen 1 päivää maaliskuuta, varainhoitoasetuksen 112 artiklan 2 kohdassa säädetystä velvoitteesta, jonka mukaan sopimus on allekirjoitettava neljän kuukauden kuluessa avustuksen saajan budjettivuoden alkamispäivästä, voidaan myöntää poikkeus vuonna 2004. Tällöin toiminta-avustusta koskevat sopimukset tulisi allekirjoittaa viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2004.
8 artikla
Seuranta ja arviointi
Komissio toimittaa viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2006 Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen ohjelman mukaisten tavoitteiden toteutumisesta. Kertomus perustuu tuensaajien saavuttamiin tuloksiin, ja siinä arvioidaan erityisesti, miten tehokkaasti tuensaajat ovat saavuttaneet 1 artiklassa ja liitteessä esitetyt tavoitteet.
9 artikla
Voimaantulo
Tämä päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2004.
Tehty Strasbourgissa 29 päivänä huhtikuuta 2004.
Euroopan parlamentin puolesta
Puhemies
P. COX
Neuvoston puolesta
Puheenjohtaja
M. McDOWELL
LIITE
1. Tuettavat toimet
Päätöksen 1 artiklassa määriteltynä yleisenä tavoitteena on vahvistaa yhteisön toimintaa miesten ja naisten tasa-arvon alalla ja tämän toiminnan tehokkuutta antamalla rahoitustukea järjestöille, jotka toimivat Euroopan tasolla miesten ja naisten tasa-arvon alalla, Naisten eurooppalainen eturyhmä mukaan lukien.
1.1 Miesten ja naisten tasa-arvon edistämiseksi toimivien järjestöjen toimia, joilla voidaan vahvistaa ja tehostaa yhteisön toimia, ovat esimerkiksi seuraavat:
— |
sidosryhmien edustaminen yhteisön tasolla, |
— |
valistustoimet, joilla pyritään edistämään sukupuolten tasa-arvoa esimerkiksi tutkimusten, kampanjoiden ja seminaarien avulla, |
— |
tiedottaminen sukupuolten tasa-arvoon liittyvistä yhteisön toimista, |
— |
toimet, joilla edistetään muun muassa työ- ja perhe-elämän yhteensovittamista, naisten osallistumista päätöksentekoon sekä sukupuolisidonnaisen väkivallan, sukupuoleen perustuvan stereotyypittelyn ja työpaikalla tapahtuvan syrjinnän torjumista, |
— |
keinot, joilla edistetään yhteistyötä kolmansien maiden naisjärjestöjen kanssa ja joilla lisätään tietoisuutta naisten asemasta kaikkialla maailmassa. |
1.2 Edustaessaan ja koordinoidessaan hallituksista riippumattomien naisjärjestöjen toimintaa ja toimiessaan naisia koskevan tiedon välittäjänä toimielimille ja hallituksista riippumattomille järjestöille Naisten eurooppalainen eturyhmä toteuttaa esimerkiksi seuraavia toimia:
— |
seuraa Pekingin toimintaohjelman (YK) täytäntöönpanoa, |
— |
toimii sukupuolten tasa-arvoa koskevan yhteisön lainsäädännön parantamiseksi ja naisten ottamiseksi huomioon kaikilla toiminta-alueilla, |
— |
osallistuu sukupuolten tasa-arvoa koskeviin kokouksiin ja konferensseihin, |
— |
toteuttaa toimia, jotta naisten näkökannat ja edut otettaisiin huomioon kansallisessa ja yhteisön politiikassa, erityisesti kannustamalla naisten osallistumista päätöksentekoon, |
— |
vahvistaa miesten ja naisten tasa-arvoa EU:n laajentumisprosessissa ja kehittää yhteistyötä uusien jäsenvaltioiden naisjärjestöjen kanssa. |
2. Tuettavien toimien toteuttaminen
Ohjelman nojalla yhteisön tukeen kelpoisten järjestöjen toteuttamien toimien on kuuluttava yhteen seuraavista lohkoista:
2.1 Lohko 1: Naisten eurooppalaisen eturyhmän, jonka jäseniä ovat muun muassa Euroopan unionin jäsenvaltioiden naisjärjestöt, jatkuva toiminta seuraavien periaatteiden mukaisesti:
— |
sen on oltava riippumaton valitsemaan jäsenensä, |
— |
sen on oltava riippumaton toteuttamaan 1.2 kohdan mukaisia toimiaan. |
2.2 Lohko 2: sellaisten järjestöjen jatkuva toiminta, jotka pyrkivät edistämään yleistä eurooppalaista etua sukupuolten tasa-arvon alalla tai pyrkivät tavoitteeseen, joka kuuluu Euroopan unionin tasa-arvopolitiikan piiriin.
Tässä tarkoitetaan 2 artiklan mukaisesti voittoa tavoittelemattomia järjestöjä, jotka toiminnassaan ovat keskittyneet edistämään naisten ja miesten tasa-arvoa, tai järjestöjä, jotka laajemman toiminta-alansa puitteissa ovat toiminnassaan osittain keskittyneet edistämään naisten ja miesten tasa-arvoa.
Tällaisille järjestöille voidaan myöntää vuosittaista toiminta-avustusta, jolla tuetaan järjestön pysyvän työohjelman täytäntöönpanoa.
2.3 Lohko 3: sellaisten järjestöjen yksittäiset toimet, jotka pyrkivät edistämään yleistä eurooppalaista etua naisten ja miesten tasa-arvon alalla tai pyrkivät tavoitteeseen, joka kuuluu Euroopan unionin tasa-arvopolitiikan piiriin.
3. Tuensaajien valinta
3.1 Naisten eurooppalaiselle eturyhmälle voidaan myöntää suoraan toiminta-avustusta ohjelman lohkon 1 nojalla sen jälkeen, kun asianmukainen työsuunnitelma ja talousarvio on hyväksytty.
3.2 Ohjelman lohkon 2 nojalla toiminta-avustuksen saamiseen oikeutetut järjestöt valitaan ehdotuspyyntöjen perusteella.
3.3 Ohjelman lohkon 3 nojalla yksittäisiin toimiin myönnettävän avustuksen saamiseen oikeutetut järjestöt valitaan ehdotuspyyntöjen perusteella.
4. Valvonta ja tilintarkastukset
4.1 Toiminta-avustusta saavan järjestön on säilytettävä komission saatavilla kaikki maksettujen kustannusten tositteet siltä vuodelta, jolle avustusta on myönnetty, ja etenkin tarkastetut tilinpäätökset viiden vuoden ajan viimeisestä maksusta. Avustuksen saajan on varmistettava, että järjestöjen yhteistyökumppaneiden tai jäsenten hallussa olevat tositteet saatetaan tarvittaessa komission saataville.
4.2 Komissio voi joko omien toimihenkilöidensä tai nimeämänsä muun ulkopuolisen tahon välityksellä tarkastaa, miten avustus on käytetty. Tarkastuksia voidaan suorittaa milloin tahansa rahoitustukisopimuksen voimassaolon aikana ja viisi vuotta loppumaksun suorittamisen jälkeen. Komissio saattaa tarkastustulosten perusteella tehdä päätöksiä varojen takaisinperinnästä.
4.3 Komission henkilöstöllä sekä sen valtuuttamilla ulkopuolisilla henkilöillä on asianmukainen oikeus päästä ainakin avustuksen saajan tiloihin ja saada käyttöönsä kaikki sellaiset, myös sähköiset, tiedot, jotka ovat tarpeen tarkastusten toimittamiseksi.
4.4 Euroopan tilintarkastustuomioistuimella ja Euroopan petostentorjuntavirastolla (OLAF) on samat oikeudet kuin komissiolla, erityisesti pääsy avustuksen saajan tiloihin ja oikeus tietojen saantiin.
4.5 Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamiseksi petoksia ja muita väärinkäytöksiä vastaan komissio voi suorittaa tarkastuksia ja todentamisia paikalla tämän ohjelman puitteissa neuvoston asetuksen (Euratom, EY) N:o 2185/96 (7) mukaisesti. Tarkastukset tekee tarvittaessa Euroopan petostentorjuntavirasto (OLAF), ja niihin sovelletaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 1073/1999 (8).
(1) EUVL C 80, 30.3.2004, s. 115.
(2) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 20. marraskuuta 2003, (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), neuvoston yhteinen kanta, hyväksytty 6. helmikuuta 2004 (EUVL C 95 E, 20.4.2004, s. 1), Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 30. maaliskuuta 2004 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä) ja neuvoston päätös, tehty 20. huhtikuuta 2004.
(3) EYVL L 17, 19.1.2001, s. 22.
(4) EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1.
(5) EYVL L 61, 2.3.2002, s. 29.
(6) EYVL C 172, 18.6.1999, s. 1. Sopimus sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä 2003/429/EY (EUVL L 147, 14.6.2003, s. 25).
(7) EYVL L 292, 15.11.1996, s. 2.
(8) EYVL L 136, 31.5.1999, s. 1.
2.6.2004 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
L 195/12 |
Oikaistaan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/41/EY, annettu 21 päivänä huhtikuuta 2004, ihmisravinnoksi tarkoitettujen tiettyjen eläinperäisten tuotteiden tuotantoa ja markkinoille saattamista koskevista elintarvikehygienia- ja terveyssäännöistä annettujen tiettyjen direktiivien kumoamisesta sekä neuvoston direktiivien 89/662/ETY ja 92/118/ETY ja neuvoston päätöksen 95/408/EY muuttamisesta
( Euroopan unionin virallinen lehti L 157, 30. huhtikuuta 2004 )
Korvataan direktiivi 2004/41/EY seuraavasti:
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2004/41/EY,
annettu 21 päivänä huhtikuuta 2004,
ihmisravinnoksi tarkoitettujen tiettyjen eläinperäisten tuotteiden tuotantoa ja markkinoille saattamista koskevista elintarvikehygienia- ja terveyssäännöistä annettujen tiettyjen direktiivien kumoamisesta sekä neuvoston direktiivien 89/662/ETY ja 92/118/ETY ja neuvoston päätöksen 95/408/EY muuttamisesta
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 37 ja 95 artiklan sekä 152 artiklan 4 kohdan b alakohdan,
ottavat huomioon komission ehdotuksen (1),
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
ovat kuulleet alueiden komiteaa,
noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (3),
sekä katsovat seuraavaa:
(1) |
Useissa direktiiveissä on eläinten terveyteen ja kansanterveyteen liittyviä säännöksiä eläinperäisten tuotteiden tuotantoa ja markkinoille saattamista varten. |
(2) |
Seuraavissa säädöksissä on uusia säännöksiä, joilla näiden direktiivien säännökset on laadittu uudelleen ja saatettu ajan tasalle:
|
(3) |
Näin ollen on aiheellista kumota aiemmat direktiivit. Koska asetuksella (EY) N:o 852/2004 kumotaan elintarvikehygieniasta 14 päivänä kesäkuuta 1993 annettu neuvoston direktiivi 93/43/ETY (6), tällä direktiivillä on tarpeen kumota vain eläinperäisiä tuotteita koskevat direktiivit. |
(4) |
Neuvoston direktiivin 72/462/ETY (7) vaatimusten soveltamista olisi jatkettava ainoastaan elävien eläinten tuontiin, koska uusilla hygieniasäännöillä ja direktiivillä 2002/99/EY korvataan sen tuoretta lihaa ja tuoreita lihatuotteita koskevat säännöt. |
(5) |
On kuitenkin tarpeen vahvistaa tietyt täytäntöönpanosäännöt, jotka ovat voimassa, kunnes uuden lainsäädännön mukaiset tarvittavat toimenpiteet on toteutettu. |
(6) |
Myös neuvoston direktiivit 89/662/ETY (8) ja 92/118/ETY (9) ja neuvoston päätös 95/408/EY (10) on tarpeen muuttaa lainsäädännön uudelleenlaatimisen huomioon ottamiseksi, |
OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Tässä direktiivissä tarkoitetaan ”asianomaisella päivällä” asetusten (EY) N:o 852/2004, (EY) N:o 853/2004 ja (EY) N:o 854/2004 soveltamisen alkamispäivää.
2 artikla
Kumotaan seuraavat direktiivit asianomaisesta päivästä alkaen:
1. |
neuvoston direktiivi 64/433/ETY, annettu 26 päivänä kesäkuuta 1964, terveyttä koskevista vaatimuksista tuoreen lihan tuotannossa ja markkinoille saattamisessa (11); |
2. |
neuvoston direktiivi 71/118/ETY, annettu 15 päivänä helmikuuta 1971, terveyttä koskevista ongelmista tuoreen siipikarjanlihan tuotannossa ja markkinoille saattamisessa (12); |
3. |
neuvoston direktiivi 72/461/ETY, annettu 12 päivänä joulukuuta 1972, eläinten terveyttä koskevista seikoista yhteisön sisäisessä tuoreen lihan kaupassa (13); |
4. |
neuvoston direktiivi 77/96/ETY, annettu 21 päivänä joulukuuta 1976, kolmansista maista tuotavan siansukuisista kotieläimistä peräisin olevan tuoreen lihan trikiinitutkimuksesta (14); |
5. |
neuvoston direktiivi 77/99/ETY, annettu 21 päivänä joulukuuta 1976, terveyttä koskevista kysymyksistä lihavalmisteiden ja tiettyjen muiden eläinperäisten tuotteiden tuotannossa ja markkinoille saattamisessa (15); |
6. |
neuvoston direktiivi 80/215/ETY, annettu 22 päivänä tammikuuta 1980, eläinten terveyttä koskevista vaatimuksista yhteisön sisäisessä lihavalmisteiden kaupassa (16); |
7. |
komission direktiivi 89/362/ETY, annettu 26 päivänä toukokuuta 1989, maidontuotantotilojen yleisistä hygieniavaatimuksista (17); |
8. |
neuvoston direktiivi 89/437/ETY, annettu 20 päivänä kesäkuuta 1989, munavalmisteiden tuotantoa ja markkinoille saattamista koskevista hygienia- ja terveysongelmista (18); |
9. |
neuvoston direktiivi 91/492/ETY, annettu 15 päivänä heinäkuuta 1991, terveyttä koskevista vaatimuksista elävien simpukoiden tuotannossa ja saattamisessa markkinoille (19); |
10. |
neuvoston direktiivi 91/493/ETY, annettu 22 päivänä heinäkuuta 1991, terveyttä koskevista vaatimuksista kalastustuotteiden tuotannossa ja saattamisessa markkinoille (20); |
11. |
neuvoston direktiivi 91/494/ETY, annettu 26 päivänä kesäkuuta 1991, eläinten terveyttä koskevista vaatimuksista yhteisön sisäisessä tuoreen siipikarjanlihan kaupassa ja tuonnissa kolmansista maista (21); |
12. |
neuvoston direktiivi 91/495/ETY, annettu 27 päivänä marraskuuta 1990, terveyttä ja eläinten terveyttä koskevista ongelmista kaninlihan ja tarhatun riistan lihan tuotannossa ja markkinoille saattamisessa (22); |
13. |
neuvoston direktiivi 92/45/ETY, annettu 16 päivänä kesäkuuta 1992, kansanterveyttä ja eläinten terveyttä koskevista ongelmista luonnonvaraisen riistan tappamisessa ja luonnonvaraisen riistan lihan markkinoille saattamisessa (23); |
14. |
neuvoston direktiivi 92/46/ETY, annettu 16 päivänä kesäkuuta 1992, raakamaidon, lämpökäsitellyn maidon ja maitopohjaisten tuotteiden tuotantoa ja markkinoille saattamista koskevista terveyssäännöistä (24); |
15. |
neuvoston direktiivi 92/48/ETY, annettu 16 päivänä kesäkuuta 1992, direktiivin 91/493/ETY 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdan mukaisesti tietyillä aluksilla käsiteltyjä kalastustuotteita koskevien hygieniasääntöjen vähimmäisvaatimuksista (25); ja |
16. |
neuvoston direktiivi 94/65/EY, annettu 14 päivänä joulukuuta 1994, jauhetun lihan ja raakalihavalmisteiden tuotantoon ja markkinoille saattamiseen sovellettavista vaatimuksista (26). |
3 artikla
Muutetaan direktiivi 92/118/ETY seuraavasti asianomaisesta päivästä alkaen:
1) |
Korvataan kaikki viittaukset ”liitteessä I ja II” viittauksella ”liitteessä I”; |
2) |
poistetaan 4 artiklan 1 alakohdasta sanat ”sekä liitteessä II määrätyt kansanterveyttä koskevat vaatimukset”; ja |
3) |
kumotaan liite II. |
4 artikla
1. Asianomaisesta päivästä alkaen viittaus 2 artiklassa tarkoitettuihin direktiiveihin tai direktiivin 92/118/ETY liitteeseen II katsotaan kulloisestakin asiayhteydestä riippuen viittaukseksi
a) |
asetukseen (EY) N:o 853/2004; |
b) |
asetukseen (EY) N:o 854/2004; tai |
c) |
direktiiviin 2002/99/EY. |
2. Siihen saakka, kunnes on vahvistettu mikrobiologiset kriteerit ja lämpötilan valvontaa koskevat vaatimukset asetuksen (EY) N:o 852/2004 4 artiklan mukaisesti, sovelletaan edelleen 2 artiklassa tarkoitettujen direktiivien tai direktiivin 92/118/ETY liitteen II tai niiden täytäntöönpanosääntöjen mukaisia vastaavia kriteereitä ja vaatimuksia.
3. Siihen saakka, kunnes asetusten (EY) N:o 852/2004, (EY) N:o 853/2004, (EY) N:o 854/2004 tai direktiivin 2002/99/EY perusteella on annettu tarvittavat säännökset, seuraavia säännöksiä tarvittavin muutoksin sovelletaan edelleen:
a) |
2 artiklassa tarkoitettujen direktiivien perusteella annetut täytäntöönpanosäännöt; |
b) |
direktiivin 92/118/ETY liitteen II perusteella annetut täytäntöönpanosäännöt lukuun ottamatta päätöstä 94/371/EY (27); |
c) |
direktiivin 72/462/ETY perusteella annetut täytäntöönpanosäännöt; ja |
d) |
päätöksen 95/408/EY mukaisesti laaditut kolmansien maiden ja kolmansien maiden laitosten väliaikaiset luettelot. |
5 artikla
1. Direktiivissä 72/462/ETY säädettyjä eläinten terveyttä koskevia sääntöjä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2005 alkaen enää elävien eläinten tuontiin.
2. Direktiiviä 72/462/ETY sovelletaan asianomaisesta päivästä alkaen enää elävien eläinten tuontiin.
6 artikla
Muutetaan direktiivi 89/662/ETY seuraavasti asianomaisesta päivästä alkaen:
1) |
Korvataan
viittauksella ”liitteessä A tarkoitettujen säädösten kattamat eläinperäiset tuotteet”. |
2) |
Korvataan liite A seuraavasti: ”LIITE A I LUKU Ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläinperäisten tuotteiden tuotantoon, jalostukseen, jakeluun ja yhteisön alueelle tuomiseen liittyvistä eläinten terveyttä koskevista säännöistä 16 päivänä joulukuuta 2002 annettu neuvoston direktiivi 2002/99/EY (28). Eläinperäisiä elintarvikkeita koskevista erityisistä hygieniasäännöistä 29 päivänä huhtikuuta 2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 853/2004 (29). II LUKU Eläinten terveyttä ja kansanterveyttä koskevista vaatimuksista sellaisten tuotteiden yhteisön sisäisessä kaupassa ja yhteisöön tuonnissa, joita eivät koske direktiivin 89/662/ETY ja, taudinaiheuttajien osalta, direktiivin 90/425/ETY liitteessä A olevassa I luvussa mainittujen erityisten yhteisön säädösten kyseiset vaatimukset (30), 17 päivänä joulukuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi 92/118/ETY (31). Muiden kuin ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläimistä saatavien sivutuotteiden terveyssäännöistä 3 päivänä lokakuuta 2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1774/2002 (32). |
7 artikla
Korvataan päätöksen 95/408/EY 9 artikla seuraavasti tämän direktiivin voimaantulopäivästä alkaen:
”9 artikla
Tätä päätöstä sovelletaan ihmisravinnoksi tarkoitettujen tiettyjen eläinperäisten tuotteiden tuotantoa ja markkinoille saattamista koskevista elintarvikehygienia- ja terveyssäännöistä annettujen tiettyjen direktiivien kumoamisesta 21 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/41/EY 1 artiklassa määriteltyyn ’asianomaiseen päivään’ saakka (33).
8 artikla
Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään asianomaisena päivänä. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
9 artikla
Tämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
10 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Strasbourgissa 21 päivänä huhtikuuta 2004.
Euroopan parlamentin puolesta
Puhemies
P. COX
Neuvoston puolesta
Puheenjohtaja
M. McDOWELL
(1) EYVL C 365 E, 19.12.2000, s. 132.
(2) EYVL C 155, 29.5.2001, s. 39.
(3) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 3. kesäkuuta 2003, (ei vielä julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 27. lokakuuta 2003 (EUVL C 48 E, 24.2.2004, s. 131), ja Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 30. maaliskuuta 2004 (ei vielä julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä).
(5) EYVL L 18, 23.1.2003, s. 11.
(6) EYVL L 175, 19.7.1993, s. 1.
(7) Terveyttä ja eläinten terveyttä koskevista ongelmista nautaeläinten ja sikojen sekä tuoreen lihan tuonnissa kolmansista maista 12 päivänä joulukuuta 1972 annettu neuvoston direktiivi 72/462/ETY (EYVL L 302, 31.12.1972, s. 28). Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston asetuksella (EY) N:o 807/2003 (EUVL L 122, 16.5.2003, s. 36).
(8) Neuvoston direktiivi 89/662/ETY, annettu 11 päivänä joulukuuta 1989, eläinlääkärintarkastuksista yhteisön sisäisessä kaupassa sisämarkkinoiden toteuttamista varten (EYVL L 395, 30.12.1989, s. 13). Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 806/2003 (EUVL L 122, 16.5.2003, s. 1).
(9) Neuvoston direktiivi 92/118/ETY, annettu 17 päivänä joulukuuta 1992, eläinten terveyttä ja kansanterveyttä koskevista vaatimuksista sellaisten tuotteiden yhteisön sisäisessä kaupassa ja yhteisöön tuonnissa, joita eivät koske direktiivin 89/662/ETY ja, taudinaiheuttajien osalta, direktiivin 90/425/ETY liitteessä A olevassa I luvussa mainittujen erityisten yhteisön säädösten kyseiset vaatimukset, (EYVL L 62, 15.3.1993, s. 49). Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission päätöksellä 2003/42/EY (EYVL L 13, 18.1.2003, s. 24).
(10) Neuvoston päätös 95/408/EY, tehty 22 päivänä kesäkuuta 1995, sellaisten kolmannen maan laitosten väliaikaisten luetteloiden laatimista siirtymäkauden ajaksi koskevista yksityiskohtaisista säännöistä, joista jäsenvaltioilla on lupa tuoda tiettyjä eläintuotteita, kalastustuotteita ja eläviä simpukoita (EYVL L 243, 11.10.1995, s. 17). Päätös sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 806/2003.
(11) EYVL 121, 29.7.1964, s. 2012/64. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä N:o 95/23/EY (EYVL L 243, 11.10.1995, s. 7).
(12) EYVL L 55, 8.3.1971, s. 23. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 807/2003.
(13) EYVL L 302, 31.12.1972, s. 24. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 807/2003.
(14) EYVL L 26, 31.1.1977, s. 67. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 807/2003.
(15) EYVL L 26, 31.1.1977, s. 85. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 807/2003.
(16) EYVL L 47, 21.2.1980, s. 4. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 807/2003.
(17) EYVL L 156, 8.6.1989, s. 30.
(18) EYVL L 212, 22.7.1989, s. 87. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 806/2003.
(19) EYVL L 268, 24.9.1991, s. 1. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 806/2003.
(20) EYVL L 268, 24.9.1991, s. 15. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 806/2003.
(21) EYVL L 268, 24.9.1991, s. 35. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 1999/89/EY (EYVL L 300, 23.11.1999, s. 17).
(22) EYVL L 268, 24.9.1991, s. 41. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 806/2003.
(23) EYVL L 268, 14.9.1992, s. 35. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 806/2003.
(24) EYVL L 268, 14.9.1992, s. 1. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 806/2003.
(25) EYVL L 187, 7.7.1992, s. 41.
(26) EYVL L 368, 31.12.1994, s. 10. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 806/2003.
(27) EYVL L 168, 2.7.1994, s. 34.
(28) EYVL L 18, 23.1.2003, s. 11.
(30) EYVL L 18, 23.1.2003, s. 11.
(31) EYVL L 62, 15.3.1993, s. 49 Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission päätöksellä 2003/42/EY (EYVL L 13, 18.1.2003, s. 24).
(32) EYVL L 273, 10.10.2002, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 808/2003 (EUVL L 117, 13.5.2003, s. 1).”
2.6.2004 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
L 195/16 |
Oikaistaan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/48/EY, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004, teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamisen varmistamisesta
( Euroopan unionin virallinen lehti L 157, 30. huhtikuuta 2004 )
Korvataan direktiivi 2004/48/EY seuraavasti:
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2004/48/EY,
annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004,
teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamisen varmistamisesta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 95 artiklan,
ottavat huomioon komission ehdotuksen,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
ovat kuulleet alueiden komiteaa,
noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (2),
sekä katsovat seuraavaa:
(1) |
Sisämarkkinoiden toteuttaminen edellyttää vapaan liikkuvuuden esteiden ja kilpailun vääristymien poistamista samalla kun luodaan innovaatio- ja investointitoiminnalle suotuisa ympäristö. Tässä yhteydessä teollis- ja tekijänoikeuksien suoja on olennainen tekijä, jolla edistetään sisämarkkinoiden toimivuutta. Teollis- ja tekijänoikeuksien suoja on tärkeä paitsi innovoinnin ja luovan toiminnan edistämisen myös työllisyyden ja kilpailukyvyn parantamisen kannalta. |
(2) |
Teollis- ja tekijänoikeuksien suojan olisi mahdollistettava se, että keksijä tai tekijä saa oikeutettua hyötyä keksinnöstään tai luomistyönsä tuloksesta. Sen olisi myös mahdollistettava teosten, ideoiden ja uuden tietämyksen levittäminen mahdollisimman laajalle. Se ei kuitenkaan saisi olla este sananvapaudelle, tietojen vapaalle liikkuvuudelle ja henkilötietojen suojalle, mukaan lukien Internet. |
(3) |
Teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamisen varmistamiseen tähtäävien keinojen puuttuminen kuitenkin ehkäisee innovointia ja luovaa toimintaa ja vähentää investointeja. Sen vuoksi on tärkeätä varmistaa, että teollis- ja tekijänoikeuksia koskevaa aineellista oikeutta, joka nykyisin kuuluu suurelta osin yhteisön säännöstön piiriin, sovelletaan tehokkaasti yhteisössä. Keinoilla varmistaa teollis- ja tekijänoikeuksien noudattaminen on tältä osin keskeinen merkitys sisämarkkinoiden toimivuudelle. |
(4) |
Kansainvälisellä tasolla kaikkia jäsenvaltioita ja yhteisöä itseään sen toimivaltaan kuuluvien kysymysten osalta sitoo sopimus teollis- ja tekijänoikeuksien kauppaan liittyvistä näkökohdista, jäljempänä ”TRIPS-sopimus”, joka on hyväksytty neuvoston päätöksellä 94/800/EY (3) Uruguayn kierroksen monenvälisten kauppaneuvottelujen osana ja on tehty Maailman kauppajärjestön puitteissa. |
(5) |
TRIPS-sopimus sisältää muun muassa teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamiseen tähtääviä keinoja koskevia määräyksiä, jotka ovat kansainvälisesti sovellettavia yhteisiä normeja, ja jotka on pantu täytäntöön kaikissa jäsenvaltioissa. Tämä direktiivi ei vaikuta jäsenvaltioiden kansainvälisten velvollisuuksien, TRIPS-sopimukseen perustuvat mukaan lukien, noudattamiseen. |
(6) |
On myös kansainvälisiä yleissopimuksia, joissa kaikki jäsenvaltiot ovat osapuolina ja jotka sisältävät myös teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamiseen tähtääviä keinoja koskevia määräyksiä. Niitä ovat erityisesti teollisoikeuksien suojelua koskeva Pariisin yleissopimus, kirjallisten ja taiteellisten teosten suojaamisesta tehty Bernin yleissopimus sekä esittävien taiteilijoiden, äänitteiden valmistajien ja radioyritysten suojaamisesta tehty Rooman yleissopimus. |
(7) |
Komission asiassa järjestämissä kuulemisissa ilmeni, että TRIPS-sopimuksesta huolimatta jäsenvaltioiden teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamiseen tähtäävät keinot eroavat yhä merkittävästi toisistaan. Esimerkiksi turvaamistoimenpiteitä koskevat säännöt, joita sovelletaan erityisesti todisteiden suojaamiseen, vahingonkorvausten määrän laskenta sekä teollis- ja tekijänoikeuksien loukkausten lopettamiseen sovellettavat menettelyt ovat hyvin erilaisia eri jäsenvaltioissa. Joissain jäsenvaltioissa ei ole käytettävissä toimenpiteitä, menettelyjä ja oikeussuojakeinoja, kuten oikeutta tiedonsaantiin ja markkinoille saatettujen riidanalaisten tavaroiden poistamista myynnistä loukkaajan kustannuksella. |
(8) |
Jäsenvaltioiden järjestelmien erot teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamiseen tähtäävien keinojen osalta haittaavat sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa ja tekevät mahdottomaksi varmistaa, että teollis- ja tekijänoikeuksilla olisi yhtäläinen suoja koko yhteisön alueella. Tämä tilanne ei ole omiaan edistämään vapaata liikkuvuutta sisämarkkinoilla eikä luomaan suotuisaa ympäristöä terveelle kilpailulle. |
(9) |
Nykyiset erot heikentävät myös teollis- ja tekijänoikeuksia koskevaa aineellista oikeutta ja pilkkovat alan sisämarkkinat. Tämä johtaa puolestaan siihen, että liike-elämä menettää luottamuksensa sisämarkkinoihin, minkä johdosta innovointiin ja luovaan toimintaan investoidaan vähemmän. Teollis- ja tekijänoikeuksien loukkaukset näyttävät olevan yhä useammin yhteydessä järjestäytyneeseen rikollisuuteen. Internetin käytön lisääntyminen mahdollistaa laittomasti valmistettujen tavaroiden välittömän ja maailmanlaajuisen levittämisen. Teollis- ja tekijänoikeuksia koskevan aineellisen oikeuden tehokas noudattaminen olisi taattava yhteisön tasoisella erityistoimella. Siksi jäsenvaltioiden asiaa koskevan lainsäädännön lähentäminen on sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan olennainen edellytys. |
(10) |
Tämän direktiivin tavoitteena on lähentää lainsäädäntöjä, jotta voidaan varmistaa teollis- ja tekijänoikeuksien suojan korkea, yhdenvertainen ja yhdenmukainen taso sisämarkkinoilla. |
(11) |
Tämän direktiivin tavoitteena ei ole luoda oikeudellista yhteistyötä, toimivaltaa, yksityis- ja kauppaoikeudellisissa asioissa annettujen ratkaisujen tunnustamista ja täytäntöönpanoa koskevia yhdenmukaistettuja sääntöjä eikä puuttua sovellettavaan lakiin. Olemassa olevilla yhteisön välineillä säännellään näitä aloja yleisellä tasolla, ja niitä sovelletaan periaatteessa myös teollis- ja tekijänoikeuksiin. |
(12) |
Tämä direktiivi ei saisi vaikuttaa kilpailusääntöjen, erityisesti Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklan, soveltamiseen. Tässä direktiivissä säädettyjä toimenpiteitä ei saisi käyttää kilpailun rajoittamiseen aiheettomasti tavalla, joka on vastoin perustamissopimusta. |
(13) |
On tarpeen määritellä tämän direktiivin soveltamisala mahdollisimman laajasti, jotta siihen voidaan sisällyttää kaikki yhteisön tämän alan säännösten ja/tai asianomaisen jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön piiriin kuuluvat teollis- ja tekijänoikeudet. Tämä ei kuitenkaan estä sitä, että jäsenvaltiot voivat halutessaan laajentaa sisäisten tarpeidensa mukaan tämän direktiivin säännökset koskemaan vilpillisen kilpailun, mukaan lukien orjallinen jäljittely, tai vastaavan toiminnan piiriin kuuluvia tekoja. |
(14) |
Tämän direktiivin 6 artiklan 2 kohdassa, 8 artiklan 1 kohdassa ja 9 artiklan 2 kohdassa säädettyjä toimenpiteitä on tarpeen soveltaa ainoastaan, kun on kyse kaupallisessa laajuudessa toteutetuista teoista. Tämä ei rajoita jäsenvaltioiden mahdollisuutta soveltaa näitä toimenpiteitä myös muiden tekojen osalta. Kaupallisessa laajuudessa toteutettuja tekoja ovat ne, jotka on tehty suoran tai välillisen taloudellisen tai kaupallisen edun tavoittelemiseksi; tämä sulkee yleensä pois vilpittömässä mielessä toimivien loppukuluttajien teot. |
(15) |
Tämä direktiivi ei saisi vaikuttaa teollis- ja tekijänoikeutta koskevaan aineelliseen oikeuteen, yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviin 95/46/EY (4), sähköisiä allekirjoituksia koskevista yhteisön puitteista 13 päivänä joulukuuta 1999 annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviin 1999/93/EY (5) eikä tietoyhteiskunnan palveluja, erityisesti sähköistä kaupankäyntiä, sisämarkkinoilla koskevista tietyistä oikeudellisista näkökohdista 8 päivänä kesäkuuta 2000 annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviin 2000/31/EY (6). |
(16) |
Tämän direktiivin säännökset eivät saisi rajoittaa oikeuksien noudattamisen varmistamista ja poikkeuksia tekijänoikeuden ja lähioikeuksien alalla koskevien yhteisön säädösten sisältämien erityissäännösten soveltamista, erityisesti niiden, jotka sisältyvät tietokoneohjelmien oikeudellisesta suojasta 14 päivänä toukokuuta 1991 annettuun neuvoston direktiiviin 91/250/EY (7) tai tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22 päivänä toukokuuta 2001 annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviin 2001/29/EY (8). |
(17) |
Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet, menettelyt ja oikeussuojakeinot olisi määriteltävä kussakin tapauksessa niin, että kyseisen tapauksen erityispiirteet otetaan asianmukaisesti huomioon, mukaan lukien kunkin teollis- ja tekijänoikeuden erityispiirteet ja tarvittaessa loukkauksen tahallinen tai tahaton luonne. |
(18) |
Henkilöiden, joilla on oikeus pyytää näiden toimenpiteiden, menettelyjen ja oikeussuojakeinojen soveltamista, ei tarvitse välttämättä olla oikeudenhaltijoita, vaan ne voivat olla myös tahoja, joilla on asiassa välittömiä etuja ja oikeudellinen asema, jos sovellettava lainsäädäntö sen sallii ja mainitun lainsäädännön mukaisesti, ja joihin voidaan lukea myös ammattialan järjestöt, jotka hallinnoivat näitä oikeuksia tai puolustavat niitä yhteisiä ja yksittäisiä etuja, jotka ovat niiden vastuulla. |
(19) |
Koska tekijänoikeus on olemassa heti teoksen luomisesta lähtien, eikä se edellytä virallista rekisteröimistä, on hyödyllistä toistaa Bernin yleissopimuksen 15 artiklan sääntö, jossa vahvistetaan olettama, jonka mukaan kirjallisen tai taiteellisen teoksen tekijää pidetään tekijänä, jos hänen nimensä on ilmoitettu teoksessa. Vastaavaa olettamaa olisi sovellettava myös lähioikeuksien haltijoihin, koska usein juuri lähioikeuden haltija, kuten äänitetuottaja, ryhtyy puolustamaan oikeuksia ja vastustamaan laitonta kopiointia. |
(20) |
Koska todisteet ovat keskeinen tekijä teollis- ja tekijänoikeuksien loukkauksen toteen näyttämisessä, on asianmukaista varmistaa, että voidaan käyttää tehokkaita keinoja todisteiden esittämiseksi, hankkimiseksi ja suojaamiseksi. Näissä menettelyissä olisi kunnioitettava vastaajan oikeuksia ja annettava tarvittavat takeet, mukaan lukien luottamuksellisen tiedon suoja. Kaupallisessa laajuudessa toteutettujen loukkausten osalta on myös tärkeää, että tuomioistuimet voivat tarvittaessa antaa määräyksen oikeudesta tutustua väitetyn loukkaajan pankki-, rahoitus- ja kaupallisiin asiakirjoihin. |
(21) |
Tietyissä jäsenvaltioissa on käytettävissä muita toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on varmistaa suojan korkea taso, ja ne olisi saatava käyttöön kaikissa jäsenvaltioissa. Näihin kuuluu oikeus tiedonsaantiin, jonka avulla saadaan tarkkoja tietoja riidanalaisten tavaroiden tai palvelujen alkuperästä, jakelukanavista ja loukkaukseen mahdollisesti osallistuneiden kolmansien osapuolten henkilöllisyydestä. |
(22) |
On myös erityisen tärkeää säätää turvaamistoimenpiteistä, joiden avulla loukkaus saadaan välittömästi lakkaamaan ilman, että joudutaan odottamaan pääasiaa koskevaa ratkaisua, samalla kun vastaajan oikeuksia kunnioitetaan ja huolehditaan siitä, että turvaamistoimenpiteet ovat oikeasuhteisia kunkin tapauksen ominaispiirteisiin nähden, sekä antamalla vakuudet, jotka tarvitaan kattamaan perusteettomasta hakemuksesta vastaajalle aiheutuneet kulut ja vahingot. Nämä toimenpiteet ovat erityisen perusteltuja, jos viivästyminen saattaisi aiheuttaa korjaamatonta vahinkoa teollis- ja tekijänoikeuden haltijalle. |
(23) |
Oikeudenhaltijalla olisi oltava mahdollisuus hakea kieltotuomion antamista sellaiselle välittäjälle, jonka palveluja kolmannet käyttävät oikeudenhaltijan teollisoikeuden loukkaamisessa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta muiden käytettävissä olevien toimenpiteiden, menettelyjen ja oikeussuojakeinojen soveltamista. Tällaisia kieltotuomioita koskevat ehdot ja yksityiskohtaiset säännöt olisi jätettävä jäsenvaltioiden kansallisen lainsäädännön varaan. Direktiivi 2001/29/EY on jo mahdollistanut laajan yhdenmukaistamisen tekijänoikeuden ja lähioikeuksien rikkomisen osalta. Tällä direktiivillä ei siten pitäisi olla vaikutusta direktiivin 2001/29/EY 8 artiklan 3 kohtaan. |
(24) |
Tapauksen mukaan ja jos se olosuhteiden vuoksi on perusteltua, toteutettavien toimenpiteiden, menettelyjen ja oikeussuojakeinojen olisi käsitettävä kieltotoimenpiteitä, joilla pyritään estämään teollis- ja tekijänoikeuksien uudet loukkaukset. Lisäksi olisi oltava olemassa korjaavia toimenpiteitä, jotka soveltuvissa tapauksissa toteutetaan loukkaajan kustannuksella, kuten riidanalaisten tavaroiden ja soveltuvissa tapauksissa kyseisten tavaroiden luomisessa tai valmistuksessa pääasiassa käytettyjen materiaalien ja välineiden poistaminen myynnistä, niiden lopullinen poistaminen kaupallisesta jakelusta tai niiden hävittäminen. Näissä korjaavissa toimenpiteissä olisi otettava huomioon kolmansien osapuolten, erityisesti myös vilpittömässä mielessä toimivien kuluttajien ja yksityisten osapuolten edut. |
(25) |
Tapauksissa, joissa loukkaus on tehty ilman tahallisuutta tai tuottamusta ja joissa tämän direktiivin mukaiset korjaavat toimenpiteet ja kieltotuomiot olisivat suhteettomia, jäsenvaltioilla olisi oltava mahdollisuus säätää vaihtoehtoisesta toimenpiteestä, jossa vahingon kärsineelle osapuolelle voidaan tarvittaessa maksaa korvaus rahassa. Väärennettyjen tavaroiden kaupallisen hyödyntämisen ja palvelujen tarjoamisen olisi kuitenkin oltava kiellettyä, jos kyseiset toimet rikkovat muuta kuin teollis- ja tekijänoikeuksia koskevaa lainsäädäntöä tai saattavat haitata kuluttajia. |
(26) |
Loukkauksesta aiheutuneiden vahinkojen korvaamiseksi olisi tapauksissa, joissa loukkaaja tiesi tai hänellä oli riittävät perusteet tietää, että hän oli ryhtynyt loukkaavaan tekoon, oikeudenhaltijalle myönnettävien vahingonkorvausten määrässä otettava huomioon kaikki asiaankuuluvat näkökohdat, kuten oikeudenhaltijan tulonmenetykset ja loukkaajan saama perusteeton etu sekä tarvittaessa oikeudenhaltijalle loukkauksen johdosta aiheutunut aineeton vahinko. Vaihtoehtoisesti, jos esimerkiksi tosiasiallisen vahingon suuruutta on vaikea määritellä, vahingonkorvauksen määrä voisi perustua esimerkiksi niiden rojaltien tai vastaavien maksujen määrään, jotka loukkaaja olisi joutunut suorittamaan, jos hän olisi pyytänyt lupaa käyttää kyseistä teollis- tai tekijänoikeutta. Tarkoituksena ei ole säätää rankaisevista korvauksista, vaan vahingonkorvauksesta, joka perustuu objektiivisiin perusteisiin ja jossa otetaan huomioon oikeudenhaltijalle koituneet muun ohessa tutkimuksista ja tunnistamisesta aiheutuneet kulut. |
(27) |
Teollis- ja tekijänoikeuksien loukkaustapauksissa annettujen ratkaisujen julkistaminen on hyödyllinen lisäkeino, jolla ehkäistään vastaisia loukkauksia ja lisätään laajan yleisön tietoisuutta asiasta. |
(28) |
Tämän direktiivin mukaisten yksityisoikeudellisten ja hallinnollisten toimenpiteiden, menettelyjen ja oikeussuojakeinojen lisäksi myös rikosoikeudelliset seuraamukset ovat soveltuvissa tapauksissa eräs keino varmistaa teollis- ja tekijänoikeuksien täytäntöönpano. |
(29) |
Toimialan olisi osallistuttava aktiivisesti laittoman kopioinnin ja väärentämisen torjumiseen. Käytännesääntöjen laatiminen niiden piirien keskuudessa, joita asia suoraan koskee, on lainsäädäntöpuitteita täydentävä keino. Jäsenvaltioiden olisi komission kanssa yhteistyössä yleisesti rohkaistava käytännesääntöjen laatimista. Optisten levyjen valmistusprosessin valvonta, erityisesti yhteisön alueella valmistetuille optisille levyille merkittävien tunnistekoodien avulla, auttaa vähentämään teollis- ja tekijänoikeuksien loukkauksia tällä alalla, joka kärsii laajamittaisesta laittomasta kopioinnista. Tällaisia teknisiä suojatoimenpiteitä ei kuitenkaan saisi käyttää väärin markkinoiden suojaamiseksi ja rinnakkaistuonnin rajoittamiseksi. |
(30) |
Tämän direktiivin yhdenmukaisen soveltamisen helpottamiseksi olisi huolehdittava yhteistyön ja tietojenvaihdon järjestämisestä sekä jäsenvaltioiden että jäsenvaltioiden ja komission välillä erityisesti luomalla jäsenvaltioiden nimeämien yhdyshenkilöiden verkko ja laatimalla säännöllisin väliajoin kertomuksia tämän direktiivin soveltamisen ja eri kansallisten elinten toteuttamien toimien tehokkuuden arvioimiseksi. |
(31) |
Koska tämän direktiivin tavoitteet voidaan edellä esitetyistä syistä saavuttaa parhaiten yhteisön tasolla, yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi. |
(32) |
Tässä direktiivissä kunnioitetaan perusoikeuksia ja otetaan huomioon erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustetut periaatteet. Tällä direktiivillä on tarkoitus erityisesti varmistaa teollis- ja tekijänoikeuksien kunnioittaminen edellä mainitun perusoikeuskirjan 17 artiklan 2 kohdan mukaisesti, |
OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
I LUKU
KOHDE JA SOVELTAMISALA
1 artikla
Kohde
Tämä direktiivi koskee teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamisen varmistamiseksi tarvittavia toimenpiteitä, menettelyjä ja oikeussuojakeinoja. Tässä direktiivissä käsite teollis- ja tekijänoikeudet käsittää myös teollisoikeudet.
2 artikla
Soveltamisala
1. Tässä direktiivissä säädettyjä toimenpiteitä, menettelyjä ja oikeussuojakeinoja sovelletaan 3 artiklan mukaisesti kaikkiin yhteisön lainsäädännössä ja/tai kyseisen jäsenvaltion lainsäädännössä säädettyjen teollis- ja tekijänoikeuksien loukkauksiin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta yhteisön tai jäsenvaltioiden lainsäädännössä säädettyjen tai säädettävien keinojen käyttämistä, sikäli kuin mainitut keinot ovat edullisempia oikeudenhaltijoille.
2. Tämä direktiivi ei rajoita oikeuksien noudattamista ja poikkeuksia koskevien, tekijänoikeutta ja tekijänoikeuden lähioikeuksia koskevassa yhteisön lainsäädännössä ja erityisesti direktiivissä 91/250/ETY ja ennen muuta sen 7 artiklassa tai direktiivissä 2001/29/EY ja ennen muuta sen 2–6 sekä 8 artiklassa säädettyjen erityissäännösten noudattamista.
3. Tämä direktiivi ei vaikuta:
a) |
teollis- ja tekijänoikeuksia koskevaa aineellista oikeutta sääteleviin yhteisön säädöksiin, joita ovat yleisesti direktiivi 95/46/EY, direktiivi 1999/93/EY ja direktiivi 2000/31/EY, eikä erityisesti direktiivin 2000/31/EY 12–15 artiklaan; |
b) |
jäsenvaltioiden kansainvälisiin velvoitteisiin eikä erityisesti teollis- ja tekijänoikeuksien kauppaan liittyvistä näkökohdista tehtyyn sopimukseen, jäljempänä ”TRIPS-sopimus”, mukaan lukien ne velvoitteet, jotka liittyvät rikosoikeudellisiin menettelyihin ja seuraamuksiin; |
c) |
rikosoikeudellisiin menettelyihin tai seuraamuksiin liittyviin jäsenvaltioiden kansallisiin säädöksiin, jotka koskevat teollis- ja tekijänoikeuksien loukkaamista. |
II LUKU
TOIMENPITEET, MENETTELYT JA OIKEUSSUOJAKEINOT
1 jakso
Yleiset säännökset
3 artikla
Yleinen velvoite
1. Jäsenvaltioiden on säädettävä tarvittavat toimenpiteet, menettelyt ja oikeussuojakeinot tässä direktiivissä tarkoitettujen teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamisen varmistamiseksi. Näiden toimenpiteiden, menettelyjen ja oikeussuojakeinojen on oltava oikeudenmukaisia ja tasapuolisia, ne eivät saa olla liian monimutkaisia tai kalliita eivätkä ne saa sisältää kohtuuttomia määräaikoja tai johtaa aiheettomiin viivytyksiin.
2. Näiden toimenpiteiden, menettelyjen ja oikeussuojakeinojen on myös oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia, ja niitä on sovellettava siten, että vältetään luomasta esteitä lailliselle kaupankäynnille ja säädetään takeista niiden väärinkäytön estämiseksi.
4 artikla
Henkilöt, joilla on oikeus pyytää toimenpiteiden, menettelyjen ja oikeussuojakeinojen soveltamista
Jäsenvaltioiden on myönnettävä oikeus pyytää tässä luvussa tarkoitettujen toimenpiteiden, menettelyjen ja oikeussuojakeinojen soveltamista:
a) |
sovellettavan lainsäädännön mukaisesti teollis- ja tekijänoikeuksien haltijoille; |
b) |
kaikille muille henkilöille, joilla on oikeus käyttää näitä oikeuksia, erityisesti käyttöluvan haltijoille, jos sovellettava lainsäädäntö sen sallii ja mainitun lainsäädännön mukaisesti; |
c) |
teollis- ja tekijänoikeuksia kollektiivisesti hallinnoiville elimille, joilla on säännönmukaisesti tunnustettu oikeus edustaa teollis- ja tekijänoikeuksien haltijoita, jos sovellettava lainsäädäntö sen sallii ja mainitun lainsäädännön mukaisesti; |
d) |
alan edunvalvonnasta vastaaville elimille, joilla on säännönmukaisesti tunnustettu oikeus edustaa teollis- ja tekijänoikeuksien haltijoita, jos sovellettava lainsäädäntö sen sallii ja mainitun lainsäädännön mukaisesti. |
5 artikla
Olettama tekijänoikeudesta
Tässä direktiivissä säädettyjä toimenpiteitä, menettelyjä ja oikeussuojakeinoja sovellettaessa,
a) |
jotta kirjallisen tai taiteellisen teoksen tekijää voidaan pitää, jollei toisin osoiteta, tekijänä ja sen johdosta oikeutettuna ajamaan kannetta tekijänoikeutensa loukkaamisesta, riittää, että hänen nimensä on tavanmukaisella tavalla ilmoitettu teoksessa; |
b) |
edellä a kohdassa olevaa säännöstä sovelletaan soveltuvin osin lähioikeuksien haltijoihin heidän suojatun aineistonsa osalta. |
2 jakso
Todistusaineisto
6 artikla
Todistusaineisto
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, jos toinen osapuoli on esittänyt kohtuullisesti saatavissa olevaa ja riittävää todistusaineistoa väitteidensä tueksi ja on yksilöinyt sellaista väitteitään tukevaa todistusaineistoa, joka on vastapuolen hallussa, että toimivaltaiset oikeusviranomaiset voivat määrätä, että vastapuolen on esitettävä kyseinen todistusaineisto edellyttäen, että luottamuksellisten tietojen suoja taataan. Tämän kohdan soveltamiseksi jäsenvaltiot voivat säätää, että toimivaltaiset oikeusviranomaiset katsovat kohtuullisen otoksen merkittävästä määrästä teoksen kappaleita tai muuta suojattua kohdetta riittäväksi todistusaineistoksi.
2. Jos loukkaus on toteutettu kaupallisessa laajuudessa, jäsenvaltioiden on samoin edellytyksin toteutettava myös tarpeelliset toimenpiteet sen mahdollistamiseksi, että toimivaltaiset oikeusviranomaiset voivat toisen osapuolen pyynnöstä antaa tarvittaessa määräyksen esittää pankki-, rahoitus- tai kaupallisia asiakirjoja, jotka ovat vastapuolen hallussa, edellyttäen, että luottamuksellisten tietojen suoja taataan.
7 artikla
Toimenpiteet todisteiden suojaamiseksi
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että toimivaltaiset oikeusviranomaiset voivat jo ennen pääasiaa koskevan kanteen nostamista sen osapuolen hakemuksesta, joka on esittänyt kohtuullisesti saatavissa olevaa todistusaineistoa tukeakseen väitteitään teollis- tai tekijänoikeutensa loukkaamisesta tai tällaisen loukkaamisen uhasta, määrätä nopeita ja tehokkaita väliaikaisia toimia väitettyyn loukkaamiseen liittyvän asiaankuuluvan todistusaineiston suojaamiseksi edellyttäen, että luottamuksellisten tietojen suojaa taataan. Nämä toimet voivat sisältää riidanalaisten tavaroiden yksityiskohtaisen kuvaamisen ja mahdollisen näytteiden oton, tai riidanalaisten tavaroiden ja soveltuvissa tapauksissa näiden tavaroiden valmistuksessa ja/tai jakelussa käytettyjen materiaalien ja välineiden sekä tavaroihin liittyvien asiakirjojen haltuunottamisen. Nämä toimenpiteet toteutetaan tarvittaessa toista osapuolta kuulematta, erityisesti jos mahdollisesta viiveestä voi koitua korvaamatonta haittaa oikeudenhaltijalle tai jos todistusaineiston hävittämisen vaara on ilmeinen.
Jos todistusaineiston suojaamistoimenpiteet on otettu käyttöön toista osapuolta kuulematta, osapuolille, joita asia koskee, on ilmoitettava asiasta viipymättä ja viimeistään toimenpiteiden täytäntöönpanon jälkeen. Asian uudelleen käsittely, johon kuuluu oikeus tulla kuulluksi, on järjestettävä niiden osapuolten vaatimuksesta, joita asia koskee, jotta kohtuullisessa ajassa toimenpiteestä ilmoittamisen jälkeen voidaan ratkaista, onko toimenpidettä muutettava taikka onko se kumottava tai pidettävä voimassa.
2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että todistusaineiston suojaamistoimenpiteiden edellytykseksi voidaan määrätä, että niiden hakija antaa riittävän vakuuden tai vastaavan takuun, jonka tarkoituksena on varmistaa vastaajan kärsimän vahingon korvaaminen 4 kohdan mukaisesti.
3. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että todistusaineiston suojaamistoimenpiteet kumotaan tai että ne muutoin lakkaavat olemasta voimassa vastaajan pyynnöstä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta mahdollisesti vaadittavia vahingonkorvauksia, jollei hakija pane pääasiaa koskevaa menettelyä vireille kohtuullisessa määräajassa, jonka toimenpiteistä päättävä oikeusviranomainen asettaa asianomaisen jäsenvaltion lainsäädännön niin salliessa tai, tällaisen määräajan puuttuessa, enintään 20 työpäivän tai 31 vuorokauden kuluessa, riippuen siitä kumpi on pitempi.
4. Jos todistusaineiston suojaamistoimenpiteet on kumottu tai jos ne raukeavat kantajan toiminnan tai laiminlyönnin takia tai jos myöhemmin todetaan, ettei teollis- tai tekijänoikeutta ole loukattu tai loukkaamisen uhkaa ei ole ollut, oikeusviranomaisilla on oltava oikeus vastaajan pyynnöstä määrätä toimenpiteiden hakija suorittamaan vastaajalle asianmukainen korvaus näiden toimenpiteiden aiheuttamista vahingoista.
5. Jäsenvaltiot voivat toteuttaa toimenpiteitä todistajien henkilöllisyyden suojaamiseksi.
3 jakso
Tiedonsaantioikeus
8 artikla
Tiedonsaantioikeus
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että toimivaltaiset oikeusviranomaiset voivat teollis- tai tekijänoikeuden loukkausta koskevan oikeudenkäynnin yhteydessä kantajan perustellusta ja oikeasuhteisesta pyynnöstä määrätä, että sellaisten tavaroiden ja palvelujen alkuperästä ja jakeluverkosta, jotka loukkaavat teollis- tai tekijänoikeutta, annetaan tietoja. Tiedonantovelvollinen on teollis- tai tekijänoikeuksia loukannut ja/tai kuka tahansa muu henkilö:
a) |
jonka on todettu pitävän hallussaan riidanalaisia tavaroita kaupallisessa laajuudessa; |
b) |
joka on tavattu käyttämästä riidanalaisia palveluja kaupallisessa laajuudessa; |
c) |
jonka on todettu tarjoavan loukkaavassa toiminnassa käytettäviä palveluja kaupallisessa laajuudessa; tai |
d) |
jonka a, b tai c alakohdassa tarkoitettu henkilö on osoittanut osallistuneen kyseisten tavaroiden tuottamiseen, valmistukseen tai jakeluun tai näiden palvelujen tarjoamiseen. |
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuihin tietoihin sisältyvät tapauksen mukaan:
a) |
tuotteen tai palvelujen tuottajien, valmistajien, jakelijoiden, toimittajien ja muiden aikaisempien haltijoiden sekä aiottujen tukku- ja vähittäiskauppiaiden nimet ja osoitteet; |
b) |
tiedot tuotettujen, valmistettujen, toimitettujen, vastaanotettujen tai tilattujen tavaroiden taikka palveluiden määrästä sekä kyseisistä tavaroista tai palveluista saaduista hinnoista. |
3. Edellä 1 ja 2 kohdan säännökset eivät rajoita muita laissa annettuja säännöksiä, jotka
a) |
antavat oikeuden haltijalle oikeuden saaja laajempia tietoja; |
b) |
koskevat tämän artiklan nojalla ilmoitettujen tietojen käyttöä rikos- tai siviilioikeudellisessa menettelyssä; |
c) |
koskevat vastuuta tiedonsaantioikeuden väärinkäytöstä; |
d) |
antavat mahdollisuuden kieltäytyä sellaisten tietojen antamisesta, jotka pakottaisivat 1 kohdassa tarkoitetun henkilön myöntämään oman tai lähisukulaisensa osallistumisen teollis- tai tekijänoikeuden loukkaukseen; tai |
e) |
koskevat tietolähteiden luottamuksellisuuden suojaa tai henkilötietojen käsittelyä. |
4 jakso
Turvaamis- ja säilyttämistoimenpiteet
9 artikla
Turvaamis- ja säilyttämistoimenpiteet
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että toimivaltaiset oikeusviranomaiset voivat hakijan pyynnöstä:
a) |
määrätä väitetylle oikeudenloukkaajalle osoitetun väliaikaisen kiellon, jonka tarkoituksena on estää teollis- tai tekijänoikeuden välittömät loukkaukset tai kieltää väliaikaisesti tai, jos kansallinen lainsäädäntö sen mahdollistaa, tarvittaessa uhkasakon uhalla kyseisen oikeuden väitettyjen loukkausten jatkaminen tai asettaa jatkamisen ehdoksi oikeudenhaltijalle kuuluvan korvauksen takaamiseen tarkoitettujen vakuuksien asettaminen; väliaikainen kielto voidaan määrätä samoin edellytyksin välittäjälle, jonka palveluja kolmas osapuoli käyttää loukatakseen teollis- tai tekijänoikeutta; direktiivissä 2001/29/EY säädetään kiellon määräämisestä välittäjälle, joiden palveluja kolmannet osapuolet käyttävät tekijänoikeuden tai tekijänoikeuden lähioikeuksien loukkaamiseksi; |
b) |
määrätä takavarikoitaviksi tai luovutettaviksi sellaiset tavarat, joiden epäillään loukkaavan teollis- tai tekijänoikeutta, jotta voidaan estää niiden saattaminen jakelukanavien piiriin tai levittäminen jakelukanavia pitkin. |
2. Kaupallisessa laajuudessa tehtyjen loukkausten osalta jäsenvaltioiden on varmistettava, että jos vahingon kärsinyt osapuoli osoittaa olosuhteet, jotka saattavat uhata vahingonkorvauksen maksamista, että oikeusviranomaiset voivat määrätä väitetyn loukkaajan irtainta ja kiinteää omaisuutta asetettavaksi hukkaamiskieltoon sekä myös tämän pankkitilit ja muut varat jäädytettäviksi. Tässä tarkoituksessa toimivaltaiset viranomaiset voivat määrätä esitettäviksi pankki-, rahoitus- tai kaupallisia asiakirjoja tai asianmukaisen pääsyn asiaankuuluviin tietoihin.
3. Oikeusviranomaisilla on 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden osalta oikeus vaatia hakijaa toimittamaan kaikki kohtuullisesti saatavissa olevat todisteet, jotta ne voivat riittävän varmasti vakuuttua siitä, että hakija on oikeudenhaltija ja että hänen oikeuttaan on loukattu tai että tällaisen loukkauksen uhka on välitön.
4. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut turvaamistoimenpiteet voidaan tarvittaessa ottaa käyttöön toista osapuolta kuulematta, erityisesti jos viivästyminen saattaisi aiheuttaa korjaamatonta vahinkoa oikeudenhaltijalle. Tässä tapauksessa osapuolille on ilmoitettava asiasta viipymättä viimeistään toimenpiteiden täytäntöönpanon jälkeen.
Asian uudelleen käsittely, johon liittyy oikeus tulla kuulluksi, on järjestettävä vastaajan vaatimuksesta, jotta kohtuullisessa ajassa toimenpiteestä ilmoittamisen jälkeen voidaan ratkaista, onko toimenpidettä muutettava taikka onko se kumottava tai pidettävä voimassa.
5. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut väliaikaiset toimenpiteet kumotaan tai muutoin lakkaavat olemasta voimassa vastaajan vaatimuksesta, jos hakija ei pane pääasiaa koskevaa menettelyä vireille kohtuullisessa määräajassa, jonka toimenpiteistä päättävä oikeusviranomainen asettaa asianomaisen jäsenvaltion lainsäädännön niin salliessa tai, tällaisen määräajan puuttuessa, enintään 20 työpäivän tai 31 vuorokauden kuluessa, riippuen siitä kumpi on pitempi.
6. Toimivaltaiset oikeusviranomaiset voivat asettaa 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen väliaikaisten toimenpiteiden ehdoksi, että hakija asettaa riittävän vakuuden tai vastaavan takuun, jonka tarkoituksena on varmistaa vastaajan kärsimän vahingon korvaaminen 7 kohdan mukaisesti.
7. Jos turvaamistoimenpiteet kumotaan tai jos ne raukeavat kantajan toiminnan tai laiminlyönnin takia tai jos myöhemmin todetaan, ettei teollis- tai tekijänoikeutta ole loukattu tai loukkaamisen uhkaa ole ollut, oikeusviranomaisilla on oltava oikeus vastaajan pyynnöstä määrätä toimenpiteiden hakija suorittamaan vastaajalle asianmukainen korvaus näiden toimenpiteiden aiheuttamista vahingoista.
5 jakso
Pääasiaa koskevasta tuomiosta johtuvat toimenpiteet
10 artikla
Korjaavat toimenpiteet
1. Jäsenvaltioiden on oikeudenhaltijalle loukkauksen johdosta kuuluvia vahingonkorvauksia rajoittamatta ja ilman minkäänlaista korvausta varmistettava, että toimivaltaiset oikeusviranomaiset voivat kantajan pyynnöstä antaa määräyksen asianmukaisten toimenpiteiden toteuttamisesta sellaisten tavaroiden osalta, joiden ne ovat todenneet loukkaavan teollis- tai tekijänoikeutta, ja soveltuvissa tapauksissa kyseisten tavaroiden luomisessa tai valmistuksessa pääasiassa käytettyjen materiaalien ja välineiden osalta. Näihin toimenpiteisiin sisältyvät:
a) |
jakelukanavasta takaisinvetäminen; |
b) |
lopullinen poistaminen markkinointikanavasta; tai |
c) |
hävittäminen. |
2. Oikeusviranomaisten on määrättävä, että nämä toimenpiteet toteutetaan oikeudenloukkaajan kustannuksella, jollei tämän esteeksi vedota erityisiin syihin.
3. Korjaavia toimenpiteitä koskevaa pyyntöä harkittaessa on otettava huomioon sekä loukkauksen vakavuus ja määrättyjen oikeussuojakeinojen välinen suhde että kolmansien osapuolien edut.
11 artikla
Kieltotuomiot
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kun teollis- tai tekijänoikeuden loukkauksen toteava oikeuden päätös on tehty, toimivaltaiset oikeusviranomaiset voivat antaa loukkaajaa vastaan kieltotuomion, jonka tarkoituksena on kieltää loukkauksen jatkaminen. Jos kansallinen lainsäädäntö sen sallii, kieltotuomion noudattamatta jättämisestä voidaan tarvittaessa määrätä uhkasakko tuomion noudattamisen varmistamiseksi. Jäsenvaltioiden on myös varmistettava, että oikeudenhaltijoilla on mahdollisuus hakea kieltotuomiota sellaisia välittäjiä vastaan, joiden palveluja kolmannet osapuolet käyttävät teollis- tai tekijänoikeuden loukkaamiseksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta direktiivin 2001/29/EY 8 artiklan 3 kohdan soveltamista.
12 artikla
Vaihtoehtoiset toimenpiteet
Jäsenvaltiot voivat säätää, että toimivaltaiset oikeusviranomaiset voivat soveltuvissa tapauksissa määrätä sen henkilön pyynnöstä, johon tässä jaksossa säädetyt toimenpiteet voivat kohdistua, että vahingon kärsineelle osapuolelle maksetaan edellä tässä jaksossa mainittujen toimenpiteiden soveltamisen sijasta rahallinen hyvitys, jos kyseinen henkilö on toiminut ilman tuottamusta tai laiminlyöntiä, jos kyseisten toimenpiteiden täytäntöönpano aiheuttaisi tälle henkilölle suhteetonta vahinkoa ja jos vahingon kärsineelle osapuolelle maksettavaa rahallista hyvitystä voidaan kohtuudella pitää tyydyttävänä.
6 jakso
Vahingonkorvaukset ja oikeudenkäyntikulut
13 artikla
Vahingonkorvaukset
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että toimivaltaiset oikeusviranomaiset määräävät vahingon kärsineen osapuolen hakemuksesta loukkaajan, joka tiesi tai jolla oli riittävät perusteet tietää ryhtyneensä loukkaavaan tekoon, maksamaan oikeudenhaltijalle vahingonkorvauksen, joka vastaa tälle loukkauksen johdosta koitunutta toisasiallista vahinkoa.
Määrittäessään vahingonkorvauksen oikeusviranomaisten on:
a) |
otettava huomioon kaikki asianmukaiset näkökohdat, kuten vahingon kärsineelle osapuolelle aiheutuneet kielteiset taloudelliset seuraukset, saamatta jäänyt voitto mukaan lukien, loukkaajaan saama perusteeton etu ja soveltuvissa tapauksissa muita kuin taloudellisia tekijöitä, kuten oikeudenhaltijalle loukkauksen johdosta aiheutunut aineeton vahinko; tai |
b) |
vaihtoehtona a kohdan säännökselle oikeusviranomaiset voivat soveltuvissa tapauksissa määrittää vahingot kiinteänä määränä esimerkiksi vähintään niiden rojaltien tai maksujen määrän perusteella, jotka oikeudenloukkaaja olisi joutunut suorittamaan, jos se olisi pyytänyt lupaa käyttää kyseistä teollis- ja tekijänoikeutta. |
2. Jos oikeudenloukkaaja ei ole tietoisesti ryhtynyt loukkaavaan tekoon tai ryhtyi loukkaavaan tekoon ilman, että hänellä oli riittävät perusteet tietää ryhtyvänsä siihen, jäsenvaltiot voivat säätää, että oikeusviranomaiset voivat määrätä voitot perittäviksi takaisin tai maksettavaksi vahingonkorvauksen, joka voi olla ennalta määrätty.
14 artikla
Oikeudenkäyntikulut
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kohtuulliset ja oikeasuhteiset oikeudenkäyntikulut ja muut oikeudenkäynnin voittaneelle osapuolelle aiheutuneet kulut kuuluvat yleensä oikeudenkäynnin hävinneen maksettaviksi, jollei se ole kohtuutonta.
7 jakso
Julkistamistoimenpiteet
15 artikla
Tuomioistuinten päätösten julkistaminen
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että oikeusviranomaiset voivat teollis- tai tekijänoikeuden loukkauksen johdosta nostetun kanteen yhteydessä kantajan pyynnöstä ja loukkaajan kustannuksella määrätä toteutettaviksi soveltuvia toimenpiteitä päätöstä koskevien tietojen levittämiseksi, mukaan lukien päätöksen julkistaminen ja sen julkaiseminen kokonaan tai osittain. Jäsenvaltiot voivat erityisolosuhteiden perusteella säätää muita tarkoituksenmukaisia julkistamistoimenpiteitä, näkyvät ilmoitukset mukaan lukien.
III LUKU
JÄSENVALTIOIDEN MÄÄRÄÄMÄT SEURAAMUKSET
16 artikla
Jäsenvaltioiden määräämät seuraamukset
Jäsenvaltiot voivat soveltaa muita asianmukaisia seuraamuksia tapauksissa, joissa teollis- ja tekijänoikeuksia on loukattu, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tässä direktiivissä säädettyjen siviilioikeudellisten ja hallinnollisten toimenpiteiden, menettelyjen ja oikeussuojakeinojen soveltamista.
IV LUKU
KÄYTÄNNESÄÄNNÖT JA HALLINNOLLINEN YHTEISTYÖ
17 artikla
Käytännesäännöt
Jäsenvaltioiden on rohkaistava
a) |
ammattialan tai ammatillisia järjestöjä tai -liittoja laatimaan teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamisen varmistamiseen tähtääviä käytännesääntöjä yhteisön tasolla, erityisesti suosittelemalla, että optisiin levyihin merkitään niiden valmistuspaikan tunnistamisen mahdollistava koodi; |
b) |
kansallisten tai yhteisön käytännesääntöluonnosten ja näiden käytännesääntöjen soveltamista koskevien mahdollisten arviointien toimittamista komissiolle. |
18 artikla
Arviointi
1. Kunkin jäsenvaltion on kolme vuotta 20 artiklan 1 kohdassa säädetyn päivän jälkeen toimitettava komissiolle kertomus tämän direktiivin täytäntöönpanosta.
Komissio laatii näiden kertomusten perusteella kertomuksen tämän direktiivin soveltamisesta, johon sisältyy arvio toteutettujen toimenpiteiden tehokkuudesta sekä arviointi direktiivin vaikutuksesta innovaatiotoimintaan ja tietoyhteiskunnan kehittymiseen. Kertomus toimitetaan Euroopan parlamentille, neuvostolle sekä Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle. Siihen liitetään tarvittaessa ja yhteisön oikeusjärjestyksen kehitys huomioon ottaen ehdotuksia tämän direktiivin muuttamiseksi.
2. Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle sen mahdollisesti tarvitsemaa apua 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetun kertomuksen laatimisessa.
19 artikla
Tietojen vaihto ja yhdyshenkilöt
Yhteistyön edistämiseksi jäsenvaltioiden sekä jäsenvaltioiden ja komission välillä, mukaan lukien tietojen vaihto, kunkin jäsenvaltion on nimettävä yksi tai useampi kansallinen yhteyshenkilö käsittelemään kysymyksiä, jotka liittyvät tässä direktiivissä säädettyjen toimenpiteiden täytäntöönpanoon. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava kyseisten kansallisten yhteyshenkilöjen yhteystiedot muille jäsenvaltioille ja komissiolle.
V LUKU
LOPPUSÄÄNNÖKSET
20 artikla
Täytäntöönpano
1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 29 päivänä huhtikuuta 2006. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on määrättävä siitä, miten viittaukset tehdään.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
21 artikla
Voimaantulo
Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
22 artikla
Osoitus
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Strasbourgissa 29 päivänä huhtikuuta 2004.
Euroopan parlamentin puolesta
Puhemies
P. COX
Neuvoston puolesta
Puheenjohtaja
M. McDOWELL
(1) EUVL C 32, 5.2.2004, s. 15.
(2) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 9. maaliskuuta 2004 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä) ja neuvoston päätös, tehty 26. huhtikuuta 2004.
(3) EYVL L 336, 23.12.1994, s. 1.
(4) EYVL L 281, 23.11.1995, s. 31, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1882/2003 (EUVL L 284, 31.10.2003, s. 1).
(5) EYVL L 13, 19.1.2000, s. 12.
(6) EYVL L 178, 17.7.2000, s. 1.
(7) EYVL L 122, 17.5.1991, s. 42, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 93/98/EY (EYVL L 290, 24.11.1993, s. 9).
(8) EYVL L 167, 22.6.2001, s. 10.
2.6.2004 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
L 195/26 |
Oikaistaan neuvoston direktiivi 2004/74/EY, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004, direktiivin 2003/96/EY muuttamisesta tiettyjen jäsenvaltioiden mahdollisuuden osalta soveltaa väliaikaisia verovapautuksia tai veronalennuksia energiatuotteisiin ja sähköön
( Euroopan unionin virallinen lehti L 157, 30. huhtikuuta 2004 )
Korvataan direktiivi 2004/74/EY seuraavasti:
NEUVOSTON DIREKTIIVI 2004/74/EY,
annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004,
direktiivin 2003/96/EY muuttamisesta tiettyjen jäsenvaltioiden mahdollisuuden osalta soveltaa väliaikaisia verovapautuksia tai veronalennuksia energiatuotteisiin ja sähköön
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 93 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),
ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
sekä katsoo seuraavaa:
(1) |
Energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta 27 päivänä lokakuuta 2003 annetulla neuvoston direktiivillä 2003/96/EY (3) korvattiin 1 päivästä tammikuuta 2004 alkaen kivennäisöljyjen valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamisesta 19 päivänä lokakuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi 92/81/ETY (4) ja kivennäisöljyjen valmisteverojen määrien lähentämisestä 19 päivänä lokakuuta 1992 annettu direktiivi 92/82/ETY (5). Siinä määritellään energiatuotteisiin ja sähköön sovellettavat verorakenteet ja verotasot. |
(2) |
Direktiivin 2003/96/EY mukaiset vähimmäisverokannat voivat aiheuttaa vakavia taloudellisia ja sosiaalisia vaikeuksia tietyille jäsenvaltioille eli Kyprokselle, Latvialle, Liettualle, Maltalle, Puolalle, Slovakialle, Slovenialle, Tšekille, Unkarille ja Virolle, kun otetaan huomioon niissä aikaisemmin sovelletut suhteellisen alhaiset valmisteverotasot, kyseisten jäsenvaltioiden taloudessa parhaillaan oleva siirtymävaihe, niiden suhteellisen alhaiset tulotasot ja rajoitettu kyky korvata aiheutuva verotuksen lisätaakka alentamalla muita veroja. Etenkin direktiivin 2003/96/EY mukaisten vähimmäisverokantojen soveltamisen aiheuttamalla hintojen nousulla olisi haitallinen vaikutus kansalaisiin ja kansallisiin talouksiin, ja se olisi kestämätön taakka esimerkiksi pienille ja keskisuurille yrityksille. |
(3) |
Näille jäsenvaltioille olisi näin ollen sallittava, että ne tilapäisesti soveltavat ylimääräisiä verovapautuksia tai veronalennuksia silloin, kun se ei haittaa sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa eikä johda kilpailun vääristymiseen. Lisäksi johdonmukaisesti niiden periaatteiden kanssa, joiden mukaisesti siirtymäkaudet alun perin direktiivissä 2003/96/EY myönnettiin, kaikki tällaiset toimenpiteet olisi suunniteltava siten, että asteittain lähennyttäisiin sovellettavia yhteisön vähimmäisverokantoja. |
(4) |
Vuoden 2003 liittymissopimuksessa (6) on Puolan ja Kyproksen osalta siirtymäjärjestelyjä direktiivien 92/81/ETY ja 92/82/ETY täytäntöönpanolle. Liittymissopimuksessa vahvistetaan myös erityistoimenpiteitä, jotka liittyvät Liettuan ja Viron energia-alaan. Nämä toimenpiteet olisi otettava riittävässä määrin huomioon eri tarkoituksiin varattuja verovapautuksia sallittaessa. |
(5) |
Tällä direktiivillä ei tulisi rajoittaa perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklaan perustuvien, sisämarkkinoiden toiminnan vääristymiin liittyvien mahdollisten menettelyjen tuloksia. Sillä ei tulisi poistaa jäsenvaltioille perustamissopimuksen 88 artiklan nojalla kuuluvaa velvoitetta ilmoittaa komissiolle mahdollisesti sovellettavista valtiontuista. |
(6) |
Olisi selvennettävä direktiivin 2003/96/EY tiettyjen säännösten sanamuotoa kyseisessä direktiivissä vahvistettuihin siirtymäjaksoihin tehtävien viittausten osalta. |
(7) |
Direktiivi 2003/96/EY olisi sen vuoksi muutettava vastaavasti, |
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Muutetaan direktiivi 2003/96/EY seuraavasti:
1) |
Muutetaan 18 artikla seuraavasti:
|
2) |
Lisätään artikla seuraavasti: ”18 a artikla 1. Poiketen siitä, mitä tässä direktiivissä säädetään, jäsenvaltiot, jotka eritellään liitteessä III, saavat soveltaa kyseisessä liitteessä tarkoitettuja veronalennuksia tai verovapautuksia. Tämän luvan voimassaolo päättyy 31 päivänä joulukuuta 2006 tai liitteessä III mainittuna päivänä, jollei sitä ennen komission ehdotuksen pohjalta tehtävästä neuvoston tarkistuksesta muuta johdu. 2. Sen estämättä, mitä 3–11 kohdassa säädetään, ja etenkin hintojen epävakauden välttämiseksi jäsenvaltioille, joilla on erityisiä vaikeuksia uusien vähimmäisverokantojen täytäntöönpanossa, myönnetään 1 päivään tammikuuta 2007 kestävä siirtymäkausi edellyttäen, että tästä ei aiheudu merkittävää kilpailun vääristymistä. 3. Tšekin tasavalta voi soveltaa täydellisiä tai osittaisia verovapautuksia tai veronalennuksia sähkön, kiinteiden polttoaineiden ja maakaasun osalta 1 päivään tammikuuta 2008. 4. Viron tasavalta voi soveltaa siirtymäkautta 1 päivään tammikuuta 2010, jotta se voi saattaa polttoaineena käytetyn kaasuöljyn kansallisen verokantansa uudelle vähimmäisverotasolle, joka on 330 euroa 1 000 litralta. Polttoaineena käytettävän kaasuöljyn verotason on kuitenkin 1 päivästä toukokuuta 2004 oltava vähintään 245 euroa 1 000 litralta. Viron tasavalta voi soveltaa siirtymäkautta 1 päivään tammikuuta 2010, jotta se voi saattaa polttoaineena käytettävän lyijyttömän bensiinin kansallisen verokantansa uudelle vähimmäisverotasolle, joka on 359 euroa 1 000 litralta. Polttoaineena käytettävän lyijyttömän bensiinin verotason on kuitenkin 1 päivästä toukokuuta 2004 oltava vähintään 287 euroa 1 000 litralta. Viron tasavalta voi soveltaa täydellistä verovapautusta öljyliuskeeseen 1 päivään tammikuuta 2009. Se voi lisäksi soveltaa 1 päivään tammikuuta 2013 alennettua verokantaa öljyliuskeeseen edellyttäen, että öljyliuskeen tosiasiallinen verokanta ei 1 päivästä tammikuuta 2011 ole alle 50 prosenttia yhteisön vähimmäisverokannasta. Viron tasavalta voi soveltaa siirtymäkautta 1 päivään tammikuuta 2010, jotta se voi saattaa kaukolämmitykseen käytettävän liuskeöljyn kansallisen verokantansa vähimmäisverotasolle. Viron tasavalta voi soveltaa siirtymäkautta 1 päivään tammikuuta 2010, jotta se voi korvata nykyisen tuotantopanoksista maksettavaan sähköveroon perustuvan järjestelmänsä myynnistä suoritettavaan sähköveroon perustuvalla järjestelmällä. 5. Latvian tasavalta voi soveltaa siirtymäkautta 1 päivään tammikuuta 2011, jotta se voi saattaa kaasuöljyn ja polttoaineena käytettävän kerosiinin kansalliset verokantansa uudelle vähimmäistasolle, joka on 302 euroa 1 000 litralta, ja 1 päivään tammikuuta 2013, jotta se voi saattaa verokantansa 330 euron vähimmäistasolle. Kaasuöljyyn ja kerosiiniin sovellettavan tosiasiallisen verokannan on 1 päivästä tammikuuta 2004 oltava kuitenkin vähintään 245 euroa 1 000 litralta ja 1 päivästä tammikuuta 2008 vähintään 274 euroa 1 000 litralta. Latvian tasavalta voi soveltaa siirtymäkautta 1 päivään tammikuuta 2011, jotta se voi saattaa polttoaineena käytettävän lyijyttömän bensiinin kansallisen verokantansa uudelle vähimmäistasolle, joka on 359 euroa 1 000 litralta. Lyijyttömään bensiiniin sovellettavan tosiasiallisen verokannan on 1 päivästä toukokuuta 2004 oltava kuitenkin vähintään 287 euroa 1 000 litralta ja 1 päivästä tammikuuta 2008 vähintään 323 euroa 1 000 litralta. Latvian tasavalta voi soveltaa siirtymäkautta 1 päivään tammikuuta 2010, jotta se voi saattaa kaukolämmitykseen käytettävän raskaan polttoaineen kansallisen verokantansa vähimmäistasolle. Latvian tasavalta voi soveltaa siirtymäkautta 1 päivään tammikuuta 2010, jotta se voi saattaa sähkön kansallisen verokantansa vähimmäistasolle. Sähkön kansallisen verotason on 1 päivästä toukokuuta 2007 alkaen kuitenkin oltava vähintään 50 prosenttia yhteisön vähimmäisverokannasta. Latvian tasavalta voi soveltaa siirtymäkautta 1 päivään tammikuuta 2009, jotta se voi saattaa hiilen ja koksin kansalliset verokantansa vähimmäistasolle. Hiilen ja koksin kansallisten verotasojen on 1 päivästä toukokuuta 2007 alkaen kuitenkin oltava vähintään 50 prosenttia yhteisön vähimmäisverokannasta. 6. Liettuan tasavalta voi soveltaa siirtymäkautta 1 päivään tammikuuta 2011, jotta se voi saattaa kaasuöljyn ja polttoaineena käytettävän kerosiinin kansalliset verokantansa uudelle vähimmäistasolle, joka on 302 euroa 1 000 litralta, ja 1 päivään tammikuuta 2013, jotta se voi saattaa verokantansa 330 euron vähimmäistasolle. Kaasuöljyyn ja kerosiiniin sovellettavan tosiasiallisen verokannan on 1 päivästä toukokuuta 2004 oltava kuitenkin vähintään 245 euroa 1 000 litralta ja 1 päivästä tammikuuta 2008 vähintään 274 euroa 1 000 litralta. Liettuan tasavalta voi soveltaa siirtymäkautta 1 päivään tammikuuta 2011, jotta se voi saattaa polttoaineena käytettävän lyijyttömän bensiinin kansallisen verokantansa uudelle vähimmäistasolle, joka on 359 euroa 1 000 litralta. Lyijyttömään bensiiniin sovellettavan tosiasiallisen verokannan on 1 päivästä toukokuuta 2004 oltava kuitenkin vähintään 287 euroa 1 000 litralta ja 1 päivästä tammikuuta 2008 vähintään 323 euroa 1 000 litralta. 7. Unkarin tasavalta voi soveltaa siirtymäkautta 1 päivään tammikuuta 2010, jotta se voi saattaa kaukolämmitykseen käytettävän sähkön, maakaasun, hiilen ja koksin kansalliset verokantansa vähimmäistasoille. 8. Maltan tasavalta voi soveltaa siirtymäkautta 1 päivään tammikuuta 2010, jotta se voi mukauttaa sähkön kansallisen verokantansa. Sähkön verotasojen on 1 päivästä tammikuuta 2007 kuitenkin oltava vähintään 50 prosenttia yhteisön vähimmäisverokannasta. Maltan tasavalta voi soveltaa siirtymäkautta 1 päivään tammikuuta 2010, jotta se voi saattaa kaasuöljyn ja polttoaineena käytettävän kerosiinin kansalliset verokantansa vähimmäistasolle, joka on 330 euroa 1 000 litralta. Kaasuöljyyn ja kerosiiniin sovellettavan tosiasiallisen verokannan on 1 päivästä toukokuuta 2004 oltava kuitenkin vähintään 245 euroa 1 000 litralta. Maltan tasavalta voi soveltaa siirtymäkautta 1 päivään tammikuuta 2010, jotta se voi saattaa polttoaineena käytettävän lyijyttömän ja lyijyllisen bensiinin kansalliset verokantansa vähimmäistasolle. Lyijyttömään bensiiniin sovellettavan tosiasiallisen verokannan on 1 päivästä toukokuuta 2004 oltava kuitenkin vähintään 287 euroa 1 000 litralta ja lyijylliseen bensiiniin sovellettavan verokannan on 1 päivästä toukokuuta 2004 oltava vähintään 337 euroa 1 000 litralta. Maltan tasavalta voi soveltaa siirtymäkautta 1 päivään tammikuuta 2010, jotta se voi saattaa lämmityspolttoaineena käytettävän maakaasun kansallisen verokantansa asianomaisten vähimmäisverokantojen mukaiseksi. Maakaasun todellisten verotasojen on 1 päivästä tammikuuta 2007 kuitenkin oltava vähintään 50 prosenttia yhteisön vähimmäisverokannasta. Maltan tasavalta voi soveltaa siirtymäkautta 1 päivään tammikuuta 2009, jotta se voi mukauttaa kiinteiden polttoaineiden kansalliset verokantansa vähimmäisverokantojen mukaiseksi. Näiden energiatuotteiden todellisten verotasojen on 1 päivästä tammikuuta 2007 kuitenkin oltava vähintään 50 prosenttia yhteisön vähimmäisverokannasta. 9. Puolan tasavalta voi soveltaa siirtymäkautta 1 päivään tammikuuta 2009, jotta se voi saattaa polttoaineena käytettävän lyijyttömän bensiinin kansallisen verokantansa uudelle vähimmäistasolle, joka on 359 euroa 1 000 litralta. Lyijyttömän bensiinin verotason on 1 päivästä toukokuuta 2004 kuitenkin oltava vähintään 287 euroa 1 000 litralta. Puolan tasavalta voi soveltaa siirtymäkautta 1 päivään tammikuuta 2010, jotta se voi saattaa polttoaineena käytettävän kaasuöljyn kansallisen verokantansa uudelle vähimmäistasolle, joka on 302 euroa 1 000 litralta, ja 1 päivään tammikuuta 2012, jotta se voidaan saattaa 330 euron tasolle. Kaasuöljyn verotason on 1 päivästä toukokuuta 2004 kuitenkin oltava vähintään 245 euroa 1 000 litralta ja 1 päivästä tammikuuta 2008 vähintään 274 euroa litralta. Puolan tasavalta voi soveltaa siirtymäkautta 1 päivään tammikuuta 2008, jotta se voi saattaa raskaan polttoöljyn kansallisen verokantansa uudelle vähimmäistasolle, joka on 15 euroa 1 000 kilogrammalta. Raskaan polttoöljyn verotason on 1 päivästä toukokuuta 2004 kuitenkin oltava vähintään 13 euroa 1 000 kilogrammalta. Puolan tasavalta voi soveltaa siirtymäkautta 1 päivään tammikuuta 2012, jotta se voi saattaa kaukolämmitykseen käytettävän hiilen ja koksin kansallisen verokantansa vähimmäistasolle. Puolan tasavalta voi soveltaa siirtymäkautta 1 päivään tammikuuta 2012, jotta se voi saattaa muuhun lämmitykseen kuin kaukolämmitykseen käytettävän hiilen ja koksin kansallisen verokantansa vähimmäistasolle. Puolan tasavalta voi soveltaa 1 päivään tammikuuta 2008 täydellisiä tai osittaisia verovapautuksia tai veronalennuksia koulujen, lastentarhojen ja muiden yleishyödyllisten laitosten lämmityspolttoaineena käyttämään kaasuöljyyn niiden julkisviranomaisena toteuttamien toimien ja liiketoimien yhteydessä. Puolan tasavalta voi soveltaa siirtymäkautta 1 päivään tammikuuta 2006 sähkön verotusjärjestelmänsä saattamiseksi yhteisön puitteiden mukaiseksi. 10. Slovenian tasavalta voi soveltaa verovalvonnan alaisena täydellistä tai osittaista maakaasun verovapautusta tai veronalennusta. Täydellistä tai osittaista vapautusta tai alennusta voidaan soveltaa toukokuuhun 2014 tai siihen saakka, kun maakaasun kansallinen osuus energian kokonaiskulutuksesta on 25 prosenttia, sen mukaan kumpi tapahtuu aiemmin. Kuitenkin heti kun maakaasun kansallinen osuus energian kokonaiskulutuksesta on 20 prosenttia, Slovenian olisi sovellettava tiukan positiivista verotasoa, joka kasvaa vuosittain saavuttaakseen vähintään vähimmäistason edellä mainitun jakson päättyessä. 11. Slovakian tasavalta voi soveltaa siirtymäkautta 1 päivään tammikuuta 2010, jotta se voi saattaa lämmitykseen käytettävän sähkön ja maakaasun kansalliset verokantansa vähimmäistasolle. Lämmitykseen käytettävän sähkön ja maakaasun verotasojen on 1 päivästä tammikuuta 2007 kuitenkin oltava vähintään 50 prosenttia yhteisön vähimmäisverokannoista. Slovakian tasavalta voi soveltaa siirtymäkautta 1 päivään tammikuuta 2009, jotta se voi saattaa kiinteiden polttoaineiden kansallisen verokantansa vähimmäistasolle. Kiinteiden polttoaineiden verotason on 1 päivästä tammikuuta 2007 kuitenkin oltava vähintään 50 prosenttia yhteisön vähimmäisverokannasta. 12. Jäsenvaltioiden on vahvistettujen siirtymäkausien kuluessa asteittain kurottava umpeen käyttämiensä verotasojen ja uusien vähimmäisverotasojen välinen ero. Kun kansallisen verotason ja vähimmäistason välinen ero ei ylitä kolmea prosenttia kyseisestä vähimmäistasosta, asianomainen jäsenvaltio voi kuitenkin suorittaa kansallisen tasonsa mukauttamisen vasta siirtymäkauden lopussa.” |
3) |
Lisätään liite III, jonka teksti on tämän direktiivin liitteessä. |
2 artikla
1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 1 päivästä toukokuuta 2004. Niiden on viipymättä toimitettava komissiolle nämä säännökset kirjallisina sekä kyseisiä säännöksiä ja tätä direktiiviä koskeva vastaavuustaulukko.
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
3 artikla
Tämä direktiivi tulee voimaan 1 päivänä toukokuuta 2004.
4 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Luxemburgissa 29 päivänä huhtikuuta 2004.
Neuvoston puolesta
Puheenjohtaja
M. McDOWELL
LIITE
”LIITE III
18 a artiklan 1 kohdassa tarkoitetut veronalennukset ja verovapautukset:
1. |
Latvia
|
2. |
Liettua
|
3. |
Unkari
|
4. |
Malta
|
5. |
Puola
|
(1) Lausunto annettu 30. maaliskuuta 2004 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).
(2) Lausunto annettu 31. maaliskuuta 2004 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).
(3) EUVL L 283, 31.10.2003, s. 51.
(4) EYVL L 316, 31.10.1992, s. 12, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 94/74/EY (EYVL L 365, 31.12.1994, s. 46).
(5) EYVL L 316, 31.10.1992, s. 19, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 94/74/EY.
(6) EUVL L 236, 23.9.2003, s. 17.
2.6.2004 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
L 195/31 |
Oikaistaan neuvoston direktiivi 2004/75/EY, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004, direktiivin 2003/96/EY muuttamisesta siltä osin kuin se koskee Kyproksen mahdollisuutta soveltaa väliaikaisia verovapautuksia tai veronalennuksia energiatuotteisiin ja sähköön
( Euroopan unionin virallinen lehti L 157, 29. huhtikuuta 2004 )
Korvataan direktiivi 2004/75/EY seuraavasti:
NEUVOSTON DIREKTIIVI 2004/75/EY,
annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004,
direktiivin 2003/96/EY muuttamisesta siltä osin kuin se koskee Kyproksen mahdollisuutta soveltaa väliaikaisia verovapautuksia tai veronalennuksia energiatuotteisiin ja sähköön
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 93 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),
ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
sekä katsoo seuraavaa:
(1) |
Energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta 27 päivänä lokakuuta 2003 annetulla neuvoston direktiivillä 2003/96/EY (3) korvattiin 1 päivästä tammikuuta 2004 alkaen kivennäisöljyjen valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamisesta 19 päivänä lokakuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi 92/81/ETY (4) ja kivennäisöljyjen valmisteverojen määrien lähentämisestä 19 päivänä lokakuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi 92/82/ETY (5). Ensin mainitussa direktiivissä määritellään energiatuotteisiin ja sähköön sovellettavat verorakenteet ja -tasot. |
(2) |
Direktiivin 2003/96/EY mukaiset vähimmäisverokannat voivat aiheuttaa vakavia taloudellisia ja sosiaalisia vaikeuksia tietyille jäsenvaltioille, muun muassa Kyprokselle, kun otetaan huomioon niiden aiemmin soveltamat verrattain alhaiset valmisteverotasot, taloudessa meneillään oleva siirtymävaihe, suhteellisen alhainen tulotaso ja rajalliset mahdollisuudet korvata ylimääräinen verorasitus muita veroja alentamalla. Etenkin hintojen nousulla, joka direktiivin 2003/96/EY mukaisten vähimmäisverokantojen soveltamisesta seuraisi, olisi kyseisten valtioiden kansalaisten ja talouden kannalta epäedullisia vaikutuksia, ja esimerkiksi pienten ja keskisuurten yritysten verorasitus nousisi kohtuuttomaksi. |
(3) |
Kyprokselle olisi näin ollen annettava lupa soveltaa tilapäisesti ylimääräisiä verovapautuksia tai veronalennuksia, jos toimenpiteet eivät vaaranna sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa eivätkä johda kilpailun vääristymiseen. Lisäksi niiden periaatteiden mukaan, joita noudattaen siirtymäkaudet direktiivillä 2003/96/EY alun perin myönnettiin, kaikki tällaiset toimenpiteet olisi suunniteltava siten, että verokannat lähentyvät asteittain yhteisössä sovellettavia vähimmäisverokantoja. |
(4) |
Tällä direktiivillä ei rajoiteta yhteismarkkinoiden toiminnan vääristymiin liittyvien EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklaan perustuvien menettelyjen ratkaisujen soveltamista. Se ei vapauta jäsenvaltioita velvollisuudesta ilmoittaa komissiolle mahdollisista valtiontuista perustamissopimuksen 88 artiklan mukaisesti. |
(5) |
Direktiivin 2003/96/EY 30 artiklan sanamuotoa olisi selvennettävä. |
(6) |
Tämän direktiivin säännöksiä on sovellettava uusien jäsenvaltioiden liittymispäivästä alkaen. Asian kiireellisyyden vuoksi on aiheellista poiketa kansallisten kansanedustuslaitosten asemasta Euroopan unionissa tehdyn pöytäkirjan I.3 kohdassa säädetystä kuuden viikon määräajasta. |
(7) |
Sen vuoksi direktiivi 2003/96/EY olisi muutettava vastaavasti, |
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Muutetaan direktiivi 2003/96/EY seuraavasti:
1) |
Lisätään artikla seuraavasti: ”18 b artikla 1. Sen estämättä, mitä 2 kohdassa siirtymäkausista säädetään, ja etenkin hintojen epävakauden välttämiseksi jäsenvaltioille, joilla on vaikeuksia uusien verotuksen vähimmäistasojen soveltamisessa, myönnetään 1 päivään tammikuuta 2007 saakka kestävä siirtymäkausi edellyttäen, että tästä ei aiheudu merkittävää kilpailun vääristymistä. 2. Kyproksen tasavallalle voidaan myöntää siirtymäkausi 1 päivään tammikuuta 2008, jotta se voi saattaa polttoaineena käytettävän kaasuöljyn ja lentopetrolin kansallisen verokannan uudelle vähimmäistasolle eli 302 euroon 1 000 litralta, ja siirtymäkausi 1 päivään tammikuuta 2010, jotta se voi saattaa vähimmäisverokannan 330 euroon 1 000 litralta. Polttoaineena käytettävään kaasuöljyyn ja lentopetroliin sovellettavan verokannan on 1 päivästä toukokuuta 2004 oltava kuitenkin vähintään 245 euroa 1 000 litralta. Kyproksen tasavallalle voidaan myöntää siirtymäkausi 1 päivään tammikuuta 2010, jotta se voi saattaa polttoaineena käytettävän lyijyttömän bensiinin kansallisen verokannan uudelle vähimmäistasolle, joka on 359 euroa 1 000 litralta. Lyijyttömään bensiiniin sovellettavan verokannan on 1 päivästä toukokuuta 2004 oltava kuitenkin vähintään 287 euroa 1 000 litralta. 3. Jäsenvaltioiden on vahvistettujen siirtymäkausien kuluessa asteittain pienennettävä käyttämiensä verotasojen ja uusien vähimmäisverotasojen välistä eroa. Jos kansallisen verotason ja vähimmäistason välinen ero ei ylitä kolmea prosenttia kyseisestä vähimmäistasosta, asianomainen jäsenvaltio voi kuitenkin mukauttaa kansallisen tasonsa vasta siirtymäkauden lopussa.” |
2) |
Lisätään 30 artiklaan kohta seuraavasti: ”Viittauksia kumottuihin direktiiveihin pidetään viittauksina tähän direktiiviin.” |
2 artikla
1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan tämän direktiivin voimaantulopäivästä alkaen. Niiden on viipymättä toimitettava komissiolle nämä säännökset kirjallisina sekä kyseisiä säännöksiä ja tätä direktiiviä koskeva vastaavuustaulukko.
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
3 artikla
Tämä direktiivi tulee voimaan Tšekin, Viron, Kyproksen, Latvian, Liettuan, Unkarin, Maltan, Puolan, Slovenian ja Slovakian liittymissopimuksen voimaantulopäivänä ja edellyttäen, että liittymissopimus tulee voimaan. Jäsenvaltioiden on saatettava direktiivi osaksi kansallista lainsäädäntöään samana päivänä. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
4 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Luxemburgissa 29 päivänä huhtikuuta 2004.
Neuvoston puolesta
Puheenjohtaja
M. McDOWELL
(1) Lausunto annettu 20. huhtikuuta 2004 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).
(2) Lausunto annettu 31. maaliskuuta 2004 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).
(3) EUVL L 283, 31.10.2003, s. 51.
(4) EYVL L 316, 31.10.1992, s. 12, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 94/74/EY (EYVL L 365, 31.12.1994, s. 46).
(5) EYVL L 316, 31.10.1992, s. 19, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 94/74/EY (EYVL L 365, 31.12.1994, s. 46).
2.6.2004 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
L 195/33 |
Oikaistaan neuvoston direktiivi 2004/76/EY, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004, direktiivin 2003/49/EY muuttamisesta koskien tiettyjen jäsenvaltioiden mahdollisuutta soveltaa siirtymäkausia eri jäsenvaltioissa sijaitsevien lähiyhtiöiden välisiin korko- ja rojaltimaksuihin sovellettavan yhteisen verotusjärjestelmän osalta
( Euroopan unionin virallinen lehti L 157, 30. huhtikuuta 2004 )
Korvataan direktiivi 2004/76/EY seuraavasti:
NEUVOSTON DIREKTIIVI 2004/76/EY,
annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004,
direktiivin 2003/49/EY muuttamisesta koskien tiettyjen jäsenvaltioiden mahdollisuutta soveltaa siirtymäkausia eri jäsenvaltioissa sijaitsevien lähiyhtiöiden välisiin korko- ja rojaltimaksuihin sovellettavan yhteisen verotusjärjestelmän osalta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 94 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),
ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
sekä katsoo seuraavaa:
(1) |
Eri jäsenvaltioissa sijaitsevien lähiyhtiöiden välisiin korko- ja rojaltimaksuihin sovellettavasta yhteisestä verotusjärjestelmästä 3 päivänä kesäkuuta 2003 annetussa neuvoston direktiivissä 2003/49/EY (3) säädetään kyseisten maksujen verotuksen lakkauttamisesta siinä jäsenvaltiossa, mistä ne ovat lähtöisin, mutta varmistetaan myös se, että nämä maksut verotetaan jossakin jäsenvaltiossa kerran. |
(2) |
Tšekille, Latvialle, Liettualle, Puolalle ja Slovakialle tulee todennäköisesti aiheutumaan budjettivaikeuksia direktiiviä 2003/49/EY sovellettaessa johtuen niiden kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti soveltamasta lähdeveroasteesta sekä niiden tulo- ja pääomaverosopimuksista ja näiden perusteella kerätyistä tuloista. |
(3) |
Tästä syystä näille liittymässä oleville maille olisi annettava lupa jättää tilapäisesti soveltamatta eräitä direktiivin 2003/49/EY säännöksiä säästöjen tuottamien korkotulojen verotusta koskevan neuvoston 3 päivänä kesäkuuta 2003 antaman direktiivin 2003/48/EY (4) 17 artiklan 2 ja 3 kohdassa tarkoitettuun soveltamisen alkamispäivään saakka; Latvian ja Liettuan osalta korko- ja rojaltimaksuja sekä Tšekin, Puolan ja Slovakian osalta ainoastaan rojaltimaksuja. |
(4) |
Tässä direktiivissä annettu säädös ei ole vuoden 2003 liittymisasiakirjan 57 artiklassa tarkoitettu mukauttaminen. |
(5) |
Koska jäsenvaltioiden on hyväksyttävä korko- ja rojaltimaksuista maksettua veroa vastaava määrä vähennyksenä, on välttämätöntä varmistaa, että ne saattavat direktiivin osaksi kansallista lainsäädäntöään vuoden 2003 liittymissopimuksen voimaantulopäivään mennessä. |
(6) |
Tämän direktiivin säännöksiä on sovellettava uusien jäsenvaltioiden liittymispäivästä alkaen. Asian kiireellisyyden vuoksi on perusteltua poiketa kansallisten kansanedustuslaitosten asemasta Euroopan unionissa tehdyn pöytäkirjan I.3 kohdassa säädetystä kuuden viikon määräajasta, |
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Muutetaan direktiivin 2003/49/EY 6 artikla seuraavasti:
1) |
Korvataan otsikko seuraavasti: |
2) |
Korvataan 1, 2 ja 3 kohta seuraavasti: ”1. Kreikka, Latvia, Puola ja Portugali voivat jättää soveltamatta 1 artiklan säännöksiä säästöjen tuottamien korkotulojen verotuksesta 3 päivänä kesäkuuta 2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/48/EY (5) 17 artiklan 2 ja 3 kohdassa tarkoitettuun soveltamisen alkamispäivään saakka. Kahdeksan vuoden siirtymäkauden aikana, joka alkaa mainittuna päivänä, toisesta jäsenvaltiosta olevalle lähiyhtiölle tai jostakin jäsenvaltiosta olevan lähiyhtiön toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevalle kiinteälle toimipaikalle maksettaviin korkoihin tai rojalteihin sovellettava verokanta ei saa ylittää kymmentä prosenttia neljän ensimmäisen vuoden aikana eikä viittä prosenttia neljän viimeisen vuoden aikana. Liettua voi jättää soveltamatta 1 artiklan säännöksiä säästöjen tuottamien korkotulojen verotuksesta neuvoston direktiivin 2003/48/EY (5) 17 artiklan 2 ja 3 kohdassa tarkoitettuun soveltamisen alkamispäivään saakka. Kuuden vuoden siirtymäkauden aikana, joka alkaa edellä mainittuna päivänä, toisesta jäsenvaltiosta olevalle lähiyhtiölle tai jostakin jäsenvaltiosta olevan lähiyhtiön toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevalle kiinteälle toimipaikalle maksettaviin rojalteihin sovellettava verokanta ei saa ylittää kymmentä prosenttia. Kuuden vuoden siirtymäajasta neljän ensimmäisen vuoden aikana toisesta jäsenvaltiosta olevalle lähiyhtiölle tai jostakin jäsenvaltiosta olevan lähiyhtiön toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevalle kiinteälle toimipaikalle maksettaviin korkoihin sovellettava verokanta ei saa ylittää kymmentä prosenttia eikä viittä prosenttia kahden seuraavan vuoden aikana. Espanja ja Tšekki voivat – ainoastaan rojaltimaksujen osalta – jättää soveltamatta 1 artiklan säännöksiä direktiivin 2003/48/EY 17 artiklan 2 ja 3 kohdassa tarkoitettuun soveltamisen alkamispäivään saakka. Kuuden vuoden siirtymäkauden aikana, joka alkaa edellä mainittuna päivänä, toisesta jäsenvaltiosta olevalle lähiyhtiölle tai jostakin jäsenvaltiosta olevan lähiyhtiön toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevalle kiinteälle toimipaikalle maksettaviin rojalteihin sovellettava verokanta ei saa ylittää kymmentä prosenttia. Slovakia voi – ainoastaan rojaltimaksujen osalta – jättää soveltamatta 1 artiklan säännöksiä kahden vuoden siirtymäkauden aikana, joka alkaa 1 päivänä toukokuuta 2004. Näistä siirtymäsäännöistä huolimatta sovelletaan kuitenkin edelleen Tšekin, Kreikan, Espanjan, Latvian, Liettuan, Puolan, Portugalin tai Slovakian ja muiden jäsenvaltioiden välillä tehdyissä kahdenvälisissä sopimuksissa mahdollisesti määrättyä, ensimmäisessä, toisessa ja kolmannessa alakohdassa tarkoitettua alempaa verokantaa. Neuvosto voi komission ehdotuksesta ennen tässä kohdassa mainittujen siirtymäkausien päättymistä yksimielisesti päättää mainittujen siirtymäkausien mahdollisesta pidentämisestä. 2. Jos jäsenvaltiossa oleva yhtiö tai jostakin jäsenvaltiosta olevan yhtiön kyseisessä jäsenvaltiossa sijaitseva kiinteä toimipaikka:
ensiksi mainitun jäsenvaltion on hyväksyttävä tästä tulosta Tšekissä, Kreikassa, Espanjassa, Latviassa, Liettuassa, Puolassa, Portugalissa tai Slovakiassa 1 kohdan mukaisesti maksettua veroa vastaava määrä vähennyksenä sen yhtiön tai kiinteän toimipaikan tuloverosta, joka on saanut kyseisen tulon. 3. 2 kohdassa säädetyn vähennyksen ei kuitenkaan tarvitse ylittää pienempää seuraavista määristä:
|
2 artikla
1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan sen voimaantulopäivästä alkaen. Niiden on viipymättä toimitettava komissiolle säädöstekstit sekä mainittujen säädösten ja tämän direktiivin säännösten välinen vastaavuustaulukko.
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle tärkeimmät tämän direktiivin soveltamisalalla antamansa kansalliset säädöstekstit.
3 artikla
Tämä direktiivi tulee voimaan Tšekin, Viron, Kyproksen, Latvian, Liettuan, Unkarin, Maltan, Puolan, Slovenian ja Slovakian liittymissopimuksen voimaantulopäivänä edellyttäen, että liittymissopimus tulee voimaan.
4 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Luxemburgissa 29 päivänä huhtikuuta 2004.
Neuvoston puolesta
Puheenjohtaja
M. McDOWELL
(1) Lausunto annettu 21. huhtikuuta 2004 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).
(2) Lausunto annettu 28. huhtikuuta 2004 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).
(3) EUVL L 157, 26.6.2003, s. 49.
(4) EUVL L 157, 26.6.2003, s. 38.
(5) EUVL L 157, 26.6.2003, s. 38.
2.6.2004 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
L 195/36 |
Oikaistaan neuvoston päätös 2004/465/EY, tehty 29 päivänä huhtikuuta 2004, yhteisön rahoitusosuudesta jäsenvaltioiden kalastuksenvalvontaohjelmille
( Euroopan unionin virallinen lehti L 157, 30. huhtikuuta 2004 )
Korvataan päätös 2004/465/EY seuraavasti:
NEUVOSTON PÄÄTÖS,
tehty 29 päivänä huhtikuuta 2004,
yhteisön rahoitusosuudesta jäsenvaltioiden kalastuksenvalvontaohjelmille
(2004/465/EY)
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 37 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),
sekä katsoo seuraavaa:
(1)(2)(3)(4)(5)(6)(7)(8)(9)(10)(11)(12)(13)(14)(15) |
Yhteisessä kalastuspolitiikassa (YKP) vahvistetaan elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämistä, hoitoa, vastuullista hyödyntämistä, jalostamista ja kaupan pitämistä koskevat yleiset säännöt.Täsmälliset tavoitteet ja säännöt on vahvistettu erityisesti elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa 20 päivänä joulukuuta 2002 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2371/2002 (2).On ensisijaisesti jäsenvaltioiden vastuulla huolehtia siitä, että YKP:n puitteissa toteutettavat toimet ovat näiden sääntöjen mukaisia.Jäsenvaltioilla olisi oltava tarvittavat taloudelliset ja henkilöstövoimavarat kalastustoiminnan ja YKP:n sääntöjen noudattamisen valvontaa koskevan vastuunsa täyttämiseen.Asetuksessa (EY) N:o 2371/2002 korostetaan tarvetta parantaa kalastustoiminnan valvontaa, jotta laitonta ja ilmoittamatonta kalastusta voitaisiin torjua kaikin mahdollisin keinoin niin yhteisön vesialueilla kuin niiden ulkopuolellakin. Siinä todetaan kaukovalvontatekniikan tarjoavan keinon, jolla YKP:n valvontatavoitteet voidaan saavuttaa paremmin, ja ulotetaan satelliittiseurantajärjestelmien avulla tapahtuva kaukoseuranta koskemaan kokonaispituudeltaan yli 15 metrin aluksia.YKP:n sääntöjä sovelletaan liittymisajankohdasta alkaen uusiin jäsenvaltioihin, joiden on kyettävä noudattamaan kaikkia yhteisön lainsäädännössä säädettyjä, erityisesti valvontaa koskevia vaatimuksia. Uusille jäsenvaltioille olisi annettava välineet, joilla ne voivat suoriutua velvoitteistaan.Yhteisö on myöntänyt rahoitustukea jäsenvaltioille vuodesta 1990 lähtien valvontatoimien tehokkuuden ja toimivuuden parantamiseksi sekä erityisesti kaukovalvontatekniikan ja tietoverkkojen käyttöön ottamiseksi ja laajentamiseksi, henkilöstön ammattitaidon parantamiseksi ja toimivaltaisten viranomaisten varustamiseksi partioaluksilla ja ilmavalvonta-aluksilla.Yhteisön osallistumisesta jäsenvaltioiden hyväksymien, yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavien valvonta-, tarkastus- ja seurantajärjestelmien käyttöönottoon liittyvien eräiden menojen rahoitukseen 28 päivänä toukokuuta 2001 tehtyyn neuvoston päätökseen 2001/431/EY (3) perustuvan nykyisen rahoitusjärjestelmän voimassaolo päättyi vuoden 2003 lopussa. On kuitenkin ilmeistä, että jäsenvaltioiden voimavarat ovat yhä riittämättömät.On ensiarvoisen tärkeää huolehtia siitä, että YKP:n sääntöjen täytäntöönpanoa valvotaan tehokkaasti kaikkialla yhteisössä. On osoittautunut, että jotkut hallinnollisiin tai rikosoikeudellisiin menettelyihin osallistuvat henkilöt eivät aina täysin tiedosta, kuinka tärkeää on määrätä varoittavia seuraamuksia kalakantojen liikakalastuksen estämiseksi. Sen vuoksi on aiheellista edistää toimia, joilla huomio kohdistetaan tähän kysymykseen.Asetuksessa (EY) N:o 2371/2002 korostetaan tarvetta parantaa jäsenvaltioiden kesken ja komission kanssa harjoitettavaa yhteistyötä ja yhteensovittamista valvonnan tiukentamiseksi ja YKP:n sääntöjen vastaisten menettelyiden estämiseksi. Valvontatoimia ja valvontatarkoituksiin osoitettuja keinoja koskevan yhteistyön ja yhteensovittamisen järjestämistä varten suunnitellun rakenteen odotetaan olevan toimintavalmis vuonna 2006.Sen vuoksi on aiheellista jatkaa jäsenvaltioille annettavaa rahoitustukea siihen saakka. On tarpeen varmistaa, että yhteisön varat kohdennetaan tehokkaasti siten, että havaittuja heikkouksia voidaan vähentää. Varoja olisi käytettävä moitteettoman varainhoidon periaatteen mukaisesti.Tähän päätökseen sisältyy talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja talousarviomenettelyn parantamisesta 6 päivänä toukokuuta 1999 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen (4) 34 kohdan mukainen rahoitusohje koko siksi ajaksi, jona rahoitustukea myönnetään, tämän kuitenkaan vaikuttamatta perustamissopimuksessa määriteltyyn budjettivallan käyttäjän toimivaltaan.Jäsenvaltioiden olisi arvioitava ohjelmansa ja niiden menojen vaikutukset valvontaan, tarkastuksiin ja tarkkailuun vuosittain koko tämän päätöksen ja päätöksen 2001/431/EY kattaman ajan osalta.Olisi vahvistettava päätöksen 2001/431/EY perusteella tehtäviä korvaushakemuksia koskevat siirtymäkauden toimenpiteet.Päätöksen 2001/431/EY jatkuvuuden varmistamiseksi tätä päätöstä olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2004, |
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Sisältö
Tässä päätöksessä vahvistetaan edellytykset, joilla yhteisö voi myöntää rahoitusosuuden jäsenvaltioille niiden kalastuksenvalvontaohjelmia varten.
2 artikla
Määritelmät
Tässä päätöksessä tarkoitetaan:
1) |
”rahoitusosuudella” yhteisön jäsenvaltiolle tämän päätöksen nojalla maksamaa rahoitusosuutta; |
2) |
”kalastuksenvalvontaohjelmalla” jäsenvaltion laatimaa ohjelmaa, joka koskee asetuksen (EY) N:o 2371/2002 mukaisesti vaadittavaa yhteisen kalastuspolitiikan (YKP) kattamien alojen seurantaa, valvontaa ja tarkkailua; |
3) |
”uudella jäsenvaltiolla” yhteisöön 1 päivänä toukokuuta 2004 liittyvää maata. |
3 artikla
Vuosittaiset kalastuksenvalvontaohjelmat
1. Jäsenvaltioiden, jotka haluavat saada rahoitusosuuden, on annettava komissiolle tiedoksi vuosittainen kalastuksenvalvontaohjelma, jossa esitetään:
a) |
ohjelman tavoitteet; |
b) |
käytettävissä olevat henkilöstövoimavarat; |
c) |
käytettävissä oleva rahoitus; |
d) |
käytettävissä olevien alusten ja ilma-alusten lukumäärä; |
e) |
luettelo hankkeista, joille rahoitusosuutta haetaan; |
f) |
hankkeiden loppuunsaattamisen edellyttämä kokonaismenoarvio; |
g) |
kunkin ohjelmassa luetellun hankkeen toteuttamisaikataulu; |
h) |
luettelo indikaattoreista, joita käytetään ohjelman tehokkuuden arviointiin. |
2. Kaikkien jäsenvaltioiden on toimitettava vuotta 2004 koskevat kalastuksenvalvontaohjelmansa viimeistään 1 päivänä kesäkuuta 2004 ja vuotta 2005 koskevat kalastuksenvalvontaohjelmansa viimeistään 31 päivänä tammikuuta 2005.
3. Kalastuksenvalvontaohjelman sisältöä koskevat yksityiskohtaiset säännöt vahvistetaan liitteessä I olevassa A osassa.
4 artikla
Rahoitettavat toimet
1. Hankkeiden, joille rahoitusosuutta haetaan, on liityttävä yhteen tai useampaan seuraavista toimista:
a) |
tietotekniikkalaitteiden ja tietoverkkojen hankinta, asennus ja tekninen apu kalastustoimien seurantaan, valvontaan ja tarkkailuun liittyvän tehokkaan ja turvallisen tiedonvälityksen varmistamiseksi; |
b) |
seuraavien laitteiden hankkiminen ja asentaminen kalastusaluksille:
|
c) |
kalastustoimien valvonnassa käytettävään uuteen teknologiaan ja sen käyttöön ottamiseen liittyvät kokeiluhankkeet; |
d) |
kalastusalan seuranta-, valvonta ja tarkkailutehtävistä vastaavien virkamiesten koulutus- ja vaihto-ohjelmat; |
e) |
tarkastusjärjestelmiä ja tarkkailijoita koskevien kokeiluhankkeiden toteuttaminen; |
f) |
kalastustoimien seurantaa, valvontaa ja tarkkailua harjoittavien toimivaltaisten viranomaisten toimista aiheutuvien kokonaismenojen kustannus-hyötyanalyysi ja arviointi; |
g) |
aloitteet, mukaan lukien seminaarit ja tiedotusvälineiden käyttö, joilla pyritään lisäämään kalastajien ja muiden toimijoiden, kuten tarkastajien, virallisten syyttäjien ja tuomareiden sekä suuren yleisön tietoisuutta vastuuttoman ja laittoman kalastuksen torjumisen sekä YKP:n sääntöjen noudattamisen tärkeydestä; |
h) |
jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten kalastustoimien tarkastuksiin ja valvontaan käyttämien alusten ja ilma-alusten hankinta ja nykyaikaistaminen. |
2. Rahoitettavia toimia koskevat yksityiskohtaiset säännöt vahvistetaan liitteessä I olevassa B osassa.
5 artikla
Yhteisön määrärahat
1. Toimien, joille myönnetään rahoitustukea kaudella 2004–2005, täytäntöönpanoa koskeva rahoitusohje on 70 miljoonaa euroa. Budjettivallan käyttäjä hyväksyy vuosittaiset määrärahat rahoitusnäkymien rajoissa.
2. Päätöksessään myöntää 6 artiklassa säädetty yhteisön rahoitusosuus komissio antaa etusijan toimille, joiden se arvioi eniten parantavan seuranta-, valvonta- ja tarkkailutoimien tehokkuutta, ottaen myös huomioon, miten jäsenvaltiot ovat onnistuneet jo hyväksyttyjen ohjelmien täytäntöönpanossa.
6 artikla
Rahoitusosuutta koskeva päätös
1. Jäsenvaltioiden toimittamien kalastuksenvalvontaohjelmien perusteella tehdään vuosittain päätös asetuksen (EY) N:o 2371/2002 30 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti. Päätöksessä vahvistetaan:
a) |
kullekin jäsenvaltiolle 4 artiklassa tarkoitettuihin toimiin myönnettävän rahoitusosuuden kokonaismäärä; |
b) |
rahoitusosuuden määrä; |
c) |
rahoitusosuuteen sovellettavat edellytykset. |
2. Rahoitusosuuden määrä saa olla enintään 50 prosenttia tukikelpoisista menoista. Kuitenkin
a) |
edellä 4 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuihin toimiin komissio voi päättää myöntää kiinteän määrän aluksenpaikannuslaitetta kohti tai sähköistä tietojen tallennus- ja välityslaitetta kohti; |
b) |
edellä 4 artiklan 1 kohdan c ja g alakohdassa tarkoitettuihin toimiin komissio voi päättää myöntää rahoitusosuuden, joka on suurempi kuin 50 prosenttia tukikelpoisista menoista; |
c) |
edellä 4 artiklan 1 kohdan h alakohdassa tarkoitettuihin toimiin myönnettävä rahoitusosuus voi olla uusille jäsenvaltioille enintään 50 prosenttia ja nykyisille jäsenvaltiolle enintään 25 prosenttia tukikelpoisista menoista. |
7 artikla
Ennakot
Jäsenvaltion perustellusta pyynnöstä komissio voi myöntää ennakkoa enintään 50 prosenttia yhden vuoden rahoitusosuudesta. Ennakon määrä vähennetään kyseisen jäsenvaltion rahoitusosuuden loppumaksun määrästä.
Jollei toimivaltainen viranomainen tee sitovaa maksusitoumusta 8 artiklassa säädetyssä ajassa, myönnetty ennakko on maksettava takaisin viipymättä.
8 artikla
Menoihin sitoutuminen
Kunkin jäsenvaltion on tehtävä oikeudelliset ja talousarviositoumukset 12 kuukauden kuluessa sen vuoden päättymisestä, jona se sai tiedoksi 6 artiklassa tarkoitetun päätöksen.
9 artikla
Hankkeiden toteutus
1. Hankkeet on aloitettava vuosittaisessa kalastuksenvalvontaohjelmassa vahvistetun aikataulun mukaisesti ja joka tapauksessa vuoden kuluessa maksusitoumuksen ajankohdasta.
2. Hankkeet on toteutettava mainitun aikataulun mukaisesti.
10 artikla
Hankkeiden toteuttamatta jättäminen
Kun jäsenvaltio päättää olla toteuttamatta kaikkia tai joitakin hankkeita, joihin on myönnetty rahoitusosuus, sen on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä ja mainittava samalla sen vaikutukset jäsenvaltion kalastuksenvalvontaohjelmaan.
11 artikla
Tukikelpoiset menot
1. Jotta menoja voidaan korvata, niiden on:
a) |
oltava kalastuksenvalvontaohjelmassa vahvistettuja; |
b) |
liityttävä 4 artiklassa tarkoitettuihin toimiin; |
c) |
koskettava hankkeita, joiden kustannukset ovat yli 40 000 euroa, 4 artiklan 1 kohdan d ja g alakohdassa tarkoitettuja toimia lukuun ottamatta; |
d) |
johduttava jäsenvaltioiden 8 artiklan mukaisesti tekemistä oikeudellisista ja talousarviositoumuksista; |
e) |
koskettava 9 artiklan mukaisesti toteutettavia hankkeita. |
2. Arvonlisäveroa (alv) ei voida korvata.
3. Muuta yhteisön tukea saaville hankkeille ei voida suorittaa tukea.
4. Uusille jäsenvaltioille 1 päivästä tammikuuta 2004 aiheutuvia menoja voidaan korvata edellyttäen, että tässä päätöksessä ja 6 artiklassa tarkoitetussa päätöksessä säädettyjä edellytyksiä noudatetaan.
12 artikla
Korvaushakemukset
1. Jäsenvaltioiden on toimitettava menoja koskevat korvaushakemuksensa komissiolle yhdeksän kuukauden kuluessa menojen aiheutumisesta. Hakemusten on koskettava vähintään 20 000 euron määrää. Alle 20 000 euron määrää koskevia hakemuksia ei käsitellä, ellei niitä ole asianmukaisesti perusteltu.
Korvaushakemusten sisältöä koskevat yksityiskohtaiset säännöt vahvistetaan liitteessä I olevassa C osassa.
2. Sellaisia hankkeita, joita ei ole saatettu loppuun 3 artiklan 1 kohdan g alakohdassa tarkoitetun aikataulun mukaisesti, koskevat hakemukset voidaan hyväksyä vain, jos viivästyminen on asianmukaisesti perusteltu. Jos näitä hakemuksia ei hyväksytä, yhteisön määrärahat voidaan vapauttaa. Tähän päätökseen liittyvät yhteisön määrärahat vapautetaan joka tapauksessa viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2008.
3. Korvaushakemuksia jättäessään jäsenvaltioiden on tarkistettava ja todistettava, että menot ovat aiheutuneet tässä päätöksessä ja 6 artiklassa tarkoitetussa päätöksessä säädettyjen edellytysten sekä julkisia hankintoja koskevien sääntöjen mukaisesti. Hakemuksessa on oltava liitteessä II vahvistetun lomakkeen mukainen toimitetun kirjanpitoaineiston täsmällisyyttä ja todenperäisyyttä koskeva vakuutus.
4. Jos komissio katsoo, että hakemus ei ole 3 kohdassa tarkoitettujen edellytysten mukainen, se pyytää jäsenvaltiota esittämään asiaa koskevat huomautuksensa. Jos tutkinta vahvistaa, ettei edellytyksiä ole noudatettu, komissio evää kyseessä olevien menojen korvaamisen joko kokonaan tai osittain ja vaatii jäsenvaltiota tarvittaessa korvaamaan maksetut ennakot.
13 artikla
Valuutta
Kaikissa kalastuksenvalvontaohjelmissa, menoja koskevissa korvaushakemuksissa ja ennakkojen maksamista koskevissa hakemuksissa olevat määrät on ilmoitettava euroina.
Jäsenvaltioiden, jotka eivät osallistu talous- ja rahaliiton kolmanteen vaiheeseen, on ilmoitettava käytetty vaihtokurssi.
Korvaus maksetaan euroina sen kuukauden kurssin mukaan, jonka aikana komissio on saanut hakemuksen.
14 artikla
Tiedottaminen
Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle ja tilintarkastustuomioistuimelle kaikki näiden pyytämät tämän päätöksen ja 6 artiklassa tarkoitetun päätöksen täytäntöönpanoa koskevat tiedot.
Niiden on säilytettävä tositteet komission ja tilintarkastustuomioistuimen käytettävissä vähintään viiden vuoden ajan korvauksen maksamispäivästä.
15 artikla
Tarkastukset
1. Rajoittamatta jäsenvaltioiden kansallisten lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten mukaisesti suorittamia tarkastuksia komission ja tilintarkastustuomioistuimen virkamiehet voivat suorittaa rahoitusosuutta saavien hankkeiden tarkastuksia paikan päällä.
Komissio voi myös vaatia jäsenvaltiota suorittamaan rahoitusosuutta saavien hankkeiden tarkastuksia paikan päällä. Komission ja tilintarkastustuomioistuimen virkamiehet voivat osallistua näihin tarkastuksiin.
2. Jos komissio katsoo, ettei varoja ole käytetty tässä päätöksessä tai 6 artiklassa tarkoitetussa päätöksessä säädettyjen edellytysten mukaisesti, se ilmoittaa tästä asianomaiselle jäsenvaltiolle. Jos näitä huomautuksia ei osoiteta vääriksi, komissio vähentää kyseisten hankkeiden rahoitusosuutta tai peruuttaa sen. Aiheettomasti maksetut määrät on maksettava komissiolle takaisin korkoineen.
16 artikla
Jäsenvaltioiden kertomukset
Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle tietoja, joiden avulla komissio voi tarkistaa, kuinka rahoitusosuutta on käytetty, ja arvioida tässä päätöksessä säädettyjen toimenpiteiden vaikutuksia valvonta-, tarkastus- ja tarkkailutoimiin.
Tätä varten niiden on toimitettava komissiolle:
a) |
ennen kunkin vuoden 30 päivää maaliskuuta edeltävän vuoden kalastuksenvalvontaohjelmaa koskeva väliarviointikertomus, joka sisältää seuraavat tiedot:
|
b) |
viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2006 lopullinen arviointikertomus, joka sisältää seuraavat tiedot:
|
17 artikla
Euroopan parlamentille ja neuvostolle annettava kertomus
Komissio antaa jäsenvaltioiden 16 artiklan mukaisesti toimittamien tietojen pohjalta viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2007 Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen tämän päätöksen ja päätöksen 2001/431/EY soveltamisesta.
18 artikla
Täytäntöönpanotoimenpiteet
Komissio antaa tarvittaessa tämän päätöksen täytäntöönpanoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt asetuksen (EY) N:o 2371/2002 30 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.
19 artikla
Siirtymäkauden säännökset
Rahoitusosuuteen liittyvät päätöksen 2001/431/EY perusteella hyväksytyt korvaushakemukset on 1 päivästä toukokuuta 2004 lähtien tehtävä tämän päätöksen 12 artiklan, liitteessä I olevan C osan ja liitteen II mukaisesti.
20 artikla
Soveltaminen
Tätä päätöstä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2004.
21 artikla
Osoitus
Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Luxemburgissa 29 päivänä huhtikuuta 2004.
Neuvoston puolesta
Puheenjohtaja
M. McDOWELL
LIITE I
A OSA
3 artiklassa tarkoitettujen vuosittaisten kalastuksenvalvontaohjelmien vähimmäistietoja koskevat vaatimukset
1) |
Vuosittaisessa kalastuksenvalvontaohjelmassa on kunkin hankkeen osalta ilmoitettava jokin 4 artiklassa tarkoitetuista toimista sekä toimen tavoite, kuvaus, toimeksiantaja, toteuttamispaikka ja arvioidut kustannukset sekä noudatettava hallinnollinen menettely ja toteuttamisaikataulu. |
2) |
Edellä 4 artiklan 1 kohdan h alakohdassa tarkoitettujen alusten ja ilma-alusten osalta vuosittaisessa kalastuksenvalvontaohjelmassa on ilmoitettava myös:
|
3) |
Yhteisön rahoitustuki on tuotava julki aina kun se on mahdollista. |
B OSA
4 artiklassa säädettyjä tukikelpoisia toimia koskevat yksityiskohtaiset säännöt
1) |
4 artiklan 1 kohdan b alakohdan i alakohdassa tarkoitettujen aluksenpaikannuslaitteiden on oltava asiaa koskevien yhteisön sääntöjen mukaisia. |
2) |
4 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitetuista toimista aiheutuneet menot korvataan asiaa koskevien kansallisten sääntöjen mukaisesti korvauskelpoiseen määrään asti. |
3) |
4 artiklan 1 kohdan h alakohdassa tarkoitettujen laitteiden hankinnasta aiheutuneet menot voidaan korvata asianomaisen jäsenvaltion ilmoittamaa laitteiden kalastustoimien valvontaan käyttämistä vastaavaan määrään asti. |
C OSA
12 artiklassa tarkoitettuja korvaushakemuksia koskevat säännöt
Korvaushakemuksissa on annettava seuraavat tiedot:
1) |
viittaus 6 artiklassa tarkoitettuun päätökseen ja siihen liittyvä taulukko, jossa ilmoitetaan myönnetty tuki; |
2) |
luettelo kaikista tositteista hankekohtaisesti eriteltyinä; |
3) |
haetut määrät ilman arvonlisäveroa ja hankekohtaisesti eriteltyinä; |
4) |
lyhyt kuvaus kunkin sellaisen hankkeen saavutuksista, johon korvausta haetaan, sekä lisäksi arvio investoinnin vaikutuksista seuranta-, valvonta- ja tarkkailutoimiin sekä ennakkoarvio sen käytöstä. |
LIITE II
(1) Lausunto annettu 1. huhtikuuta 2004 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).
(2) EYVL L 358, 31.12.2002, s. 59.
(3) EYVL L 154, 9.6.2001, s. 22.
(4) EYVL C 172, 18.6.1999, s. 1, sopimus sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä 2003/429/EY (EUVL L 147, 14.6.2003, s. 25).
2.6.2004 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
L 195/44 |
Oikaistaan neuvoston päätös 2004/466/EY, tehty 29 päivänä huhtikuuta 2004, yhteisen käsikirjan muuttamisesta määräyksen sisällyttämiseksi aikuisen kanssa matkustavia alaikäisiä koskevista kohdennetuista rajatarkastuksista
( Euroopan unionin virallinen lehti L 157, 30 huhtikuuta 2004 )
Korvataan päätös 2004/466/EY seuraavasti:
NEUVOSTON PÄÄTÖS,
tehty 29 päivänä huhtikuuta 2004,
yhteisen käsikirjan muuttamisesta määräyksen sisällyttämiseksi aikuisen kanssa matkustavia alaikäisiä koskevista kohdennetuista rajatarkastuksista
(2004/466/EY)
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon neuvoston asetuksen (EY) N:o 790/2001 täytäntöönpanovallan pidättämisestä neuvostolle rajatarkastusten ja -valvonnan toteuttamista koskevien tiettyjen yksityiskohtaisten määräysten ja käytännön menettelytapojen osalta (1),
ottaa huomioon Italian tasavallan aloitteen,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)(2)(3)(4)(5)(6)(7) |
Ottaen huomioon erityisesti sen, että henkilöt, jotka matkustavat tai joiden oletetaan matkustavan alaikäisen kanssa, ovat itse asiassa usein ihmiskauppaa harjoittavia henkilöitä, on tarpeen ottaa käyttöön erityisiä menettelyjä ulkorajan ylittävien henkilöiden, myös aikuisen kanssa matkustavien alaikäisten, maahantulo- ja maastapoistumistarkastuksia varten ja olisi määrättävä siitä, että rajavalvontaviranomaisten on kiinnitettävä erityistä huomiota kaikkiin matkustaviin alaikäisiin.Alaikäisten kaappauksista 9 päivänä helmikuuta 1998 annetun toimeenpanevan komitean julistuksen 5 kohdassa todetaan seuraavaa: Yhtä välttämätöntä on, että rajatarkastuksista vastaavat viranomaiset tarkastavat järjestelmällisesti alaikäisten henkilö- ja matkustusasiakirjat. Tämä on erityisen tärkeää silloin, kun alaikäiset matkustavat vain yhden aikuisen kanssa.Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn Tanskan asemasta tehdyn pöytäkirjan 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän päätöksen antamiseen, päätös ei ole Tanskaa sitova eikä sitä sovelleta Tanskassa. Koska tämä päätös perustuu Schengenin säännöstöön Euroopan yhteisön perustamissopimuksen kolmannen osan IV osaston määräysten nojalla, Tanskan on mainitun pöytäkirjan 5 artiklan mukaisesti päätettävä kuuden kuukauden kuluessa siitä, kun neuvosto on antanut tämän päätöksen, saattaako se sen osaksi kansallista lainsäädäntöään.Islannin ja Norjan osalta tämä päätös koskee Euroopan unionin neuvoston sekä Islannin tasavallan ja Norjan kuningaskunnan välillä tehdyssä sopimuksessa näiden valtioiden osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen tarkoitettua Schengenin säännöstön kehittämistä, joka kuuluu kyseisen sopimuksen tietyistä yksityiskohtaisista soveltamissäännöistä 17 päivänä toukokuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/437/EY (2) 1 artiklan a kohdassa tarkoitettuun alaan.Tämä päätös koskee Schengenin säännöstön kehittämistä, johon Yhdistynyt kuningaskunta ei osallistu Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin 29 päivänä toukokuuta 2000 tehdyn neuvoston päätöksen 2000/365/EY mukaisesti (3). Yhdistynyt kuningaskunta ei näin ollen osallistu päätöksen tekemiseen eikä päätös sido tätä valtiota eikä sitä sovelleta siihen.Tämä päätös koskee Schengenin säännöstön kehittämistä, johon Irlanti ei osallistu Irlannin pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin 28 päivänä helmikuuta 2002 tehdyn neuvoston päätöksen 2002/192/EY (4) mukaisesti. Irlanti ei näin ollen osallistu päätöksen tekemiseen eikä päätös sido tätä valtiota eikä sitä sovelleta siihen.Tämä päätös on vuoden 2003 liittymisasiakirjan 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu Schengenin säännöstöön perustuva tai muuten siihen liittyvä säädös, |
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Korvataan yhteisen käsikirjan II osan 6.8.1 kohdassa oleva lause ”Tarkastushenkilökunnan on kiinnitettävä erityistä huomiota yksin matkustaviin alaikäisiin” seuraavasti: ”Tarkastushenkilökunnan on kiinnitettävä erityistä huomiota alaikäisiin riippumatta siitä, matkustavatko he yksin vai aikuisen kanssa.”
2 artikla
Tämä päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
3 artikla
Tämä päätös on osoitettu jäsenvaltioille Euroopan yhteisön perustamissopimuksen mukaisesti.
Tehty Luxemburgissa 29 päivänä huhtikuuta 2004.
Neuvoston puolesta
Puheenjohtaja
M. McDOWELL
(1) EYVL L 116, 26.4.2001, s. 5.
(2) EYVL L 176, 10.7.1999, s. 31.
(3) EYVL L 131, 1.6.2000, s. 43.
(4) EYVL L 64, 7.3.2002, s. 20.