ISSN 1977-1053 |
||
Euroopan unionin virallinen lehti |
C 181 |
|
![]() |
||
Suomenkielinen laitos |
Tiedonantoja ja ilmoituksia |
59. vuosikerta |
Ilmoitusnumero |
Sisältö |
Sivu |
|
||
|
|
I Päätöslauselmat, suositukset ja lausunnot |
|
|
PÄÄTÖSLAUSELMAT |
|
|
Euroopan parlamentti |
|
|
8. lokakuuta 2013 |
|
2016/C 181/01 |
||
2016/C 181/02 |
||
2016/C 181/03 |
||
2016/C 181/04 |
||
2016/C 181/05 |
||
2016/C 181/06 |
||
2016/C 181/07 |
||
|
9. lokakuuta 2013 |
|
2016/C 181/08 |
||
2016/C 181/09 |
||
2016/C 181/10 |
||
|
10. lokakuuta 2013 |
|
2016/C 181/11 |
||
2016/C 181/12 |
||
2016/C 181/13 |
||
2016/C 181/14 |
||
2016/C 181/15 |
||
2016/C 181/16 |
||
2016/C 181/17 |
|
II Tiedonannot |
|
|
EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDONANNOT |
|
|
Euroopan parlamentti |
|
|
9. lokakuuta 2013 |
|
2016/C 181/18 |
||
2016/C 181/19 |
|
III Valmistelevat säädökset |
|
|
EUROOPAN PARLAMENTTI |
|
|
8. lokakuuta 2013 |
|
2016/C 181/20 |
||
2016/C 181/21 |
||
2016/C 181/22 |
||
2016/C 181/23 |
||
2016/C 181/24 |
||
2016/C 181/25 |
||
|
9. lokakuuta 2013 |
|
2016/C 181/26 |
||
2016/C 181/27 |
||
2016/C 181/28 |
||
2016/C 181/29 |
||
2016/C 181/30 |
||
|
10. lokakuuta 2013 |
|
2016/C 181/31 |
||
2016/C 181/32 |
||
2016/C 181/33 |
Käytettyjen merkkien selitykset
(Menettely määräytyy säädösesityksessä ehdotetun oikeusperustan mukaan.) Parlamentin tarkistukset: Uusi teksti merkitään lihavoidulla kursiivilla . Poistot ilmaistaan joko merkillä ▌tai yliviivauksella. Tekstiä korvattaessa muutosmerkinnät tehdään siten, että uusi teksti lihavoidaan ja kursivoidaan ja korvattava teksti poistetaan tai viivataan yli. |
FI |
|
19.5.2016 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
C 181/1 |
EUROOPAN PARLAMENTTI
ISTUNTOKAUSI 2013–2014
Istunnot 7.–10. lokakuuta 2013
Tämän istunnon pöytäkirja on julkaistu EUVL C 13 E, 17.1.2014.
Hyväksytty teksti, 9. lokakuuta 2013, vastuuvapauden myöntämisestä varainhoitovuonna 2011 on julkaistu EUVL L 328, 7.12.2013.
HYVÄKSYTYT TEKSTIT
I Päätöslauselmat, suositukset ja lausunnot
PÄÄTÖSLAUSELMAT
Euroopan parlamentti
8. lokakuuta 2013
19.5.2016 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
C 181/2 |
P7_TA(2013)0394
Korruptio julkisella ja yksityisellä sektorilla ja sen vaikutukset ihmisoikeuksiin kolmansissa maissa
Euroopan parlamentin päätöslauselma 8. lokakuuta 2013 korruptiosta julkisella ja yksityisellä sektorilla ja sen vaikutuksista ihmisoikeuksiin kolmansissa maissa (2013/2074(INI))
(2016/C 181/01)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon korruption vastaisen Yhdistyneiden kansakuntien yleissopimuksen, joka avattiin allekirjoitettavaksi Meridassa 9. joulukuuta 2003, |
— |
ottaa huomioon Yhdistyneiden kansakuntien peruskirjan, |
— |
ottaa huomioon kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen, |
— |
ottaa huomioon taloudellisia, sosiaalisia ja sivistyksellisiä oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen, |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin perusoikeuskirjan, |
— |
ottaa huomioon kansainvälisissä liikesuhteissa tapahtuvan ulkomaisiin virkamiehiin kohdistuvan lahjonnan torjuntaa koskevan Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön (OECD) yleissopimuksen, joka avattiin allekirjoitettavaksi 17. joulukuuta 1997 Pariisissa, sekä sen myöhemmät täydennysosat, |
— |
ottaa huomioon unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan ja komission Euroopan parlamentille ja neuvostolle 12. joulukuuta 2011 antaman yhteisen tiedonannon ”Ihmisoikeudet ja demokratia keskeisenä osana EU:n ulkoisia toimia – kohti tehokkaampaa lähestymistapaa” (COM(2011)0886), |
— |
ottaa huomioon ihmisoikeuksia ja demokratiaa koskevan EU:n strategiakehyksen ja ihmisoikeuksia ja demokratiaa koskevan EU:n toimintasuunnitelman sellaisina kuin ne hyväksyttiin 25. kesäkuuta 2012 järjestetyssä ulkoasiainneuvoston 3 179. kokouksessa, |
— |
ottaa huomioon 8. toukokuuta 2001 annetun komission tiedonannon neuvostolle ja Euroopan parlamentille aiheesta ”Euroopan unionin tehtävä ihmisoikeuksien ja demokratisoitumisen edistämisessä kolmansissa maissa” (COM(2001)0252), |
— |
ottaa huomioon 25. lokakuuta 2011 annetun komission tiedonannon Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle aiheesta ”Yritysten yhteiskuntavastuuta koskeva uudistettu EU:n strategia vuosiksi 2011–2014” (COM(2011)0681), |
— |
ottaa huomioon neuvoston asiakirjakoonnoksen ”Mainstreaming Human Rights and Gender into European Security and Defence Policy” (1) ja erityisesti neuvoston asiakirjan ”Generic Standards of Behaviour for ESDP Operations” (08373/3/2005), |
— |
ottaa huomioon Yhdistyneiden kansakuntien 8. syyskuuta 2000 antaman vuosituhatjulistuksen, |
— |
ottaa huomioon maailmanlaajuisen toimintasuunnitelman ”Keeping the promise: united to achieve the Millennium Development Goals”, jonka YK:n yleiskokous hyväksyi 10. lokakuuta 2010, |
— |
ottaa huomioon 27. helmikuuta 2013 annetun komission tiedonannon Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle aiheesta ”Ihmisarvoinen elämä kaikille: köyhyyden poistaminen ja kestävän tulevaisuuden turvaaminen maailmanlaajuisesti” (COM(2013)0092), |
— |
ottaa huomioon vuonna 2008 annetun Euroopan investointipankin (EIP) raportin ”Policy on preventing and deterring corruption, fraud, collusion, coercion, money laundering and the financing of terrorism in European Investment Bank activities” (”EIB Anti-Fraud Policy”), |
— |
ottaa huomioon Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankin täytäntöönpanopolitiikat ja -menettelyt, jotka tulivat voimaan maaliskuussa 2009, |
— |
ottaa huomioon yritystoimintaa ja ihmisoikeuksia koskevat YK:n suuntaviivat: ”Implementing the United Nations Protect, Respect and Remedy Framework” (HR/PUB/11/04), |
— |
ottaa huomioon 7. heinäkuuta 2011 antamansa päätöslauselman demokratiakehitystä edistävästä EU:n ulkopolitiikasta (2), |
— |
ottaa huomioon 11. joulukuuta 2012 antamansa päätöslauselman digitaalisen vapauden strategiasta EU:n ulkopolitiikassa (3), |
— |
ottaa huomioon ihmisoikeuksien puolustajia koskevat EU:n suuntaviivat sellaisina kuin ne hyväksyttiin yleisten asioiden neuvoston 2914. kokouksessa 8. joulukuuta 2008, |
— |
ottaa huomioon Montreux'ssa 17. syyskuuta 2008 hyväksytyn asiakirjan yksityisten turvallisuus- ja puolustusalan yritysten toimintaan liittyvistä valtioiden kansainvälisoikeudellisista velvoitteista ja hyvistä käytännöistä aseellisen selkkauksen aikana, |
— |
ottaa huomioon Euroopan neuvoston lahjontaa koskevan rikosoikeudellisen yleissopimuksen, joka avattiin allekirjoitettavaksi 27. tammikuuta 1999, ja Euroopan neuvoston lahjontaa koskevan siviilioikeudellisen yleissopimuksen, joka avattiin allekirjoitettavaksi 4. marraskuuta 1999, sekä Euroopan neuvoston ministerikomitean 5. toukokuuta 1998 antaman päätöslauselman (98) 7 ja 1. toukokuuta 1999 antaman päätöslauselman (99) 5, joilla perustettiin korruption vastainen yhteistyöelin GRECO, |
— |
ottaa huomioon 26.–27. marraskuuta 2012 annetun Jakartan julkilausuman korruption vastaisten virastojen toimintaperiaatteista, |
— |
ottaa huomioon kansallisia ihmisoikeusinstituutioita koskevat Pariisin periaatteet (4), |
— |
ottaa huomioon OECD:n toimintaohjeet monikansallisille yrityksille (5), |
— |
ottaa huomioon kansainvälisen työjärjestön ILOn kolmikantaisen periaatejulistuksen, joka koskee monikansallisia yrityksiä ja sosiaalipolitiikkaa (6), |
— |
ottaa huomioon YK:n Global Compact -aloitteen (7), |
— |
ottaa huomioon yksityisten turvallisuuspalvelujen tarjoajien kansainväliset käytännesäännöt, |
— |
ottaa huomioon asekauppaa koskevan yleissopimuksen, joka hyväksyttiin Yhdistyneiden kansakuntien asekauppasopimusta käsitelleessä päätöskonferenssissa New Yorkissa 18.–28. maaliskuuta 2013 (8), |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 48 artiklan, |
— |
ottaa huomioon ulkoasiainvaliokunnan mietinnön sekä kehitysyhteistyövaliokunnan lausunnon (A7-0250/2013), |
A. |
ottaa huomioon, että korruptio voidaan määritellä toimivallan väärinkäytöksi joko yksilön tai ryhmän suoran tai välillisen henkilökohtaisen edun tavoitteluun, ja ottaa huomioon, että korruptio sisältää muun muassa lahjonnan, kavallukset, vaikutusvallalla tapahtuvan kaupankäynnin, aseman väärinkäytön ja laittoman rikastumisen, kuten se on määritelty UNCAC-sopimuksessa; toteaa, että petos, painostus, kiristys, vallan väärinkäyttö, favoritismi, nepotismi ja klientelismi sekä laittomat poliittiset avustukset liittyvät läheisesti korruptioon; toteaa, että korruptio saattaa liittyä järjestäytyneeseen rikollisuuteen, joka toimii kollektiivisen johdon alaisuudessa virallisten rakenteiden rinnalla erityisesti silloin kun viranomaiset eivät valvo lainsäädännön noudattamista; |
B. |
ottaa huomioon, että korruptio vahvistaa ja pahentaa epätasa-arvoisia, epäoikeudenmukaisia ja syrjiviä käytäntöjä, kun on kyse kaikkien oikeudesta nauttia yhtäläisesti ihmisoikeuksista, niin kansalaisoikeuksista kuin poliittisista, taloudellisista ja sosiaalisista sekä kulttuurisista oikeuksista; ottaa huomioon, että korruptiolla saattaa olla kielteisiä ympäristövaikutuksia ja että se vaikuttaa suhteettomasti yhteiskunnan epäedullisimmassa asemassa oleviin ja syrjäytyneimpiin ryhmiin ja riistää heiltä erityisesti mahdollisuuden yhdenvertaiseen poliittiseen osallistumiseen, julkisiin palveluihin, oikeuteen, turvallisuuteen, maankäyttöön, työpaikkoihin, koulutukseen, terveydenhoitoon ja asuntoihin; ottaa huomioon, että korruptio vaikuttaa aivan erityisesti etenemiseen syrjinnän torjunnassa varsinkin sukupuolten tasa-arvoon ja naisten itsemääräämisoikeuteen, koska se rajoittaa naisten valmiuksia vaatia oikeuksiaan; |
C. |
katsoo, että korruptio voi haitata valtioiden taloudellista kehitystä, koska se toisinaan estää kauppaa ja investointeja; |
D. |
ottaa huomioon, että korruption torjunta on osa hyvän hallintotavan periaatetta, sellaisena kuin se on vahvistettu ja määritelty Cotonoun sopimuksen 9 artiklan 3 kohdassa ja 97 artiklassa; |
E. |
ottaa huomioon, että korruptioon ja ihmisoikeusrikkomuksiin liittyy tyypillisesti vallan väärinkäyttöä, vastuunalaisuuden puutetta ja erilaisten syrjinnän muotojen institutionalisoitumista; ottaa huomioon, että korruptio on poikkeuksetta yleisintä siellä, missä ihmisoikeuksien täytäntöönpano on vajavaista tai puuttuu täysin, ja ottaa huomioon, että korruptio heikentää usein niiden instituutioiden ja elinten – esimerkiksi parlamenttien, lainvalvontaviranomaisten, tuomioistuinjärjestelmän, oikeusjärjestelmän ja kansalaisyhteiskunnan – tehokkuutta, jotka tavallisesti huolehtivat valvonnasta ja joiden tehtävänä on varmistaa demokraattisten periaatteiden ja ihmisoikeuksien kunnioittaminen; |
F. |
ottaa huomioon, että korruptio on yleensä syvään juurtunut yhteiskuntiin, joissa se pesii, ja katsoo, että kaikki yritykset torjua sitä pitäisi keskittää ensisijaisesti koulutusjärjestelmään, niin että toimet kohdistetaan ihmisiin mahdollisimman varhaisessa vaiheessa; |
G. |
ottaa huomioon, että valtiot eivät aina pyri estämään yksityisen ja julkisen sektorin korruptiota ja rankaisemaan siitä, vaikka sitä edellytetään kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevassa kansainvälisessä yleissopimuksessa, taloudellisia, sosiaalisia ja sivistyksellisiä oikeuksia koskevassa kansainvälisessä yleissopimuksessa sekä muissa asiaa koskevissa kansainvälisissä ja alueellisissa ihmisoikeussäädöksissä; |
H. |
ottaa huomioon, että korruptio vääristää valtion menojen kokoa ja koostumusta ja vahingoittaa vakavasti valtion kykyä valjastaa mahdollisimman suuri osa käytettävissä olevista resursseistaan siihen, että taloudelliset, sosiaaliset ja kulttuuriset oikeudet toteutetaan täysin, ja ottaa huomioon, että korruptio ohjaa suuria määriä varoja pois talouteen tehtävistä investoinneista, mikä haittaa taloudellisista vaikeuksista kärsivien maiden, myös EU:n jäsenvaltioiden, taloudellista elpymistä; |
I. |
katsoo, että korkeassa asemassa olevien henkilöiden korruptio voi saada aikaan vakavaa turvattomuutta ja epävakautta kyseisissä maissa ja jopa vaarantaa koko valtion olemassaolon; |
J. |
ottaa huomioon, että Maailmanpankin mukaan korruption osuus koko maailman BKT:stä on viisi prosenttia (2,6 biljoonaa Yhdysvaltain dollaria) ja joka vuosi maksetaan lahjuksia yli biljoona dollaria; toteaa, että korruptio kasvattaa liiketoiminnan kokonaiskustannuksia maailmanlaajuisesti jopa 10 prosenttia ja hankintasopimusten kustannuksia kehitysmaissa 25 prosenttia (9); |
K. |
toteaa, että Maailmanpankin arvion mukaan 20–40 miljardia Yhdysvaltain dollaria, mikä vastaa 20–40 prosenttia viralliseen kehitysapuun käytetystä summasta, varastetaan julkisista talousarvioista kehitysmaissa ja piilotetaan sitten ulkomaille korkean tason korruption avulla (10); |
L. |
ottaa huomioon, että kehitysmaista katosi vuosina 2000–2009 laittomina rahavirtoina 8,44 biljoonaa Yhdysvaltain dollaria, mikä on 10 kertaa enemmän kuin niiden saama ulkomaanapu; toteaa, että edellisen vuosikymmenen aikana kehitysmaat menettivät vuosittain 585,9 miljardia dollaria laittomina rahavirtoina; toteaa, että korruption vuoksi vuosittain varastetut rahat riittäisivät ruokkimaan maailman nälkää näkevät 80-kertaisesti, samanaikaisesti kun lahjukset ja varkaudet paisuttavat puhtaan juomaveden ja sanitaation varmistamiseen tarkoitettujen hankkeiden kokonaiskustannuksia kaikkialla maailmassa jopa 40 prosenttia (11); |
M. |
ottaa huomioon, että koska korruptio uhkaa demokratian vakiinnuttamista ja ihmisoikeuksien täytäntöönpanoa, se toimii edelleen perussyynä ja vauhdittajana kehitysmaiden konflikteissa, laajamittaisissa kansainvälisen humanitaarisen oikeuden rikkomisissa ja rankaisemattomuudessa, ja ottaa huomioon, että toimivallan käyttäjien korruption ja laittoman rikastumisen status quo on johtanut vallantavoitteluun ja vallan pysyvyyteen, uusien aseellisten ryhmittymien muodostumiseen sekä laajalle levinneeseen väkivaltaan; |
N. |
ottaa huomioon, että oikeudellisen sektorin lahjonta rikkoo syrjimättömyyden periaatetta, mahdollisuutta saada oikeutta sekä mahdollisuutta saada oikeudenmukainen oikeudenkäynti ja tehokasta oikeussuojaa, jotka ovat olennaisia välineitä kaikkien muiden ihmisoikeuksien täytäntöönpanossa, ja ottaa huomioon, että korruptio vääristää vakavasti oikeusjärjestelmän ja julkisen hallinnon riippumattomuutta, toimivuutta ja puolueettomuutta, mikä edistää epäluottamusta julkisia instituutioita kohtaan, heikentää oikeusvaltioperiaatetta ja aiheuttaa väkivaltaa; |
O. |
ottaa huomioon, että julkisten palvelujen tarjoaminen antaa valtioille mahdollisuuden täyttää kansainväliset ihmisoikeusvelvoitteensa, turvata veden, ruuan, terveydenhoidon, koulutuksen, asuntojen, turvallisuuden ja järjestyksen tarjoaminen inhimillisen kehityksen osina, ja ottaa huomioon, että julkisiin hankintoihin liittyvä korruptio kukoistaa avoimuuden, tiedon, kilpailun, aloitteiden, selkeiden sääntöjen ja tiukasti täytäntöönpannun sääntelyn puuttuessa ja myös silloin, kun ei ole olemassa riippumattomia valvonta- ja seuraamusmekanismeja; |
P. |
ottaa huomioon, että jos korruptio on levinnyt laajalle, avoimuus on puutteellista, tietoja ei ole saatavilla ja mahdollisuuksia osallistua päätöksentekoon ei ole, kansalaiset eivät voi asettaa hallituksia ja poliittisia edustajia vastuuseen varmistaakseen, että luonnonvarojen ja markkinoiden hyödyntämisestä kertyneitä tuloja käytettäisiin heidän ihmisoikeuksiensa turvaamiseen; katsoo, että hallitusten on tehtävä kaikkensa torjuakseen korruptiota niin julkisissa kuin yksityisissä yrityksissä; |
Q. |
ottaa huomioon, että ihmisoikeuksien puolustajilla, viestimillä ja kansalaisyhteiskunnan järjestöillä, ammattiliitoilla ja tutkivilla toimittajilla on ratkaisevan tärkeä rooli korruption torjunnassa, kun ne tarkastelevat julkisia talousarvioita, seuraavat hallitusten sekä suuryhtiöiden – varsinkin suurten monikansallisten yhtiöiden – toimintaa ja poliittisten puolueiden rahoitusta, tarjoavat mahdollisuuksia valmiuksien ja asiantuntemuksen kehittämiseen ja vaativat avoimuutta ja vastuunalaisuutta; ottaa huomioon, että korruptiosta ja järjestäytyneestä rikollisuudesta raportoivat toimittajat joutuvat yhä useammin järjestäytyneiden rikollisryhmien, ”rinnakkaisten ryhmien” ja viranomaisten ahdistelun kohteiksi erityisesti kehitysmaissa; |
R. |
ottaa huomioon, että niin verkossa kuin muualla toimivat vapaa ja riippumaton lehdistö ja muut tiedotusvälineet ovat ratkaisevassa asemassa korruption torjuntaan tarvittavan avoimuuden ja valvonnan varmistamisessa, koska ne toimivat korruption paljastamisen foorumina ja niiden kautta kansalaiset ja yhteiskunta saavat tietoja; |
S. |
ottaa huomioon, että avoin tiedonsaanti ja avoin hallinto lisäävät kansalaisten vaikutusmahdollisuuksia, kun he saavat tietoa hallituksen talousarvioista ja menoista; |
T. |
ottaa huomioon, että ilmiantajat ovat tärkeitä korruption, petosten, hallinnollisten epäkohtien ja ihmisoikeusrikkomusten paljastamisessa, vaikka siihen liittyy suuri henkilökohtainen riski, ja ottaa huomioon, että ihmiset eivät uskalla tuoda asioita julki, jos kostolta ei voida suojautua, jos tiedon saantia rajoitetaan, jos ei suojata kunnianloukkauslaeilta ja jos ilmiantajien väitteitä ei tutkita riittävästi, ja että he vaarantavat usein myös henkilökohtaisen turvallisuutensa sekä perheidensä turvallisuuden; katsoo, että EU:lla on velvoite suojella heitä erityisesti hyödyntämällä mahdollisimman paljon demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskevan eurooppalaisen rahoitusvälineen (EIDHR) kaltaisia yhteistyövälineitä; |
U. |
ottaa huomioon, että hätätilanteet ja saapuvat avustukset tarjoavat mahdollisuuksia korruptioon toiminnan luonteesta sekä toiminnan monimutkaisuudesta ja toimintaan osallistuvien tahojen moninaisuudesta johtuen ja että näihin ”mahdollisuuksiin” kuuluvat lahjonta, toiminnan estäminen, avustushenkilöstön kiristäminen, avustushenkilöstön väärinkäytökset, petokset, kirjanpitoväärennökset, saadun avun väärinkäyttö, avun tarpeessa olevien hyväksikäyttö sekä kaikkiin julkisiin viranomaisiin kohdistuvan tyytymättömyyden lietsominen; katsoo, että saadun humanitaarisen avun ohjaaminen muualle on vakava kansainvälisen humanitaarisen oikeuden rikkominen; |
V. |
ottaa huomioon, että 25 prosenttia kaikista Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) käynnistämistä tutkimuksista koski Euroopan unionin ulkoista apua kolmansille maille, ja että näiden tutkimusten tuloksena saatiin palautettua 17,5 miljoonaa euroa (12); |
W. |
ottaa huomioon, että EU:n kehitysmaille osoittama tuki voi mennä hukkaan, jos ei ole olemassa järjestelmää, joka sisältää asianmukaiset varmistuskeinot edunsaajamaissa sekä varojen käytön rehellisyyden täydellisen ja riippumattoman valvonnan; |
X. |
ottaa huomioon, että Euroopan julkisten pankkien, jotka ovat EU:n instituutioita (EIP) tai joiden osakkeenomistajien enemmistö on jäsenvaltioita (EBRD), on väitetty olleen osallisina korruptioskandaaleissa Euroopan unionin ulkopuolisissa toiminnoissaan; |
Y. |
ottaa huomioon, että avunantajien ja kansainvälisten rahoituslaitosten, kuten Maailmanpankin ja Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF), olisi edistettävä apua saavien maiden hallinnon todellista uudistamista ja panosta vaikuttavaan korruption torjuntaan arvioimalla kriittisesti ja torjumalla osoitettuja korruption ja ihmisoikeuksien heikkenemisen riskejä, jotka liittyvät moniin SAP-rakennemuutosohjelmien yhteydessä edellytettyihin toimenpiteisiin, kuten valtio-omisteisten yritysten ja resurssien yksityistämiseen; |
Z. |
ottaa huomioon, että ihmiskauppa perustuu suuressa määrin monimutkaisiin ja korruptoituneisiin verkostoihin, jotka ulottuvat kaikille valtiojohdon, hallinnon, lainvalvonnan ja yksityisen sektorin aloille uhrien alkuperä-, kauttakulku- ja kohdemaissa, ja ottaa huomioon, että korruptio heikentää ihmiskaupan vastaisten toimijoiden toimintaa, mikä aiheutuu korruptiosta, joka liittyy poliisi- ja tuomioistuinlaitokseen, ihmiskauppiaiden pidätys- ja syytteeseenasettamismenettelyihin sekä oikeusavun ja todistajansuojan tarjoamiseen ihmiskaupan uhreille; |
AA. |
ottaa huomioon, että asevoimien, puolustussektorin, lainvalvontaviranomaisten ja rauhanturvajoukkojen toimintaan liittyvä korruptio ja väärinkäytökset uhkaavat vakavasti kehitysmaiden kansalaisten henkeä, fyysistä koskemattomuutta, suojelua, vapautta ja oikeuksia, ja ottaa huomioon, että puolustussektoriin ja puolustushankintoihin liittyy edelleen kohtuuttoman runsaasti korruptiota ja ne ovat erityisen suojattuja kansalliseen turvallisuuteen liittyvän salailun vuoksi; katsoo, että turvallisuuslaitteiden hankintaa koskevia julkisia tarjouskilpailuja olisi tarkoin valvottava; |
AB. |
ottaa huomioon, että yksityisten sotilaallisten yritysten ja turvallisuusyritysten käyttö on lisääntynyt eksponentiaalisesti viimeksi kuluneiden kahdenkymmenen vuoden kuluessa sekä julkisten että yksityisten toimijoiden parissa, ja ottaa huomioon, että nämä yritykset ovat toimintansa luonteen vuoksi erityisen alttiita korruptiolle ja niitä on syytetty vakavista ihmisoikeusrikkomuksista, vaikka ne työskentelevät useimmiten tiukan sääntelyn ulkopuolella ilman asevoimilta yleensä vaadittua vastuunalaisuutta; |
AC. |
ottaa huomioon, että UNCAC-sopimuksen IV ja V lukujen mukaisten keskinäisen oikeusavun ja varallisuuden takaisin hankkimisen mekanismien täytäntöönpanon, käytön ja tehokkuuden taso sopimuspuolten välillä on edelleen alhainen, ja ottaa huomioon, että osapuolet eivät vielä ole täysin panneet täytäntöön yleissopimukseen sisältyviä kansainvälistä yhteistyötä koskevia velvoitteitaan, jotka sisältyvät IV lukuun (kansainvälinen yhteistyö) ja V lukuun (varallisuuden takaisin hankkiminen), eivätkä etenkään ole riittävästi täyttäneet velvoitettaan keskinäiseen oikeusapuun UNCAC-sopimuksen 46 artiklan mukaisesti; |
AD. |
ottaa huomioon, että huonosti säännelty ja läpinäkymätön tavanomaisten aseiden ja ammusten maailmanlaajuinen kauppa ruokkii konflikteja, korruptiota, köyhyyttä, ihmisoikeusrikkomuksia ja rankaisemattomuutta; |
AE. |
ottaa huomioon, että kehitysmaiden laajamittainen korruptio tapahtuu yleensä kehittyneiden maiden, myös EU-maiden, liikemiesten, lakimiesten, rahalaitosten ja viranomaisten myötävaikutuksella ja jopa avustuksella, ja ottaa huomioon, että nämä instituutiot ja yritykset osoittavat törkeää piittaamattomuutta rahanpesun torjuntaa koskevasta EU:n ja kansainvälisen tason sääntelystä, kun ne tarjoavat kanavat, joilla korruption tuotot voidaan pestä kehittyneissä ja kehittyvissä maissa ja joilla luodaan läpinäkymättömiä rakenteita ja kätketään varoja ”turvallisille” lainkäyttöalueille; |
AF. |
ottaa huomioon, että ihmisoikeuksien kytkeminen korruption vastaisiin toimintalinjoihin lisää yleistä tietoisuutta siitä, että korruptio vaikuttaa paitsi julkisiin varoihin myös kansalaisten henkilökohtaisiin oikeuksiin ja mahdollisuuksiin; ottaa huomioon, että kansainvälisten korruption vastaisten liikkeiden ja ihmisoikeusliikkeiden läheiset yhteydet lisäävät yleistä tietoisuutta sekä vaatimuksia, jotka koskevat avoimuutta, vastuunalaisuutta ja oikeudenmukaisuutta, ja ottaa huomioon, että korruption kytkeminen ihmisoikeusrikkomuksiin luo uusia toimintamahdollisuuksia etenkin silloin, kun korruptioon voidaan puuttua olemassa olevilla kansallisilla, alueellisilla ja kansainvälisillä mekanismeilla, joita käytetään ihmisoikeuksien noudattamisen valvontaan; |
Sisäisten ja ulkoisten toimintalinjojen yhdenmukaisuus
1. |
uskoo, että EU:sta voi tulla uskottava ja vaikutusvaltainen korruption torjunnan johtaja vain, jos se puuttuu järjestäytyneen rikollisuuden, korruption ja rahanpesun ongelmiin omien rajojensa sisällä riittävällä tavalla; pitää tässä suhteessa myönteisenä komissiolta odotettavissa olevaa EU:n korruption vastaista kertomusta; toivoo, että komissio yksilöi korruptioalttiita aloja jäsenvaltioissa ja auttaa siten tehostamaan korruption vastaisia ponnisteluja, mahdollistamaan parhaiden käytäntöjen vaihdon, havaitsemaan EU:ssa vallitsevia suuntauksia ja stimuloimaan vertaisryhmäoppimista sekä EU:n ja kansainvälisten sitoumusten noudattamisen jatkamista; kehottaa komissiota esittämään korruption torjuntaa koskevia EU:n poliittisia aloitteita, kuten EU:n korruption vastaisen toimintasuunnitelman; |
2. |
on tässä yhteydessä tyytyväinen uudelleenneuvotteluun säästödirektiivistä, minkä tarkoituksena on tosiasiassa poistaa pankkisalaisuus; katsoo, että sääntelyn vahvistaminen sekä yritys- ja säätiörekisterien avoimuuden vahvistaminen kaikissa EU:n jäsenvaltioissa on edellytys korruption torjunnalle sekä EU:ssa että kolmansissa maissa; katsoo, että EU:n sääntelyllä olisi velvoitettava rekisteröimään kaikki oikeudelliset rakenteet ja niiden omistustiedot ja julkaisemaan nämä tiedot verkossa elektronisin tunnistetiedoin varustettuna ja haut mahdollistavassa muodossa siten, että tästä ei aiheudu kustannuksia tiedonhakijoille; |
3. |
katsoo, että EU:n olisi noudatettava Yhdysvaltain esimerkkiä (Sergei Magnitsky Rule of Law Accountability Act of 2012) ja hyväksyttävä vastaavaa lainsäädäntöä EU:n tasolla vertauskuvalliseksi ja toimivaksi kehykseksi, jolla luodaan yhteys korruption ja ihmisoikeusrikkomusten välille; kehottaa siksi neuvostoa tekemään päätöksen, jolla laaditaan vastaava EU:n luettelo virkamiehistä, jotka ovat olleet osallisina Sergei Magnitskin kuolemaan, sitä seuranneeseen oikeudelliseen peittelyyn ja hänen perheeseensä edelleen kohdistuvaan jatkuvaan ahdisteluun; lisää, että tällä neuvoston päätöksellä olisi määrättävä näihin virkamiehiin kohdistettavista seuraamuksista, esimerkiksi EU:n laajuinen viisumikielto sekä heillä tai heidän omaisillaan Euroopan unionissa mahdollisesti olevien varojen jäädyttäminen; kehottaa komissiota laatimaan toimintasuunnitelman sellaisen mekanismin luomiseksi, jonka avulla kolmansien maiden viranomaisiin (muun muassa poliisiviranomaiset, syyttäjät ja tuomarit) kohdennettavat sanktiot kirjataan ja pannaan täytäntöön, jos he osallistuvat vakaviin ihmisoikeusrikkomuksiin ja oikeudelliseen vehkeilyyn ilmiantajia, korruptiosta raportoivia toimittajia ja kolmansien maiden ihmisoikeusaktivisteja vastaan; korostaa, että luetteloon ottamista koskevat perusteet olisi laadittava hyvin dokumentoitujen, toisiaan vastaavien ja riippumattomien lähteiden ja uskottavien todisteiden pohjalta siten, että kohteena olevilla on mahdollisuus puolustautua; |
Ulkoisen avun ja julkisten talousarvioiden vastuunalaisuus ja avoimuus
4. |
tukee täysin sitä, että EU on sitoutunut omaksumaan demokraattisen omistajuuden käsitteen kehitysyhteistyöpolitiikkaansa ja valtavirtaistamaan sen, toisin sanoen tukemaan kansalaisten todellista ja täysimääräistä osallistumista avunantajien ja kumppanihallitusten kehitysstrategioiden ja -politiikkojen suunnitteluun, täytäntöönpanoon ja valvontaan; katsoo, että tällainen politiikka edistää ohjelmien edunsaajien osallistumista ja parantaa siten korruption torjunnan valvontaa ja vastuunalaisuutta; kannustaa komissiota ja jäsenvaltioita soveltamaan sitä periaatetta, että niiden kehitysapuohjelmiin osallistumisen ehtona on korruption vastaisten kansainvälisten sääntöjen noudattaminen ja sisällyttämään julkisiin hankintasopimuksiin korruption torjuntaa koskevan lausekkeen OECD:n suositusten mukaisesti; kehottaa komissiota jatkamaan avun avoimuuden korkeaa tasoa koneellisesti luettavassa muodossa ja käyttämään yhteistä standardia, jotta voidaan taata vertailtavuus muiden avunantajien kanssa ja erityisesti se, että avulla vastataan sitä vastaanottavien hallitusten tarpeisiin; |
5. |
painottaa, että sen varmistamiseksi, että yhdistämisjärjestelyt lisäväät kehitysrahoituksen tuloksellisuutta, kyseisten välineiden hallinnointia on tarkistettava niin, että pyritään suurempaan avoimuuteen hankkeiden valintakriteereissä ja vastuuseen koko yhteiskunnalle; muistuttaa, että asettamalla hankkeiden valinnalle, valvonnalle ja arvioinnille kriittinen määrä vähimmäisvaatimuksia, voitaisiin helpottaa vertailtavuutta ja saataisiin yhtenäinen perusta toimintojen suoritusta koskeville tiedoille; toteaa, että hankkeiden etenemisestä ja vaikutuksesta kehitykseen olisi raportoitava järjestelmällisesti, jotta oikeutettaisiin tukivarojen käyttö yhdistämisjärjestelyillä mukana olevien tukijoiden ja EU:n rahoituslaitosten lisäksi myös suurelle yleisölle; |
6. |
katsoo, että komission olisi vaadittava EU:n rahoittamien hankintamenettelyjen yhteydessä mahdollisimman korkeaa riippumattomuuden tasoa ja edistettävä erityisesti tarjouspyyntöjen parempaa saatavuutta paikallisten organisaatioiden kannalta; korostaa, että jos hankintoja lähestytään ihmisoikeuksien kannalta, etuna on se, että saadaan enemmän osallistujia, erityisesti ne, jotka kuuluvat tarjousprosessin piiriin (kuten maanomistajien yhdistykset sekä epäedullisessa asemassa olevat ryhmät); katsoo, että ihmisoikeuksiin pohjautuva lähestymistapa kannustaa viranomaisia voimaannuttamaan epäedullisessa asemassa olevat ryhmät osallistumaan itse tarjousmenettelyihin ja laajentamaan kriteerejä, joiden mukaan yrityksiä arvioidaan hankintaprosessissa; muistuttaa, että hankkeiden tulosten valvonta yhteistyössä kansalaisyhteiskunnan kanssa ja paikallisten viranomaisten vastuu huomioon ottaen on olennaista, kun pyritään toteamaan, käytetäänkö EU:n varoja asianmukaisesti; vaatii, että komissio ei myönnä hankkeita sopimuspuolille, joiden omistajat eivät ole tiedossa tai joiden yritysrakenne on sellainen, että ne voivat helposti toteuttaa siirtohinnoittelua; |
7. |
kehottaa EU:ta lisäämään avoimuutta tukemalla maailmanlaajuisen järjestelmän luomista avunantolupausten jäljittämiseen, jotta saadaan avunantajamaat pitämään lupauksensa avun antamisesta ja vastaamaan tukemistaan hankkeista, laitoksista ja ryhmistä; |
8. |
muistuttaa lisäksi, että EU:n rahoittamien hankkeiden täytäntöönpanossa on ehkäistävä korruptiotekniikoita, joita ovat muun muassa ylisuuret hankekustannukset, kuvitteellisista hankkeista ja työntekijöistä maksettavat maksut, taloudellisten ja/tai teollisten vastaostojen sopimaton ja korruptoitunut käyttö, valtion varojen suoranainen varastaminen, ylisuuret matkakustannukset ja lahjukset; korostaa siksi, että on tarpeen valvoa koko EU:n rahoitusketjua, mukaan luettuina päätöksenteko ja sääntely, suunnittelu ja budjetointi, rahoitus, varojen siirrot, johtaminen ja ohjelmien kehittäminen, tarjouspyynnöt ja hankinnat, rakentaminen, toiminta ja ylläpito sekä palveluista maksaminen; |
9. |
ehdottaa, että komissio levittää tietoa OLAF:n käyttämästä raportointijärjestelmästä, joka koskee julkisiin tarjouskilpailuihin osallistuvien ja EU-tuen saajien EU-varojen väärinkäyttöä, ja laatii suuntaviivat siitä, miten käsitellään kolmansissa maissa tapahtuvaa EU:n varojen väärinkäyttöä koskevat ilmoitukset ja miten niiden avulla mahdollistetaan asianmukainen seuranta, palaute ja suojelu kostolta siten, että erityistä huomiota kiinnitetään monien kehitysmaiden kaikkein haavoittuvimpien väestönosien ja erityisesti naisten tilanteeseen, koska he ovat erityisen alttiita korruption kohteeksi joutumiselle ja halukkaita yhteistyöhön sen paljastamisessa mutta myös paljon haavoittuvampia ja saattavat joutua kärsimään yhteistyöstä; |
10. |
korostaa, että EU:n on pidettävä tärkeänä sitä, että pannaan täytäntöön osallistumisoikeus ja oikeus saada tietoja sekä julkisen vastuunalaisuuden mekanismit, kuten tietojen avoimuus, demokratian keskeisinä periaatteina kaikilla kolmansien maiden kanssa käytävän vuoropuhelun tasoilla, mukaan luettuina kahdenväliset suhteet ja korkein taso; korostaa, että sekä verkossa toimivan että muun lehdistön ja median vapaus ovat tässä suhteessa ratkaisevia; ehdottaa, että EU rahoittaa näiden periaatteiden täytäntöönpanoa tukevia hankkeita kolmansissa maissa ja erityisesti maissa, joissa demokratiakehitys on käynnissä, varmistaa sukupuolten tasa-arvon valtavirtaistamisen, kansalaisyhteiskunnan toimijoiden ja erityisesti ihmisoikeuksien puolustajien, ammattijärjestöjen, naisten ja varsinkin kaikkein haavoittuvimpien väestöryhmien integroinnin ja auttaa muotoilemaan lainsäädäntöä ilmoittajien tehokasta suojelua varten; |
11. |
toteaa, että tältä osin EU:n on johdettava omalla esimerkillään; vaatii, että EU ja sen jäsenvaltiot osallistuvat aktiivisesti kansainvälisiin aloitteisiin talousarvioiden avoimuuden lisäämiseksi, kuten avoimen hallinnon kumppanuus (OGP), avoin talousarvio (OBI) ja kansainvälisen avun avoimuuden aloite (IATI), jotta voidaan edistää kumppanimaiden vastaavaa osallistumista kansainvälisten ihmisoikeusnormien noudattamisen edellytyksenä; |
12. |
kehottaa komissiota hyväksymään sen, että ihmisoikeuksien puolustajia koskevissa EU:n suuntaviivoissa esitettyyn ihmisoikeuksien puolustajien määritelmään sisällytetään korruptionvastaiset toimijat, tutkivat toimittajat ja erityisesti ilmiantajat; |
13. |
toteaa, että EU:n olisi maailman johtavana avunantajana noudatettava ja laajennettava viimeaikaisia käytäntöjä, joissa EU:n ulkoisen tuen antaminen kytketään talousarviouudistuksiin, joilla pyritään kohti suurempaa avoimuutta, tietojen saatavuutta ja osallistavia prosesseja, sekä yhdenmukaistettava suuntaa-antavia periaatteita tältä osin muiden avunantajien kanssa; katsoo, että EU:n olisi esitettävä tukea saaville hallituksille selkeitä julkisia vertailuarvoja ja kriteerejä kannustepohjaisella lähestymistavalla, jotta ne avaavat talousarvioprosessejaan ja sisällyttävät pyrkimyksiinsä avoimuuden, julkisen osallistumisen ja valvonnan komponentteja koulutuksen ja teknisen avun kautta; kehottaa EU:ta tukemaan ja edistämään sitä, että kehittyvien maiden valvontaelimille (mukaan luettuina parlamentit, tilintarkastusvirastot, kansalaisyhteiskunnan järjestöt ja tiedotusvälineet) luodaan toiminnan mahdollistava ympäristö, jotta ne voivat toteuttaa ydintoimintojaan ja siten torjua korruptiota; |
14. |
huomauttaa, että EU:n olisi yhtäältä hyödynnettävä ”edistyneitä kumppanuuksia” kolmansien maiden kanssa painostaakseen tehokkaasti laajalle levinneestä korruptiosta kärsiviä hallintoja hyväksymään uudistuksia, joiden avulla edellä mainitut periaatteet voidaan panna täytäntöön; katsoo, että uudistustarpeeseen vastaavan EU-lähtöisen poliittisen vuoropuhelun, painostuksen ja yhteistyön olisi oltava näkyvää ja avointa ja niihin olisi yhdistettävä asianmukaisia ja kunnianhimoisia seurantamekanismeja; katsoo, että EU:n olisi julkisesti tuomittava se, että säädetään lakeja, jotka rajoittavat tiedotusvälineiden vapautta ja kansalaisyhteiskunnan toimintaa vastuunalaisuuden kulmakivinä, ja että sen olisi laadittava strategioita mukauttaakseen suhteita näihin maihin, jotta uudistuksia voidaan tukea näkyvällä tavalla; painottaa, että kolmansien maiden kanssa tehtävissä sopimuksissa tarvitaan selkeästi määriteltyjä ja valvottavia ihmisoikeuslausekkeita, joiden nojalla olisi mahdollista keskeyttää sopimuksen voimassaolo räikeiden ihmisoikeusloukkausten vuoksi; |
15. |
kannattaa sitä, että Euroopan julkisten varojen investointeja erityisesti EIP:n ja EBRD:n hankkeisiin koskevan päätöksenteon avoimuus lisääntyy, millä voi olla haitallinen vaikutus ihmisoikeuksiin; kehottaa EIP:tä ja EBRD:tä vahvistamaan petosten ja korruption vastaisia politiikkoja, jotta varmistetaan Euroopan unionin ulkopuolelle tehtävien investointien täysi avoimuus; painottaa, että EIP:n ja EBRD:n on vakuutettava, että ne haluavat välttää riskialttiita investointeja erityisesti rahoituksen välittäjien kautta, omaksua riskeihin perustuvan lähestymistavan ja arvioida paremmin tukemiensa hankkeiden vaikutuksia ihmisoikeuksiin sen lisäksi, että niiden on tehtävä kaikille asiakkaiden toiminnoille ihmisoikeuksien noudattamista ja riippumattomuutta koskeva yritystarkastus; katsoo, että olisi kiinnitettävä erityistä huomiota julkisen osallistumisen varmistamiseen sekä asianomaisten yhteisöjen maksuttomaan ja tietoa tarjoavaan ennakkokuulemiseen rahoitettujen hankkeiden suunnittelun, täytäntöönpanon, seurannan ja arvioinnin kaikissa vaiheissa; kehottaa jäsenvaltioita ja komissiota käyttämään vaikutusvaltaansa EIP:n yksinoikeutettuina jäseninä ja EBRD:n pääosakkaina siihen, että ne edistävät näiden instituutioiden merkittävää uudistamista siten, että mahdollistetaan niiden päätösten ja vastuullisuuden parempi demokraattinen valvonta; |
16. |
katsoo, että IMF ja Maailmanpankkiryhmän kaltaisten kansainvälisten rahoituslaitosten olisi arvioitava korruption riski toimenpiteissä, joita edunsaajamaille ehdotetaan SAP-ohjelmien yhteydessä sen lisäksi, että ne arvioivat toimenpiteiden vaikutuksen ihmisoikeuksiin; katsoo, että SAP-ohjelmiin olisi sisällytettävä hallinnon ja avoimuuden parantamista koskevia uudistuksia; vaatii, että ohjelmien täytäntöönpanoa seurataan asianmukaisilla, riittävän hyvin resurssoiduilla ja riippumattomilla valvontajärjestelmillä, joiden avulla toteutetaan säännöllisiä arviointeja ja tarkastuksia; lisää, että erityistä huomiota olisi kiinnitettävä maa-alueiden haltuunottoon, karkotuksiin, puolustushankintoihin, erillisiin puolustusbudjetteihin sekä sotilaallisen ja puolisotilaallisen toiminnan rahoittamiseen edunsaajamaissa; kehottaa jäsenvaltioita käyttämään vaikutusvaltaansa IMF:n ja Maailmanpankin jäseninä suuremman avoimuuden aikaansaamiseksi ja osallistavien mekanismien käyttämiseksi SAP- ja muita rahoitusohjelmia koskevissa neuvotteluissa sekä edistämään niiden päätösten ja vastuunalaisuuden laajempaa demokraattista valvontaa; |
17. |
kehottaa kahden- ja monenvälisiä rahoituslaitoksia, kuten Maailmanpankkiryhmää, IMF:ää, alueellisia kehityspankkeja, vientitakuulaitoksia ja yksityisen sektorin pankkeja vaatimaan, että tukea saavat yritykset ja hallitukset noudattavat ”Publish What You Pay” -vaatimuksia ja/tai avoimuutta ja maksuja koskevia EITI-normeja kaiken hankkeille annettavan tuen edellytyksenä; |
18. |
suhtautuu myönteisesti G20-maiden Soulissa vahvistamaan korruption vastaiseen toimintasuunnitelmaan ja katsoo, että tämä noste olisi säilytettävä, jotta varmistetaan koordinoitu kansainvälinen toiminta korruption torjumiseksi avainalueilla; |
Korruptio ja kehityspolitiikka
19. |
korostaa, että koska kehitysmaiden köyhimmät ihmiset ovat hyvin riippuvaisia julkisista palveluista, he joutuvat kärsimään kohtuuttomasti vähäisen korruption, myös niin sanotun hiljaisen korruption, vuoksi, kun virkamiehet eivät tarjoa palveluja tai tietoja, joista hallitus on maksanut (esimerkiksi opettajien poissaolo julkisissa kouluissa tai lääkäreiden poissaolo terveysasemilla); |
20. |
korostaa, että korruptio on esteenä suorille ulkomaisille sijoituksille ja saa kolmannet osapuolet luopumaan taloudellisesta yhteistyöstä kehitysmaiden kanssa; |
21. |
uskoo, että korruption, mukaan lukien veroparatiisien, veronkierron ja laittomien pääomapakojen, torjuminen on osa laajempia ponnisteluja hyvän hallintotavan edistämiseksi, joka on määritelty yhdeksi Euroopan unionin kehitysyhteistyöpolitiikan tuloksellisuuden lisäämiseen tähtäävistä painopistealoista vuoden 2011 muutossuunnitelmassa (COM(2011)0637); korostaa, että YK:n korruptiosopimusta on alettava soveltaa täysimääräisesti ja välittömästi; |
22. |
toteaa, että kaikkiin korruption torjuntatoimiin olisi yhdistettävä tuki ohjelmille, joilla on tarkoitus ehkäistä korruptiota koulutuksella ja tiedotuskampanjoilla; |
23. |
muistuttaa tehokasta kehitysyhteistyötä koskevassa Busanin kumppanuudessa tehdyistä sitoumuksista ja kehottaa EU:ta ja sen jäsenvaltioita täyttämään ne vahvistaakseen yhteisiä ponnistuksia korruption ja laittomien rahavirtojen torjumiseksi; |
24. |
katsoo, että korruption torjumiseksi ja poistamiseksi on ensiarvoisen tärkeää varmistaa kehitysyhteistyöpolitiikan yhtenäisyys; korostaa myös sitä, että on lisättävä julkisen talouden ohjausjärjestelmään ja verovilpin torjuntatoimenpiteisiin kehitysyhteistyövälineestä (DCI) ja Euroopan kehitysrahastosta (EKR) myönnettävää EU-tukea. |
Jäsenvaltioiden lainkäyttövallan parantaminen
25. |
vaatii jäsenvaltioita muuttamaan rikoslainsäädäntöään tarvittaessa siten, että ne saavat lainkäyttövallan, joka koskee kansalaisuudesta riippumatta niiden alueella tavattuja henkilöitä, jotka ovat syyllistyneet lahjontaan tai julkisten varojen kavaltamiseen riippumatta siitä, missä rikos on tehty, kunhan näiden rikollisten toimien tuotot havaitaan tai on pesty kyseisessä jäsenvaltiossa tai henkilöllä on ”läheinen yhteys” kyseiseen jäsenvaltioon kansalaisuuden, asuinpaikan tai jäsenvaltiossa sijaitsevan tai siellä tytäryhtiötä pitävän yrityksen omistajuuden kautta; |
26. |
huomauttaa kuitenkin, että EU:n jäsenvaltioiden olisi harkittava huolellisesti antaessaan kolmansille maille tietoja korruptiosta, kavalluksesta tai veropetoksesta syytetyistä henkilöistä, niin ettei väitetä perusteetta syylliseksi ihmisoikeuksien puolustajia, kuten Ales Bialiatskia; |
27. |
katsoo, että kunnianloukkausta koskeva lainsäädäntö saattaa estää raportoimasta kolmansissa maissa tapahtuvasta korruptiosta; kehottaa siksi kaikkia jäsenvaltioita näyttämään esimerkkiä ja poistamaan kunnianloukkauslainsäädännön oikeusjärjestelmästään ainakin tapauksissa, joissa kyseessä ovat syytökset, jotka koskevat järjestäytynyttä rikollisuutta, korruptiota ja rahanpesua jäsenvaltiossa ja ulkomailla; |
28. |
kehottaa jäsenvaltioita, kuten korruption vastaisessa Yhdistyneiden kansakuntien yleissopimuksessa suositetaan, hyväksymään lainsäädäntö- ja muita toimia tarkoituksellisen laittoman vaurastumisen määrittämiseksi rikokseksi, ja toteaa, että laittomalla vaurastumisella tarkoitetaan virkamiehen omaisuuden merkittävää lisääntymistä, jota hän ei voi perustellusti selittää laillisiin tuloihinsa nähden; |
Korruption vastaisten instituutioiden valmiuksien kehittäminen
29. |
pitää tervetulleena Jakartassa marraskuussa 2012 annettua julkilausumaa korruption vastaisia instituutioita koskevista periaatteista; kannustaa EU:ta ja jäsenvaltioita menemään pitemmälle ja korostamaan kansainvälisellä tasolla tarvetta puuttua siihen, että moniin kehittyviin maihin perustetut korruption vastaiset instituutiot ovat tehottomia, mikä johtuu useimmiten niiden institutionaalisesta rakenteesta, puutteellisesta toiminnallisesta riippumattomuudesta hallituksiin nähden, poliittisen tuen puutteesta, rahoitusjärjestelyistä, virkailijoiden valinta- ja nimittämismenettelyistä sekä täytäntöönpanovaltuuksista; |
30. |
kehottaa EU:ta ja jäsenvaltioita ryhtymään kehittämään korruption vastaisten elinten riippumattomuutta ja tehokkuutta koskevia kansainvälisiä normeja, jotka laaditaan hallitusten välillä tavoitteena lopullinen hyväksyminen YK:n yleiskokouksessa ja joilla on vastaava laaja soveltamisala kuin kansallisia ihmisoikeusinstituutioita koskevilla Pariisin periaatteilla; korostaa, että näitä periaatteita olisi käytettävä vertaisarvioinnissa vastuunalaisuuden vertailuarvoina; |
31. |
kehottaa komissiota tiivistämään muiden avunantajien ja ylimpien tarkastuselinten kansainvälisen järjestön kanssa tehtävää yhteistyötä avunsaajamaiden ylimpien tarkastuselinten valmiuksien kehittämiseksi, jotta kehitysmaissa voidaan panna täytäntöön ylimpien tarkastuselinten kansainväliset standardit; |
32. |
kehottaa EU:ta ja sen jäsenvaltioita edistämään ja tukemaan kansainvälisellä yleissopimuksella tai UNCAC-pöytäkirjalla perustettavaa korruption vastaista kansainvälistä komissiota, joka muodostaisi perustan kansainväliselle rikostutkijoiden elimelle, jolla on kansallisia lainvalvonta- ja syyttäjäviranomaisia vastaava toimivalta tutkia korruptiorikoksia ja asettaa niistä syytteeseen allekirjoittajavaltioiden alueella ja joka pystyy myös haastamaan henkilöitä kansallisiin rikostuomioistuimiin; |
33. |
kehottaa EU:n jäsenvaltioita tukemaan sitä, että nimitetään talousrikoksia, korruptiota ja ihmisoikeuksia käsittelevä YK:n eritysedustaja, jolla on kattavat valtuudet, mukaan lukien tavoitteellinen suunnitelma ja valtioiden toteuttama korruption vastaisten toimenpiteiden kausittainen arviointi; kehottaa niitä jäsenvaltioita, jotka ovat allekirjoittaneet Euroopan neuvoston työn tuloksena 27. tammikuuta 1999 allekirjoitettavaksi avatun lahjontaa koskevan rikosoikeudellisen yleissopimuksen, mutta eivät ole sitä ratifioineet, tekemään sen mahdollisimman nopeasti; |
Yritysten vastuu
34. |
muistuttaa kansainvälisissä liikesuhteissa tapahtuvan ulkomaisiin virkamiehiin kohdistuvan lahjonnan torjuntaa koskevaan OECD:n yleissopimukseen perustuvasta oppaasta, jonka avulla yritykset voivat toteuttaa tehokkaita toimenpiteitä sisäisen valvonnan, ammattietiikan ja vaatimustenmukaisuuden alalla kansainvälisen korruption ehkäisemiseksi ja havaitsemiseksi; |
35. |
vaatii kaikkia EU:n yrityksiä toteuttamaan yhteiskuntavastuutaan ja kunnioittamaan ihmisoikeuksia YK:n suuntaviivojen mukaisesti; suhtautuu myönteisesti komission valmiuteen kehittää ihmisoikeuksia koskevaa ohjeistusta pienille ja keskisuurille yrityksille; rohkaisee EU:n jäsenvaltioita laatimaan omat kansalliset suunnitelmansa YK:n suuntaviivojen täytäntöönpanemiseksi ja vaatimaan, että myös kumppanimaat noudattavat kansainvälisesti tunnustettuja yritysten yhteiskuntavastuuta koskevia normeja, kuten OECD:n toimintaohjeita monikansallisille yrityksille ja ILO:n kolmikantaista periaatejulistusta, joka koskee monikansallisia yrityksiä ja sosiaalipolitiikkaa; |
36. |
kehottaa laatimaan unionin teknologia-alan yrityksille tehokkaampia avoimuutta ja vastuuvelvollisuutta koskevia normeja sellaisen teknologian vientiin, jonka avulla voidaan loukata ihmisoikeuksia tai tukea korruptiota tai jota voidaan käyttää unionin turvallisuusetujen vastaiseen toimintaan; |
37. |
panee merkille, että suurimmassa osassa aloitteista, joilla pyritään parantamaan yritysten käytäntöjä kolmansissa maissa ja erityisesti konfliktialueilla, kuten YK:n Global Compact -aloite sekä liiketoimintaa ja ihmisoikeuksia koskevat YK:n suuntaviivat, ei huolehdita yhteisen maaperän luomisesta eikä suuntaviivojen asianmukaisesta täytäntöönpanosta vaan luotetaan yritysten vapaaehtoiseen aloitteellisuuteen niiden noudattamisessa; kehottaa EU:ta johtamaan kansainvälisiä ponnisteluita, joilla pyritään näiden normatiivisten standardien määrittämiseen ainakin EU:n lainkäyttöalueilla, sekä keskittymään monikansallisten yritysten johtajien vastuunalaisuuteen ja uhrien suojakeinoihin; |
38. |
kehottaa komissiota tekemään lainsäädäntöehdotuksen, jossa vaaditaan EU:n yrityksiä varmistamaan, että ne eivät hankinnoillaan tue lahjontaan, konflikteihin ja vakaviin ihmisoikeusloukkauksiin osallistuvia tahoja, mikä varmistetaan tekemällä niiden raaka-aineiden toimitusketjuun kohdistettuja tarkastuksia ja julkaisemalla tarkastusten tulokset; katsoo, että OECD:n julkaisemien toimintaohjeiden mukainen EU:n yritysten pakollinen yritystarkastus auttaisi eurooppalaisten yritysten kehitystä ja yhtenäistäisi EU:n ihmisoikeus- ja kehityspolitiikkoja erityisesti konfliktien vaivaamilla alueilla; |
39. |
muistuttaa, että EU:n ja sen jäsenvaltioiden on toteutettava asianmukaiset toimenpiteet, myös rikosoikeudelliset toimenpiteet, alueelleen sijoittautuneiden ja kolmansien maiden korruptioon osallistuneiden yritysten valvomiseksi ja mahdollisten seuraamusten langettamiseksi; kehottaa komissiota laatimaan julkisen luettelon yrityksistä, jotka on tuomittu korruptiosta tai joiden edustajia on syytteessä korruptiosta jäsenvaltioissa tai kolmansissa maissa; katsoo, että tällaiseen luetteloon joutumisen olisi estettävä näitä yrityksiä osallistumasta julkisiin hankintamenettelyihin tai saamasta EU:n rahoitusta EU:n jäsenvaltioissa tai kolmansissa maissa, jos ne saavat tuomion ja kunnes tuomioistuin on lopullisesti vapauttanut syytteistä; korostaa, että mustalle listalle joutuminen voi pelottaa yrityksiä ryhtymästä korruptioon ja tarjoaa niille hyvän kannusteen parantaa ja vahvistaa sisäisiä menettelyjään, jotka tähtäävät rehellisyyteen; |
40. |
pitää tervetulleena, että Euroopan parlamentti ja neuvosto ovat päässeet sopimukseen, jolla vaaditaan kaivannaisalan ja aarniometsien puunkorjuuta harjoittavia yrityksiä ilmoittamaan hallituksille suoritetut maksut maa- ja hankekohtaisesti; kehottaa kaikkien kumppanimaiden hallituksia vaatimaan, että niiden lainkäyttöalueella rekisteröityjen tai niiden rahoitusmarkkinoilla listattujen monikansallisten yritysten maksut ilmoitetaan vastaavasti; kehottaa EU:ta edistämään tätä raportointistandardia suhteissaan kumppanimaihin; katsoo, että komission olisi tulevassa kyseisen lainsäädännön tarkistuksessa harkittava maakohtaisen raportoinnin laajentamista niin, että se sisältää kaikkien alojen monikansalliset yritykset ja kattaa enemmän tietoja, kuten liikevaihdon, varat, työntekijät, voitot ja verot; |
Rauhanoperaatiot ja vakauttamisoperaatiot
41. |
korostaa, että korruptio usein lisää rikollisuutta ja edistää konflikteja ja epävakautta, ja katsoo, että korruption torjumiselle olisi annettava enemmän painoarvoa EU:n konfliktien ehkäisytoimissa sekä epävakaisiin tilanteisiin liittyvissä toimissa; |
42. |
korostaa, että YK:n ja AU:n rauhanturvajoukkojen rehellisyyden korkealla tasolla on suuri merkitys erityisesti Afrikan rauhanvälineen puitteissa; tukee vaatimusta, jonka mukaan rehellisyyden turvaamiseen tähtäävien YK:n toimenpiteiden järjestelmää on uudistettava, ja erityisesti tarvetta keskittää kaikki virkailijoiden väärinkäytöksiä koskevat tutkimukset, mukaan luettuina kenttätutkimukset, yhdelle sisäiselle valvontayksikölle; kehottaa siksi YK:ta ryhtymään toimiin, joilla varmistetaan, että rauhanturvajoukkojen uhriksi joutuneilla on oikeus suojakeinoihin, sekä parantamaan raportointimekanismeja ja ilmiantajien suojelupolitiikkaa; |
43. |
korostaa, että EU:n YUTP-operaatioiden yleisiä käyttäytymis- ja menettelysääntöjä on kehitettävä ja ne on saatettava ajan tasalle, jotta ne heijastavat asianmukaisesti pyrkimyksiä korruption torjuntaan sekä operaatioissa että operaatioiden alueilla; kehottaa EU:ta ja sen jäsenvaltioita toimenpiteisiin, joilla varmistetaan, että rauhanturvaamis- ja oikeusvaltio-operaatioiden eurooppalaisen henkilöstön uhreiksi joutuneilla on oikeus tehokkaisiin suojakeinoihin; kehottaa neuvostoa laatimaan turvalliset ja riittävät raportointimekanismit sekä tehokkaan ilmiantajien suojelupolitiikan; korostaa, että näissä mekanismeissa on otettava huomioon sukupuoli; |
44. |
kannattaa Montreux'n asiakirjan ja yksityisten turvallisuuspalvelujen tarjoajien kansainvälisten käytännesääntöjen (ICoC) kaltaisia aloitteita; ilmaisee tyytyväisyytensä sen johdosta, että Euroopan unioni on hiljattain antanut tukensa Montreux'n asiakirjalle ja että suuri ja yhä kasvava määrä EU:n jäsenvaltioita hyväksyy sen; korostaa kuitenkin, että esitetyt periaatteet on pantava paremmin täytäntöön; kehottaa kaikkia EU:n jäsenvaltioita edelleen kehittämään kansallista lainsäädäntöään ja sääntelyään Montreux'n asiakirjassa esitettyjä normeja vastaavasti, ja suosittelee, että jäsenvaltiot ja unioni tekevät sopimuksia ainoastaan aloitteiden periaatteita noudattavien yksityisten palveluntarjoajien kanssa; kehottaa EU:ta ja sen jäsenvaltioita tukemaan sitä, että perustetaan ICoC:n valvontamekanismi, jonka olisi oltava noudattamista valvova elin, joka pystyy käsittelemään valituksia ja määräämään varoittavia seuraamuksia (mukaan luettuina lisävaatimuksia sisältävät sopimusmuutokset, virallisten varoitusten antaminen, taloudelliset rangaistukset sekä palveluntarjoajan tilapäinen tai pysyvä poistaminen ICoC-järjestelmästä), jotta voidaan taata se, että palveluntarjoajat noudattavat niillä ICoC:n mukaisesti olevia velvoitteita ja joutuvat viime kädessä vastuuseen siitä; |
45. |
vaatii, että EU ja sen jäsenvaltiot tukevat sellaisen kansainvälisen kehyksen luomista, jolla säännellään palveluntarjoajien toimintaa ja luodaan tasapuoliset kilpailuedellytykset siten, että isäntävaltioilla on oikeus säännellä palveluntarjoajien toimintaa ja sopimusvaltiot voivat käyttää valtaansa ihmisoikeuksien suojeluun ja korruption torjuntaan; korostaa, että tällaisen kehyksen tulee sisältää lupa- ja valvontajärjestelmä, jolla kaikkia palveluntarjoajia vaaditaan alistumaan riippumattomiin tarkastuksiin ja osallistumaan pakolliseen kaiken henkilöstön kouluttamiseen ihmisoikeusasioissa, sekä varoittavia sanktioita rikkomuksista, rikkomuksiin syyllistyneiden vastuunalaisuuden sekä tehokkaat suojakeinot uhreja varten; |
Kansainvälinen yhteistyö ja avunanto
46. |
suosittaa, että jäsenvaltiot vahvistavat UNCAC-sopimuksen IV luvun (kansainvälinen yhteistyö) ja V luvun (varallisuuden takaisin hankkiminen) täytäntöönpanoa erityisesti tehostaakseen kolmansien maiden pyytämää keskinäistä oikeusapua tulkitsemalla kotimaista lainsäädäntöä tavalla, joka mahdollistaa pyydetyn avun antamisen, ja erottamalla takavarikoimisen apua pyytävässä jäsenvaltiossa annettavasta tuomiosta keskinäisen oikeusavun antamista varten sekä osoittamalla oikeusjärjestelmiin riittävät inhimilliset ja taloudelliset resurssit, jotta ne voivat asianmukaisesti ja nopeasti käsitellä näitä asioita; kehottaa EU:ta asettamaan etusijalle tämän kysymyksen, jolla on suuri merkitys demokratiaa kehittävissä kolmansissa maissa, ja ratkaisemaan tässä yhteydessä erityisesti oikeudelliset esteet ja yhteistyöhaluttomuuden, jota ilmenee EU:n rahoituskeskuksissa, jotka usein noudattavat passiivisia ja tehottomia keskinäisen oikeusavun järjestelyjä; |
47. |
on sitä mieltä, että kaikkien kolmansien maiden kanssa tehtäviin sopimuksiin sisältyvään ihmisoikeuslausekkeeseen olisi lisättävä sitoutuminen hyvän hallintotavan suojelemiseen ja edistämiseen; |
48. |
kannustaa komissiota ehdottamaan Cotonoun sopimusta seuraavan kerran tarkistettaessa, että sopimukseen sisällytettäisiin sen keskeiseksi osaksi hyvän hallintotavan noudattaminen, ja laajentamaan korruption määritelmää niin, että se mahdollistaa seuraamukseen määräämisen hyvää hallintotapaa koskevan lausekkeen rikkomisesta kaikissa vakavissa tilanteissa eikä pelkästään silloin, kun se liittyy talous- tai alakohtaiseen politiikkaan tai ohjelmaan, jossa Euroopan unioni on taloudellisen tuen suhteen merkittävä kumppani; |
49. |
on tyytyväinen siihen, että EU–Egypti-työryhmä ja EU–Tunisia-työryhmä ovat päättäneet viimeistellä etenemissuunnitelman vielä tällä hetkellä eri kolmansissa maissa jäädytettynä olevan laittomasti hankitun varallisuuden palauttamiseksi; vaatii EU:ta ja sen jäsenvaltioita noudattamaan täysin olemassa olevia varallisuuden takaisin hankintaa koskevia kansainvälisiä normeja, kuten korruption vastaista Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimusta, G8-maiden ryhmän ja siirtymävaiheessa olevien arabimaiden väliseen Deauvillen kumppanuuteen kuuluvaa varallisuuden takaisinhankintaa koskevaa toimintasuunnitelmaa sekä neuvoston 26. marraskuuta 2012 antamaa uutta lainsäädäntökehystä; katsoo, että varallisuuden takaisin hankintaa koskevat määräykset tukevat maiden pyrkimyksiä korjata korruption pahimmat vaikutukset, ja kehottaa EU:ta ja sen jäsenvaltioita jatkamaan merkittäviä ponnistelujaan, joiden tavoitteena on helpottaa aiempien hallintojen kavaltamien varojen palauttamista arabikevään maiden kansalaisille; painottaa ihmisoikeuksiin perustuvan lähestymistavan merkitystä käsiteltäessä varallisuuden takaisin hankintaa ja korruptoituneista hallinnoista vapautuneiden valtioiden velkoja; tukee aloitteita ulkoisten ja sisäisten valtionvelkojen tarkastamiseksi, jotta huomataan korruptio ja sen vaikutukset ihmisoikeuksiin; kehottaa jäsenvaltioita tukemaan velantarkastusaloitteita; |
50. |
kehottaa Euroopan unionia ja jäsenvaltioita antamaan oikeudellista ja teknistä tukea kehitysmaille, jotka haluavat saada takaisin Euroopan unionin alueella pidetyt epäoikeudenmukaisin keinoin hankitut varat (tai diktaattorien laittomasti keräämän omaisuuden); |
51. |
toteaa, että asekaupan korruptoituminen muodostaa suuren osan maailmanlaajuisten liiketoimien korruptiosta; on tyytyväinen YK:n yleiskokouksen 2. huhtikuuta 2013 hyväksymään asekauppaa koskevaan yleissopimukseen, jossa annettiin kansainvälisten asekuljetusten arviointia koskevat yhteiset sitovat säännöt ja kriteerit; on tyytyväinen siihen, että jäsenvaltiot ovat sitoutuneet allekirjoittamaan asekauppasopimuksen mahdollisimman pian, ja kehottaa niitä omaksumaan johtavan aseman myös YK:n pyrkimyksissä siihen, että kaikki YK:n jäsenvaltiot ratifioivat ja panevat täytäntöön asekauppaa koskevan kansainvälisen yleissopimuksen; kehottaa EU:ta seuraamaan Euroopan asevalmistajien vientiä tarkemmin ja parantamaan asekauppa-alan avoimuutta erityisesti, kun on kyse välittäjien ja taloudellisten/teollisten vastakauppojen käytöstä, sotilasteknologian ja puolustustarvikkeiden viennin valvonnan yhteisten sääntöjen määrittämisestä 8. joulukuuta 2008 annetun neuvoston yhteisen kannan 2008/944/YUTP mukaisesti; |
o
o o
52. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, Euroopan ulkosuhdehallinnolle, EU:n jäsenvaltioiden, ehdokasvaltioiden ja assosioituneiden maiden hallituksille ja parlamenteille, Euroopan neuvostolle, Afrikan unionille, Kansainväliselle valuuttarahastolle, Maailmanpankille, Euroopan investointipankille, Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankille ja Yhdistyneille Kansakunnille. |
(1) Euroopan unionin neuvosto, 2008.
(2) EUVL C 33 E, 5.2.2013, s. 165.
(3) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2012)0470.
(4) YK:n yleiskokouksen päätöslauselma A/RES/48/134.
(5) OECD (2011), OECD Guidelines for Multinational Enterprises, OECD Publishing.
(6) Kansainvälinen työjärjestö, 2006 ISBN 92-2-119010-2 ja 978-92-2-119010-3.
(7) New York, YK:n päämaja, 26. heinäkuuta 2000.
(8) YK:n yleiskokous A/CONF.217/2013/L.3.
(9) CleanGovBiz Initiative, OECD 2013.
(10) CleanGovBiz Initiative, OECD 2013.
(11) Illicit Financial Flows from Developing Countries Over the Decade Ending 2009, Global Financial Integrity.
(12) OLAF:n vuosikertomus 2011.
19.5.2016 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
C 181/16 |
P7_TA(2013)0395
Politiikan suunnittelu: talousarviovaikutukset valmiuksien kehittämiseen
Euroopan parlamentin päätöslauselma 8. lokakuuta 2013 politiikan suunnittelusta ja pitkän aikavälin suuntauksista: talousarviovaikutukset valmiuksien kehittämiseen (2012/2290(INI))
(2016/C 181/02)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin yleisen talousarvion varainhoitovuodeksi 2013 (1) ja erityisesti valmistelutoimen ”Toimielinten välinen järjestelmä pitkän aikavälin kehityssuuntien yksilöimiseksi” vuoden 2013 talousarviossa, |
— |
ottaa huomioon unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä annetun asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 (varainhoitoasetus) ja erityisesti sen 54 artiklan 2 kohdan a, b ja e alakohdan sekä sen soveltamissäännöt, |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin turvallisuusalan tutkimuslaitoksen (EUTT) toteuttaman maailmanlaajuisia suuntauksia vuonna 2030 koskevan EU:n strategian ja politiikan analysointijärjestelmän (ESPAS) raportin ”Global Trends 2030 – Citizens in an Interconnected and Polycentric World” (2), |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 48 artiklan, |
— |
ottaa huomioon budjettivaliokunnan mietinnön sekä aluekehitysvaliokunnan ja perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan lausunnot (A7-0265/2013), |
A. |
toteaa, että käynnissä on nopean muutoksen aika, mikä näkyy vallan, väestörakenteen, ilmastonmuutoksen, kaupungistumisen ja teknologian dynamiikassa, ja katsoo, että sen vuoksi kaikkien oikeudenkäyttöalueiden poliittisten päättäjien on entistä tärkeämpää lisätä merkittävien maailmanlaajuisten suuntausten tutkimista ja seuraamista koskevia toimia; |
B. |
ottaa huomioon, että EU:n vuoden 2010 talousarviossa annettiin parlamentin aloitteesta komission tehtäväksi toteuttaa kahden vuoden aikana pilottihanke, jonka tarkoituksena oli tarkastella mahdollisuutta perustaa ”toimielinten välinen järjestelmä, jonka avulla yksilöidään Euroopan unionin käsittelemien merkittävien poliittisten kysymysten pitkän aikavälin kehityssuunnat”; |
C. |
ottaa huomioon, että EU:n vuoden 2012 talousarviossa myönnettiin hankkeelle lupa edetä seuraavaan vaiheeseen, joka on kolme vuotta kestävä valmistelutoimi vuosille 2012–2014, ja toteaa, että valmistelutoimen tavoitteena on perustaa vuoden 2014 loppuun mennessä täysin toimiva ”EU:n strategian ja politiikan analysointijärjestelmä” (ESPAS), joka kattaa kaikki asianomaiset EU:n toimielimet, ja kehittää poliittisten kysymysten keskipitkän ja pitkän aikavälin kehityssuuntien analysointiin keskittyvien EU:n eri toimielinten ja elinten tutkimusosastojen välistä tiiviimpää yhteistyötä (3); |
D. |
ottaa huomioon, että kestävän toimielinten välisen hallintotason järjestelmän perustaminen tärkeimpien tulevaisuuden poliittista tilannetta muovaavien suuntausten yksilöimiseen ja kartoittamiseen auttaisi EU:n toimielimiä valmistautumaan ja vastaamaan haasteisiin ja määrittämään yhtenäisiä strategiavaihtoehtoja tulevien vuosien varalle ja tukisi niitä tässä toiminnassa; |
E. |
katsoo, että tällainen vakiintunut ja tunnustettu järjestelmä voisi luoda perustan pohdinnalle, joka koskee EU:n talousarvion valmistelua ja poliittisten prioriteettien laatimista vuotuisella ja monivuotisella tasolla siten, että rahoitus yhdistetään suoremmin poliittisiin tavoitteisiin; |
F. |
ottaa huomioon, että naisten vaikutusvaltaa ei voida lisätä ellei heidän oikeuksiaan tunnusteta ja panna kattavasti täytäntöön; toteaa, että ESPAS voisi lisäksi analysoida kattavasti sukupuolten tasa-arvon edistämistä koskevia haasteita aina poliittisen vaikutusvallan lisäämisestä kaikenlaisen naisten syrjinnän torjuntaan; |
G. |
ottaa huomioon, että ensimmäisessä ESPASin rahoittamassa raportissa ”Global Trends 2030 – Citizens in an Interconnected and Polycentric World”, jonka EUTT tilasi, yksilöidään useita maailmanlaajuisia suuntauksia, jotka muovaavat todennäköisesti maailmaa tulevien vuosikymmenten aikana; |
H. |
toteaa, että tällaisia suuntauksia ovat erityisesti yksilön voimaantumisen lisääntyminen, jota teknologian muutos osaltaan edistää, kestävän kehityksen painotuksen lisääntyminen, jonka taustalla ovat resurssien niukkuus ja jatkuva köyhyys ja jota ilmastonmuutoksen vaikutukset pahentavat, sekä sellaisen kansainvälisen järjestelmän synty, jonka ominaispiirteitä ovat vallan siirtyminen pois valtioilta ja aiempaa suuremmat hallinnoinnin aukot, koska perinteisillä valtioiden välisten suhteiden mekanismeilla ei kyetä vastaamaan asianmukaisesti yleisiin vaatimuksiin; |
1. |
katsoo, että yhtenäisen ja tehokkaan EU:n politiikan laatiminen riippuu yhä enemmän siitä, kyetäänkö havaitsemaan ajoissa pitkän aikavälin maailmanlaajuiset suuntaukset, jotka vaikuttavat EU:n kohtaamiin haasteisiin ja valintoihin maailmassa, joka on aiempaa monitahoisempi ja jossa ollaan aiempaa riippuvaisempia toisista; |
2. |
pitää tärkeänä, että EU:n toimielimet tekevät tehokkaasti yhteistyötä näiden pitkän aikavälin suuntausten seuraamiseksi ja analysoimiseksi sekä tekevät yhteistyötä ja verkostoituvat muiden vastaavista asioista kiinnostuneiden toimijoiden – myös EU:ssa toimivien ja sen ulkopuolisten tutkimusyhteisöjen – kanssa kolmansissa maissa; pitää tässä yhteydessä tärkeänä, että jatketaan sellaisten tehokkaiden valmiuksien kehittämistä koskevaa prosessia, joilla voidaan tarjota riippumatonta ja korkealaatuista toimielinten yhteistä analyysia ja neuvontaa tärkeimmistä suuntauksista, joita poliittiset päättäjät kohtaavat EU-järjestelmässä; |
3. |
panee merkille, että toissijaisuusperiaatteen mukaisesti pitkän aikavälin sosioekonomisten strategioiden kehittäminen ja EU:n politiikkojen täytäntöönpano ovat useiden julkisten organisaatioiden vastuulla, ja toteaa, että näitä organisaatioita ovat esimerkiksi EU:n toimielimet, hallitusten ministeriöt, alue- tai paikallishallinnon yksiköt ja erillisvirastot; korostaa, että jäsenvaltioiden elinten ja EU:n toimielinten ohella talouselämän osapuolilla ja työmarkkinaosapuolilla, kansalaisjärjestöillä ja muilla sidosryhmillä on oma tehtävänsä pitkän aikavälin strategioiden kehittämisessä; korostaa siksi, että olisi sovellettava monitasoista hallintotapaa; |
4. |
korostaa, että koheesiopolitiikan monivuotisen, pitkän aikavälin ja horisontaalisen luonteen vuoksi sen suunnittelussa on suuntauduttava vahvasti tulevaisuuteen, ja toteaa, että koheesiopolitiikka muodostaa merkittävän osan EU:n talousarviosta, joten sen on oltava näkyvällä paikalla tulevaisuuteen suuntautuvan talousarvion suunnittelussa; |
5. |
katsoo, että koheesiopolitiikan ja muiden alojen politiikan laatiminen riippuu yhä enemmän siitä, että pitkän aikavälin maailmanlaajuiset suuntaukset havaitaan ajoissa; panee tässä yhteydessä merkille useat tulevaisuuteen suuntautuvat raportit, kuten Eurooppa 2030 -hankkeen (mietintäryhmän raportti Eurooppa-neuvostolle EU:n tulevaisuudesta vuoteen 2030 saakka) ja maailmanlaajuisia suuntauksia vuonna 2030 koskevan raportin ”Global Trends 2030 – Citizens in an Interconnected and Polycentric World”, jonka Euroopan unionin turvallisuusalan tutkimuslaitos (EUTT) laati osana EU:n strategian ja politiikan analysointijärjestelmän (ESPAS) hanketta; suosittaa tällaisten raportointialoitteiden tiiviimpää koordinointia; |
6. |
kehottaa sisällyttämään sukupuolinäkökulman pitkän aikavälin maailmanlaajuisten suuntausten arviointiin ja tuleviin raportteihin, sillä se on keino torjua ihmisoikeusrikkomuksia, syrjintää ja köyhyyttä; |
7. |
on erityisen tyytyväinen tähän mennessä saavutettuihin tuloksiin hallintotason pilottihankkeessa (2010–2011) ja valmistelutoimessa (2012–2014), joiden tarkoituksena on kehittää EU:n strategian ja politiikan analysointijärjestelmä (ESPAS), jotta voidaan yksilöidä tärkeimpien EU:n kohtaamien kysymysten pitkän aikavälin suuntauksia, ja suosittaa vahvasti, että tätä prosessia jatketaan nykyisen valmistelutoimen jälkeen; katsoo, että järjestelmään olisi osallistuttava henkilöstöä kaikista asiaankuuluvista EU:n toimielimistä ja elimistä, myös alueiden komiteasta; katsoo, että raportointimekanismeista on keskusteltava kaikkien asiaankuuluvien sidosryhmien, yritysten ja kansalaisjärjestöjen kanssa; |
8. |
kehottaa neljää tällä hetkellä ESPAS-prosessiin osallistuvaa toimielintä ja elintä – komissio, parlamentti, neuvosto ja Euroopan ulkosuhdehallinto – laatimaan ja allekirjoittamaan jonkinlaisen toimielinten välisen sopimuksen, joka voitaisiin parhaimmillaan tehdä keväällä 2014 ja jossa kukin osapuoli sitoutuisi ylläpitämään sopimusta ja osallistumaan siihen yhtäjaksoisesti; |
9. |
korostaa, että ESPAS-järjestelmään osallistuvien toimielinten ja elinten on osoitettava siihen riittävästi henkilöstöä ja varoja kunkin oman talousarvion kautta ja noudattaen täysimääräisesti varainhoitoasetuksen ja erityisesti sen 54 artiklan 2 kohdan e alakohtaa ja vuotuisen talousarviomenettelyn yhteydessä, jotta voidaan varmistaa, että tätä valmiutta voidaan kehittää tulevina vuosina tavalla, joka ei vaikuta talousarvioon; painottaa, että Euroopan unionin toimielinten on investoitava asiantuntevaan henkilöstöön, jotta voidaan edistää maailmanlaajuisten suuntausten analysointia ja seurantaa sekä asiantuntijuutta vaihtoehtojen tunnistamiseksi ja politiikkasuositusten tekemiseksi Euroopan unionin eri toimielinten tarpeisiin; |
10. |
vaatii, että ESPAS-prosessia ohjaa ja valvoo asianmukaisesti muodostettu toimielintenvälinen johtokunta, joka päättäisi ESPAS-prosessin valtuutuksen ja prioriteetit ja nimittäisi johtajan ja muut toimihenkilöt ja jossa parlamenttia edustaisivat sen niin halutessa sen jäsenet, olettaen, että ESPASin olisi valtuutuksensa puitteissa suoritettava yksityiskohtainen työnsä riippumattomasti; |
11. |
pitää myönteisenä, että ESPAS-prosessin ja sen maailmanlaajuisen verkoston avulla aiotaan kehittää yleinen sähköinen säilytyspaikka, johon kerätään asiakirjoja ja aineistoa useista lähteistä, jotka liittyvät keskipitkän ja pitkän aikavälin suuntauksiin, ja joka on poliittisten päättäjien ja kansalaisten vapaasti saatavilla maailmanlaajuisesti; |
12. |
panee tyytyväisenä merkille EU:n toimielinten tiiviimmän hallinnollisen yhteistyön ESPAS-prosessissa ja toteaa, että sen ansiosta valmistelutoimen osana voidaan esitellä ennakointiraportti, jossa analysoidaan pitkän aikavälin suuntauksia ja niiden vaikutuksia EU:n kohtaamiin haasteisiin ja valintoihin vuosina 2014–2019, ja toteaa, että raportti on tarkoitus jättää toimielinten uusille puheenjohtajille vuonna 2014; pitää raportin laatimista onnistuneena ja katsoo, että se olisi laadittava tämän jälkeen vähintään viiden vuoden välein; |
13. |
uskoo, että pysyvään järjestelmään – jonka tavoitteena on tuottaa EU:n toimielimille säännöllisiä analyyseja keskipitkän ja pitkän aikavälin suuntauksista, jotta voidaan edistää strategisempaa lähestymistapaa päätöksentekoon – olisi sisällyttävä säännöksiä vuotuisen strategisia suuntauksia koskevan raportin laatimisesta toimielimille ennen unionin tilaa käsittelevää keskustelua ja komission vuotuisen työohjelman julkaisua, jotta voidaan seurata ja arvioida pitkän aikavälin suuntausten muutoksia, ja katsoo, että järjestelmän olisi tarjottava budjettivallan käyttäjälle räätälöityä tietoa valmistauduttaessa vuoden 2020 jälkeisestä monivuotisesta rahoituskehyksestä käytäviin neuvotteluihin sekä mahdollisiin vuosien 2014–2020 monivuotisen rahoituskehyksen välitarkistuksiin; |
14. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän mietinnön neuvostolle, komissiolle ja Euroopan ulkosuhdehallinnolle. |
(2) 27. huhtikuuta 2012, http://www.iss.europa.eu/uploads/media/ESPAS_report_01.pdf.
(3) http://europa.eu/espas/pdf/espas-preparatory-action-amendment_en.pdf.
19.5.2016 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
C 181/19 |
P7_TA(2013)0396
Kansainvälinen yksityisoikeus ja työsuhteet
Euroopan parlamentin päätöslauselma 8. lokakuuta 2013 kansainvälisen yksityisoikeuden parantamisesta: työsuhteiden alalla sovellettavat toimivaltasäännöt (2013/2023(INI))
(2016/C 181/03)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin perusoikeuskirjan 12, 15, 16, 27, 28, 30, 31 ja 33 artiklan, |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 3 artiklan 3 kohdan, |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 45, 81 ja 146 artiklan, |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin tuomioistuimen tuomiot asioissa C-18/02 (1), C-341/05 (2) ja C-438/05 (3), |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 48 artiklan, |
— |
ottaa huomioon oikeudellisten asioiden valiokunnan mietinnön sekä työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnan lausunnon (A7-0291/2013), |
A. |
katsoo, että Bryssel I -asetuksen (4) tarkistaminen oli menestys, sillä näin parannettiin huomattavasti sääntöjä, jotka liittyvät tuomioistuimen toimivaltaan ja tuomioiden tunnustamiseen ja täytäntöönpanoon siviili- ja kauppaoikeuden alalla Euroopan unionissa; |
B. |
toteaa, että uudelleenlaatimismenettelyyn ei sisältynyt tiettyjä työlainsäädäntökysymyksiä, |
C. |
ottaa huomioon, että 28. marraskuuta 2001 tehdyssä toimielinten välisessä sopimuksessa (5) määrätään, että uudelleenlaatimistekniikkaa käytetään usein tarkistettavien säädösten kohdalla; |
D. |
katsoo, että on tärkeää varmistua johdonmukaisuudesta tuomioistuimen toimivaltaa riita-asiassa koskevien sääntöjen ja riita-asiassa sovellettavaa lainsäädäntöä koskevien sääntöjen välillä; |
E. |
katsoo, että on myös erittäin tärkeää, että kansainvälisen yksityisoikeuden yhteydessä unionin tasolla ehkäistään asianosaisille edullisimman oikeuspaikan etsiminen – etenkin silloin, kun tämä saattaisi tapahtua heikomman osapuolen, erityisesti työntekijöiden, kustannuksella – ja varmistetaan suurin mahdollinen ennakoitavuus toimivallan osalta; |
F. |
katsoo, että yleisenä periaatteena toimivallan olisi oltava sillä tuomioistuimella, joka liittyy asiaan läheisimmin; |
G. |
ottaa huomioon, että useat paljon julkisuutta saaneet unionin tuomioistuimessa käsitellyt asiat, jotka ovat koskeneet toimivaltaa ja sovellettavaa lainsäädäntöä työsopimusten ja työtaistelutoimenpiteiden yhteydessä, ovat saaneet aikaan pelkoa siitä, että unionin säännöt saattavat heikentää kansallisia työlainsäädännön säännöksiä, mikä voi tietyissä tapauksissa johtaa siihen, että yhden jäsenvaltion tuomioistuin soveltaa toisen jäsenvaltion lainsäädäntöä (6); |
H. |
katsoo, että koska työlainsäädännöllä on suuri merkitys jäsenvaltioiden perustuslaillisen ja poliittisen identiteetin kannalta, on tärkeää, että unionin lainsäädännössä kunnioitetaan kansallisia perinteitä tällä alalla; |
I. |
katsoo, että toimivaltaa koskevia sääntöjä on myös asianmukaisen oikeudenkäytön takaamiseksi mukautettava mahdollisimman pitkälti sovellettavaa lainsäädäntöä koskeviin sääntöihin; |
J. |
katsoo, että on arvioitava, onko toimivaltaa työlainsäädännön alalla koskeviin sääntöihin tehtävä muutoksia; |
K. |
katsoo erityisesti, että työtaistelutoimenpiteiden osalta toimivalta pitäisi olla sen jäsenvaltion tuomioistuimilla, jossa työtaistelutoimenpiteet toteutetaan tai on toteutettu; |
L. |
katsoo, että työsopimusten osalta olisi varmistettava halutussa laajuudessa, että toimivaltaa käyttävät sen jäsenvaltion tuomioistuimet, joka liittyy työsuhteeseen läheisimmin; |
1. |
onnittelee toimielimiä Bryssel I -asetuksen menestyksekkäästä tarkistamisesta; |
2. |
katsoo, että komission olisi paneuduttava edelleen työlainsäädäntökysymyksiin mahdollisen tulevan tarkistamisen varalta; |
3. |
panee merkille, että heikomman osapuolen suojeleminen on kansainvälisen yksityisoikeuden tärkeimpiä periaatteita ja että työntekijöiden suojaa koskeva tavoite on lueteltu nykyisissä toimivaltasäännöissä; |
4. |
panee merkille, että työllisyysasioita koskevat toimivaltasäännöt suojaavat Bryssel I -asetuksessa vahvistettujen yksinomaista toimivaltaa koskevien perusteiden avulla työntekijöitä yleisesti hyvin silloin kun työntekijät ovat vastaajina heidän työnantajiensa nostamissa kanteissa; |
5. |
kehottaa komissiota arvioimaan, otetaanko Bryssel I -asetuksen mukaisessa nykyisessä oikeudellisessa kehyksessä riittävästi huomioon työllisyysalan toimien erityispiirteet; |
6. |
kehottaa komissiota tarkastelemaan erityisesti seuraavia seikkoja:
|
7. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle ja komissiolle sekä Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle. |
(1) Yhteisöjen tuomioistuimen (kuudes jaosto) 5.2.2004 antama tuomio asiassa C-18/02, Danmarks Rederiforening, agissant pour DFDS Torline A/S vastaan LO Landsorganisationen i Sverige, agissant pour SEKO Sjöfolk Facket för Service och Kommunikation, oikeustapauskokoelma 2004, sivu I-01417.
(2) Yhteisöjen tuomioistuimen (suuri jaosto) 18.12.2007 antama tuomio asiassa C-341/05, Laval un Partneri Ltd vastaan Svenska Byggnadsarbetareförbundet, Svenska Byggnadsarbetareförbundets avdelning 1, Byggettan ja Svenska Elektrikerförbundet, oikeustapauskokoelma 2007, s. I-11767.
(3) Yhteisöjen tuomioistuimen (suuri jaosto) 11.12.2007 antama tuomio asiassa C-438/05, International Transport Workers’ Federation ja Suomen Merimies-Unioni vastaan Viking Line ABP ja OÜ Viking Line Eesti, oikeustapauskokoelma 2007, s. I-10779.
(4) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1215/2012, annettu 12 päivänä joulukuuta 2012, tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla (EUVL L 351, 20.12.2012, s. 1).
(5) Säädösten uudelleenlaatimistekniikan järjestelmällisestä käytöstä 28. marraskuuta 2001 tehty toimielinten välinen sopimus (EYVL C 77, 28.3.2002, s. 1).
(6) Katso etenkin olosuhteet, jotka liittyvät asiaan C-438/05, International Transport Workers’ Federation ja Suomen Merimies-Unioni vastaan Viking Line ABP ja OÜ Viking Line Eesti, oikeustapauskokoelma 2007, s. I-10779.
19.5.2016 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
C 181/21 |
P7_TA(2013)0400
Sukupuoleen perustuvat murhat: puuttuuko naisia?
Euroopan parlamentin päätöslauselma 8. lokakuuta 2013 sukupuoleen perustuvista murhista: puuttuuko naisia? (2012/2273(INI))
(2016/C 181/04)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen (SEU) 3 artiklan, jossa korostetaan jäsenvaltioille yhteisiä arvoja, kuten moniarvoisuutta, syrjimättömyyttä, suvaitsevuutta, oikeudenmukaisuutta, yhteisvastuuta sekä naisten ja miesten tasa-arvoa, ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 8 artiklan, jossa vahvistetaan sukupuolten tasa-arvon valtavirtaistamisen periaate toteamalla, että unioni pyrkii kaikissa toimissaan poistamaan eriarvoisuutta miesten ja naisten välillä sekä edistämään miesten ja naisten välistä tasa-arvoa, |
— |
ottaa huomioon SEUT:n 19 artiklan, jossa viitataan sukupuoleen perustuvan syrjinnän torjumiseen, |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin perusoikeuskirjan 23 artiklan, |
— |
ottaa huomioon 18. joulukuuta 1979 tehdyn kaikkinaisen naisten syrjinnän poistamista koskevan Yhdistyneiden kansakuntien yleissopimuksen (CEDAW), |
— |
ottaa huomioon neljännen naisten maailmankokouksen 15. syyskuuta 1995 hyväksymät Pekingin julistuksen ja toimintaohjelman sekä 18. toukokuuta 2000 (1), 10. maaliskuuta 2005 (Peking+10) (2) ja 25. helmikuuta 2010 (Peking+15) (3) antamansa päätöslauselmat, |
— |
ottaa huomioon Yhdistyneiden kansakuntien vuosituhannen vaihteen huippukokouksessa syyskuussa 2000 hyväksytyt vuosituhannen kehitystavoitteet ja erityisesti tavoitteen, joka koskee sukupuolten tasa-arvon edistämistä ja naisten vaikutusvallan lisäämistä edellytyksenä nälän, köyhyyden ja sairauksien poistamiselle niin, että toteutetaan tasa-arvo kaikilla koulutuksen tasoilla ja kaikenlaisessa työssä sekä taataan yhtäläinen resurssien hallinta ja yhtäläinen edustus julkisessa elämässä ja politiikassa, |
— |
ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston maaliskuussa 2011 hyväksymän Euroopan tasa-arvosopimuksen vuosiksi 2011–2020, |
— |
ottaa huomioon kehityspolitiikkaa koskevan eurooppalaisen konsensuksen, |
— |
ottaa huomioon yleissopimuksen ihmisoikeuksista ja biolääketieteestä, |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin suuntaviivat kansainvälisen humanitaarisen oikeuden noudattamisen edistämiseksi, sekä kuolemanrangaistuksesta, kidutuksesta, muusta julmasta, epäinhimillisestä tai halventavasta kohtelusta tai rangaistuksesta, ihmisoikeuksien puolustamisesta, ihmisoikeusvuoropuhelusta EU:n ulkopuolisten maiden kanssa, lasten oikeuksien edistämisestä ja suojelusta sekä naisiin kohdistuvasta väkivallasta ja kaikkien naisiin kohdistuvien syrjinnän muotojen torjumisesta, |
— |
ottaa huomioon 2. joulukuuta 1998 annetut neuvoston päätelmät, joissa vahvistetaan, että Pekingin toimintaohjelman täytäntöönpanon vuosiarviointi perustuu määrällisiin ja laadullisiin indikaattoreihin ja viitearvoihin, |
— |
ottaa huomioon 2.–3. kesäkuuta 2005 annetut neuvoston päätelmät, joissa jäsenvaltioita ja komissiota kehotetaan vahvistamaan sukupuolten tasa-arvoa edistäviä institutionaalisia mekanismeja ja luomaan puitteet Pekingin toimintaohjelman täytäntöönpanon arvioinnille, jotta edistymistä voitaisiin seurata entistä johdonmukaisemmin ja järjestelmällisemmin, |
— |
ottaa huomioon 5.–6. joulukuuta 2007 annetut neuvoston päätelmät jäsenvaltioiden ja EU:n toimielinten suorittaman Pekingin toimintaohjelman täytäntöönpanon tarkastelusta ja erityisesti niiden liitteenä olevan puheenjohtajavaltio Portugalin laatiman kertomuksen, joka sisälsi naisia ja köyhyyttä koskevia indikaattoreita, |
— |
ottaa huomioon komission 21. syyskuuta 2010 esittelemän naisten ja miesten tasa-arvostrategian vuosiksi 2010–2015 sekä sen liitteenä olevan valmisteluasiakirjan strategian täytäntöönpanotoimenpiteistä, |
— |
ottaa huomioon komission yksiköiden valmisteluasiakirjan, joka käsittelee sukupuolten tasa-arvoa ja naisten vaikutusvallan lisäämistä kehitysyhteistyössä koskevaa EU:n toimintasuunnitelmaa (2010–2015), |
— |
ottaa huomioon Pekingin toimintaohjelman 10-vuotistarkistuksen yhteydessä 4. helmikuuta 2005 annetun sukupuolten tasa-arvoasioista vastaavien EU-ministerien yhteisen julkilausuman, jossa muun muassa vahvistetaan uudelleen vahva tuki ja sitoutuminen Pekingin julistuksen ja toimintaohjelman täysimittaiseen ja tehokkaaseen täytäntöönpanoon, |
— |
ottaa huomioon naisten asemaa käsittelevän YK:n yleiskokouksen toimikunnan 57. istunnossaan 15. maaliskuuta 2013 hyväksymät päätelmät, joissa erityisesti tunnustetaan ensimmäistä kertaa kansainvälisessä tekstissä sukupuoleen liittyvät murhat eli ”naismurhat”, |
— |
ottaa huomioon sukupuolen valitsemisen ehkäisemisestä vuonna 2011 annetun YK:n ihmisoikeusvaltuutetun toimiston, YK:n väestöohjelmarahaston (UNFPA), YK:n lastenrahaston (UNICEF), UN Women -naisjärjestön ja Maailman terveysjärjestön (WHO) yhteisen julkilausuman ”Preventing gender-biased sex selection”, |
— |
ottaa huomioon vuonna 1994 pidetyn Kairon kansainvälisen väestö- ja kehityskonferenssin (ICPD) julistuksen ja toimintaohjelman, keskeiset toimet sen täytäntöönpanon jatkamiseksi sekä YK:n yleiskokouksen päätöslauselman 65/234 kansainvälisen väestö- ja kehityskonferenssin jatkotoimista vuoden 2014 jälkeen (joulukuu 2010), |
— |
ottaa huomioon 13. maaliskuuta 2008 antamansa päätöslauselman sukupuolten tasa-arvosta ja naisten vaikutusvallan lisäämisestä kehitysyhteistyössä (4) ja erityisesti sen 37 kohdan, |
— |
ottaa huomioon 16. joulukuuta 2010 antamansa päätöslauselman vuosittaisesta ihmisoikeusraportista 2009 sekä Euroopan unionin ihmisoikeuspolitiikasta (5) ja erityisesti sen 76 kohdan, jossa korostetaan, että on estettävä naisiin ja tyttöihin kohdistuva kaikkinainen syrjintä ja väkivalta, myös raskauksien keskeyttäminen lapsen sukupuolen perusteella, |
— |
ottaa huomioon 13. joulukuuta 2012 antamansa päätöslauselman EU:n vuosikertomuksesta ihmisoikeuksista ja demokratiasta maailmassa 2011 ja Euroopan unionin toiminnasta tällä alalla (6), |
— |
ottaa huomioon 11. lokakuuta 2007 antamansa päätöslauselman naisten murhista Meksikossa ja Keski-Amerikassa ja Euroopan unionin roolista murhien torjumisessa (7), |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 48 artiklan, |
— |
ottaa huomioon naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan mietinnön sekä kehitysyhteistyövaliokunnan lausunnon (A7-0245/2013), |
A. |
toteaa, että sukupuolineutraalilla termillä ”sukupuoleen perustuva murha” viitataan tietyn sukupuolen edustajien järjestelmälliseen, tarkoitukselliseen ja sukupuoleen perustuvaan joukkomurhaamiseen, joka on kasvava ongelma monissa maissa ja jonka seuraukset ovat kohtalokkaat, mutta josta kerrotaan liian harvoin; toteaa, että tässä mietinnössä tarkastellaan nimenomaan sukupuolen valitsemista koskevien käytäntöjen syitä, nykysuuntauksia, seurauksia ja keinoja torjua niitä; korostaa, että nämä käytännöt ilmenevät myös lapsenmurhina ja sukupuolen valintaa ilmentävänä väkivaltana (myös muita termejä, kuten ”naismurhat”, joista parlamentti on jo aikaisemmin laatinut erityisen mietinnön (8), on muissa yhteyksissä käytetty viitattaessa naisten ja tyttöjen tappamiseen naisiin kohdistuvan syrjinnän ja väkivallan äärimmäisenä ilmentymänä); |
B. |
korostaa, että vaikka hiljattain on annettu lainsäädäntöä sukupuolen valitsemiseen liittyvien käytäntöjen estämiseksi, tyttöjä syrjitään edelleen suhteettoman paljon ja armotta sukupuolen perusteella ja syrjintä ulottuu usein jopa niiden tyttösikiöiden abortointiin, joiden sukupuoli on selvillä, ja tyttövauvojen hylkäämiseen tai surmaamiseen pelkästään sukupuolen vuoksi; |
C. |
ottaa huomioon arviot, joiden mukaan maailman väestöstä ”puuttui” jo vuonna 1990 väestörakenteellisesti yli 100 miljoonaa naista sukupuoleen perustuvien murhien vuoksi (9); ottaa huomioon, että uusimpien arvioiden mukaan kyseinen luku on kasvanut lähes 200 miljoonaan maailman väestöstä ”puuttuvaan” naiseen (10); |
D. |
ottaa huomioon, että sukupuoleen perustuvat murhat ovat maailmanlaajuinen huolenaihe ja niitä esiintyy Aasian ja Euroopan lisäksi myös Pohjois-Amerikassa, Afrikassa ja Latinalaisessa Amerikassa; katsoo, että sukupuoleen perustuvia murhia tapahtuu kaikkialla, missä raskaana olevat naiset joko tarkoituksellisesti tai painostuksesta päättävät olla synnyttämättä tyttövauvoja, koska näitä pidetään vain taakkana yhteiskunnalle; |
E. |
ottaa huomioon, että sukupuolijakauma on erityisen vääristynyt Aasiassa ja etenkin Kiinassa, Intiassa ja Vietnamissa; toteaa, että vuonna 2012 Kiinassa syntyi 113 poikaa 100:aa tyttöä kohti ja Intiassa ja Vietnamissa 112 poikaa 100:aa tyttöä kohti (11); |
F. |
ottaa huomioon, että joissakin Euroopan maissa sukupuolijakauma on erityisen vääristynyt, mistä ovat esimerkkinä Albania, Armenia, Azerbaidžan ja Georgia, joissa vuonna 2012 syntyi 112 poikaa 100 tyttöä kohti (12); |
G. |
ottaa huomioon, että sukupuoleen perustuvien murhien käytäntö on yleisimmin juurtunut syvälle niihin kulttuureihin, joille on ominaista poikalasten suosiminen, sukupuolten välinen eriarvoisuus, tyttärien jatkuva syrjintä ja heitä vastaan käytettävät stereotypiat, ja joissain tapauksissa valtioihin, joissa sovelletaan pakkopolitiikkaa; |
H. |
katsoo, että poikalasten suosiminen on syvälle juurtunutta ja kuuluu osana vanhoihin perinteisiin, joiden taustalla ovat esimerkiksi perimyskäytännöt, ikääntyvien vanhempien pojiltaan saama taloudellinen tuki ja turva, sukunimen siirtyminen seuraavalle sukupolvelle ja suvun jatkuminen sekä välttyminen talousahdingolta, jos tyttäriä ei ole eikä heistä tarvitse maksaa perinteiden mukaan suuria myötäjäisiä; |
I. |
katsoo, että puutteellinen sosiaaliturva ja perheille tarjolla olevat vakuutusvaihtoehdot voivat monissa kulttuureissa johtaa harhaanjohtavasti poikien suosimiseen ja sukupuoleen perustuvien käytäntöjen soveltamiseen; |
J. |
katsoo, että sukupuolen valitsemiseen liittyvät käytännöt heikentävät sukupuolten välistä tasapainoa yhteiskunnissa ja vinouttavat väestön sukupuolijakaumaa ja että niillä on taloudellisia ja sosiaalisia vaikutuksia; toteaa, että sukupuolijakauman epätasapaino vaikuttaa pitkän aikavälin yhteiskunnalliseen vakauteen ja johtaa laajemmin rikollisuuden, turhautumisen, väkivallan, ihmiskaupan, seksiorjuuden ja raiskauksien lisääntymiseen; |
K. |
toteaa, että jatkuva poikia suosiva patriarkaalinen kulttuuri pitää yllä stereotypioita, demokratiavajetta ja sukupuolten välistä eriarvoisuutta sekä syrjii naisia, mikä estää näitä saamasta kaikilta osin yhdenvertaista kohtelua ja yhtäläisiä mahdollisuuksia kaikilla elämänaloilla; |
L. |
toteaa, että sukupuolen valintaa koskevien käytäntöjen esiintyminen, erittäin nuorten tyttöjen tavallista suurempi kuolleisuus ja se, että koulun aloittavia tyttöjä on vähemmän kuin poikia, voi olla merkkinä vallitsevasta poikien suosimisen kulttuurista joissakin yhteiskunnissa; katsoo, että on selvitettävä, liittyykö näihin ilmiöihin muitakin tyttöihin kohdistuvia demokratiavajeita ja onko tytöillä poikia huonommat mahdollisuudet saada ravintoa, koulutusta, terveydenhuoltoa, asianmukaiset saniteettitilat, puhdasta vettä, sairaanhoitoa ja sosiaaliturvaa, ja määritettävä ilmiöiden taustalla olevat syyt, jotta voidaan löytää tehokkaita keinoja niiden torjumiseen; |
M. |
toteaa, että monissa maissa vallitsevaan naisten väestörakenteelliseen vajeeseen ei voida puuttua, koska niissä ei ole luotettavia syntyvyys- ja kuolevuustilastoja; |
N. |
ottaa huomioon, että naisten vaikutusvallan lisäämisellä edesautetaan käyttäytymisen ja yhteiskunnan muutoksen edistämistä sukupuolen valitsemiseen liittyvien käytäntöjen lakkauttamiseksi pitkällä aikavälillä; |
O. |
korostaa, että sukupuolen valitsemiseen liittyvien käytäntöjen lakkauttaminen on monimutkainen prosessi, joka edellyttää moninaisia toisiinsa liittyviä tarkastelutapoja ja menetelmiä, myös erityiskoulutusta terveydenhuoltohenkilöstölle, jotta tämä voi tarjota neuvontaa ja torjua sukupuolen valitsemiseen liittyviä käytäntöjä EU:ssa ja koko maailmassa; |
P. |
toteaa, että neuvonta, poliittiset toimenpiteet ja hyvät käytänteet, kuten tyttöjen arvoa korostava Kiinan Care for Girls -tiedotuskampanja ja rahallisia kannustimia köyhien perheiden tyttöjen koulutukseen tarjoava Intian Balika Samriddhi Yojana -ohjelma ovat erittäin tärkeitä pyrittäessä muuttamaan tyttöihin ja naisiin liittyviä käyttäytymismalleja; |
Q. |
toteaa, että Etelä-Korea on hyvä esimerkki maasta, jossa on pystytty korjaamaan sukupuolijakauman huomattavaa vääristymistä: 100:aa tyttöä kohti syntyi 114 poikaa vuonna 1994 ja vuonna 2010 vain 107 poikaa (13); |
1. |
painottaa, että sukupuoleen perustuvat murhat ovat rikoksia ja vakavia ihmisoikeuksien loukkauksia ja että niihin puuttumiseen tarvitaan tehokkaita keinoja, joilla myös kitketään pois patriarkaalisen kulttuurin taustalla olevat perimmäiset syyt; |
2. |
painottaa kaikkien valtioiden ja hallitusten velvoitetta edistää ja suojella ihmisoikeuksia ja torjua syrjintää, sillä se on lähtökohta kaikkinaisen naisiin kohdistuvan väkivallan poistamiseksi; |
3. |
kehottaa hallituksia kehittämään ja soveltamaan toimenpiteitä, joilla edistetään perusteellista asennemuutosta naisiin suhtautumisessa, jotta voidaan torjua tuhoisia uskomuksia ja käyttäytymistapoja, joista seuraa naisiin kohdistuvaa väkivaltaa; |
4. |
kehottaa hallituksia luokittelemaan naismurhat ja sukupuoleen perustuvat murhat nimenomaisesti rikoksiksi sekä laatimaan ja panemaan täytäntöön lainsäädäntötoimenpiteitä, jotta naistappotapaukset tutkitaan, niihin syyllistyvät tuomitaan ja varmistetaan, että eloonjääneet uhrit pääsevät helposti terveydenhuoltopalvelujen piiriin ja saavat pitkäaikaista tukea; |
5. |
korostaa, että naisiin kohdistuvan väkivallan ja perheväkivallan ehkäisemistä ja torjumista koskevan Euroopan neuvoston yleissopimuksen sekä Pekingin julistuksen ja toimintaohjelman mukaisesti perheen tai yhteisön harjoittama naisten painostaminen sukupuoleen perustuvaan aborttiin katsotaan yhdeksi fyysisen ja henkisen väkivallan muodoksi; |
6. |
toteaa, että sukupuolen valintaa koskevien käytäntöjen poistaminen on monimutkaista ja siihen tarvitaan monia toisiinsa kytkeytyviä linjauksia ja menetelmiä, jotka ulottuvat perimmäisten syiden ja niille maille tyypillisten kulttuurisidonnaisten ja sosioekonomisten tekijöiden selvittämisestä, joissa suositaan poikalapsia/miehiä, tyttöjen ja naisten oikeuksien ja aseman puolustamiseen sekä lakien ja säädösten käyttöön ottamiseen; toteaa yleisesti ottaen, että ainoa tapa estää pysyvästi sukupuolen valintaa koskevien käytäntöjen leviämistä on edistää sukupuolten tasa-arvoa kaikissa yhteiskunnissa; |
7. |
korostaa tarvetta tutkia tieteellisesti ja selvittää perusteellisesti sukupuoleen perustuvien käytäntöjen perimmäisiä syitä sekä edistää sukupuolen valitsemiseen ja sen yhteiskunnallisiin pitkän aikavälin vaikutuksiin mahdollisesti johtavien maakohtaisten tapojen ja perinteiden tutkimusta, ja kehottaa komissiota tukemaan kyseistä tieteellistä tutkimusta; |
8. |
vaatii yksityiskohtaista selvitystä sukupuolen valintaa koskevien käytäntöjen taustalla vaikuttavista taloudellisista syistä; kehottaa lisäksi hallituksia puuttumaan aktiivisesti sellaisiin rasitteisiin, jotka kohdistuvat perheisiin ja jotka voivat johtaa näin miesten ylijäämään; |
9. |
korostaa, että on laadittava sukupuolen valinnan vastaista lainsäädäntöä, johon olisi sisällytettävä naisille suunnattuja sosiaalisen suojelun paketteja, voimassa olevan lainsäädännön täytäntöönpanon parempi valvonta sekä ilmiön kulttuuristen ja sosioekonomisten syiden nykyistä parempi huomioon ottaminen, jotta tähän ongelmaan voidaan puuttua pysyvästi ja kokonaisvaltaisesti siten, että ylläpidetään sukupuolten tasa-arvoa ja kannustetaan kansalaisyhteiskuntaa aktiiviseen osallistumiseen; |
10. |
kehottaa hallituksia korjaamaan demokratiavajetta ja lainsäädännön puutteita, torjumaan pysyviä esteitä, joilla tyttölapsia syrjitään, takaamaan naisille perintöoikeuden, panemaan täytäntöön kansallista lainsäädäntöä, jolla naisille taataan yhdenvertaisuus miesten kanssa lain edessä kaikilla elämänaloilla, sekä lisäämään tyttöjen ja naisten taloudellista, koulutukseen liittyvää ja poliittista vaikutusvaltaa; |
11. |
kehottaa komissiota tukemaan ja edistämään kaikentyyppisiä aloitteita, joilla pyritään lisäämään tietoa sukupuolisyrjinnästä ja sukupuoleen perustuvista murhista ja etsimään tehokkaita keinoja niiden torjumiseksi tarjoamalla ohjausta, apua, sopivia toimintamalleja ja rahoitusta osana komission toimia, jotka koskevat ulkosuhteita, humanitaarista apua ja sukupuolten tasa-arvon huomioon ottamista kaikissa yhteyksissä; |
12. |
toteaa, että naisten ja tyttöjen vaikutusmahdollisuuksien edistämättä jättämisellä sekä sosiaalisten normien ja rakenteiden muuttamispyrkimysten puutteella on vakavia oikeudellisia ja eettisiä sekä terveyteen ja ihmisoikeuksiin liittyviä vaikutuksia sekä mahdollisesti vakavia pidemmän aikavälin seurauksia, jotka vahingoittavat kyseisiä yhteiskuntia; |
13. |
korostaa, että useiden tutkimusten mukaan epätasapainoinen sukupuolijakauma voi johtaa avioliittotarkoituksessa tai seksuaalista hyväksikäyttöä varten harjoitettavan ihmiskaupan, naisiin kohdistuvan väkivallan, lapsi-, varhais- ja pakkoavioliittojen sekä HI-viruksen/AIDSin ja muiden sukupuolitautien lisääntymiseen ja uhata näin yhteiskunnan vakautta ja turvallisuutta; painottaa, että sukupuolijakauman epätasapaino on näin ollen uhka yhteiskunnan vakaudelle ja turvallisuudelle, ja kehottaa siksi tarkastelemaan perusteellisesti tämän yhä kasvavan miesten ylijäämän mahdollisia vaikutuksia terveyteen, talouteen ja turvallisuuteen; |
14. |
kannattaa sukupuolten tasa-arvoa ja syrjimättömyyttä koskevan lainsäädännön asianmukaisia uudistuksia sekä niiden täytäntöönpanon jatkuvaa seurantaa erityisesti matala- ja keskituloisissa maissa ja siirtymätalousmaissa; |
15. |
kehottaa komissiota työskentelemään aktiivisesti sukupuolta koskeviin ennakkoluuloihin perustuvan sukupuolen valitsemisen estämiseksi ja pyytää, että se ei tee tätä rajoittamalla lisääntymisterveyspalvelujen ja -tekniikan saatavuutta vaan edistämällä niiden vastuullista käyttöä; kehottaa komissiota ottamaan käyttöön ja vahvistamaan suuntaviivoja, tarjoamaan terveydenhuoltohenkilöstölle erityiskoulutusta neuvonnan antamiseen sukupuolen valintaan liittyvistä käytännöistä ja niiden estämiseen lukuun ottamatta niitä harvoja perusteltuja tapauksia, joissa kyse on sukupuolisidonnaisesta geneettisestä sairaudesta; kehottaa komissiota estämään sukupuolen valitsemiseen ja/tai voiton tavoitteluun liittyvän tekniikan käyttämisen ja edistämisen; |
16. |
painottaa, että lainsäädännöllä sukupuolen valitsemisen hallitsemiseksi tai rajoittamiseksi on suojeltava naisten oikeutta seksuaali- ja lisääntymisterveyden tekniikkaan ja palveluihin ilman heidän aviomiestensä lupaa, että tällainen lainsäädäntö on pantava tehokkaasti täytäntöön ja että lain rikkomisesta on määrättävä asianmukaiset seuraamukset; |
17. |
kehottaa soveltamaan klinikoiden ja sairaaloiden itsesääntelyä koskevia entistä tiukempia suuntaviivoja ja kannustaa hallituksia ja lääketieteellistä yhteisöä tekemään tiiviimmin yhteistyötä ja osallistumaan aktiivisemmin toimintaan, jolla pyritään estämään vaikuttavasti sukupuolen valitsemisen käyttäminen taloudellisen hyödyn saamiseksi; |
18. |
kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita tunnistamaan ne eurooppalaiset klinikat, joissa tehdään sukupuoleen perustuvia abortteja, toimittamaan tätä toimintaa koskevia tilastotietoja sekä laatimaan luettelon niiden parhaista käytänteistä niiden ehkäisemiseksi; |
19. |
toteaa, että naisten ja tyttöjen oikeuksien edistäminen tarjoamalla heille yhtäläiset mahdollisuudet erityisesti koulutuksessa ja työmarkkinoilla on olennaisen tärkeää seksismin torjumiseksi ja sellaisen yhteiskunnan rakentamiseksi, jossa miesten ja naisten tasa-arvon periaate toteutuu; korostaa, että koulutustason nostaminen, työmahdollisuuksien lisääminen ja yhtenäistettyjen terveydenhuoltopalvelujen, kuten naisille suunnattujen seksuaali- ja lisääntymisterveydenhuoltopalvelujen, parantaminen ovat ratkaisevia tekijöitä sukupuolen valintaa koskevien käytäntöjen, kuten aborttien ja lapsenmurhien, poistamisessa, yleisen talouskasvun saavuttamisessa kehitysmaissa ja köyhyyden vähentämisessä; korostaa, että naisten vaikutusmahdollisuuksien parantaminen ja miesten osallistuminen tähän pyrkimykseen ovat tärkeitä sukupuolten epätasa-arvon torjunnassa sekä toimintatapojen ja sosiaalisten käytäntöjen muuttamisen edistämisessä, sillä näin sukupuolen valintaa koskevat käytännöt voidaan pitkällä aikavälillä poistaa; |
20. |
kehottaa sen vuoksi komissiota edistämään sellaista koulutus- ja yhteiskuntajärjestelmää, jossa kumpaakin sukupuolta kunnioitetaan ja kohdellaan yhdenvertaisesti ja jossa molempia sukupuolia arvostetaan kykyjensä ja potentiaalinsa vuoksi ilman stereotypioita ja syrjintää siten, että samalla edistetään sukupuolten tasa-arvon huomioon ottamista kaikissa yhteyksissä, yhtäläisiä mahdollisuuksia ja tasa-arvoista kumppanuutta; |
21. |
kehottaa komissiota ja asianomaisia kansainvälisiä järjestöjä tukemaan naisten vaikutusvaltaa lisääviä koulutusohjelmia, joiden avulla naiset voivat oppia arvostamaan itseään, hankkia tietoa, tehdä päätöksiä ja ottaa vastuun omasta elämästään, terveydestään ja työn saamisesta ja jotka tarjoavat heille mahdollisuuden elää taloudellisesti riippumattomina; |
22. |
kehottaa komissiota, Euroopan ulkosuhdehallintoa (EUH) ja kolmansien maiden hallituksia kehittämään tiedotuskampanjoita, joilla edistetään miesten ja naisten tasa-arvon periaatetta ja joilla pyritään lisäämään tietoa siitä, että pariskunnan molempien osapuolten on kunnioitettava toisen ihmisoikeuksia ja erityisesti omistusoikeutta, oikeutta tehdä työtä, oikeutta asianmukaiseen terveydenhuoltoon sekä oikeutta lainkäyttöön ja koulutukseen; |
23. |
muistuttaa vuosituhannen kehitystavoitteista ja painottaa, että oikeus koulutukseen ja oikeus terveydenhuoltoon, myös seksuaali- ja lisääntymisterveyteen, kuuluvat ihmisen perusoikeuksiin; korostaa, että vuosituhannen kehitystavoitteita koskevissa vuoropuheluissa ja kertomuksissa sekä muilla kokemusten vaihtoon tarkoitetuilla kansainvälisillä foorumeilla on käsiteltävä erityisesti ja nimenomaisesti sukupuoleen perustuvia murhia ja sukupuolen valitsemista; |
24. |
korostaa, että naisten mahdollisuus käyttää oikeuksiaan on väistämättä kytköksissä heidän valmiuteensa tehdä itsenäisiä päätöksiä puolisostaan riippumatta, minkä vuoksi on erittäin tärkeää taata naisille mahdollisuus koulutukseen, työhön ja terveydenhuoltoon sekä oikeus pankkitiliin ilman muiden lupaa tai suostumusta; |
25. |
toteaa, että lapset ja etenkin tytöt menehtyvät joskus huonon tai riittämättömän hoidon takia, ja kehottaa kumppanimaiden hallituksia pienentämään lasten ja etenkin tyttöjen sairaanhoitoon liittyviä terveydenhuoltokustannuksia; |
26. |
kehottaa hallituksia parantamaan naisten mahdollisuuksia saada erityisesti synnytystä edeltävää ja äideille suunnattua terveydenhuoltoa sekä koulutusta, mahdollisuuksia viljellä maata saada lainoja ja pienluottoja sekä mahdollisuuksia liiketoimintaan ja omistusoikeuksia; |
27. |
kehottaa kiinnittämään erityistä huomiota yhteishenkeä edistävien olojen luomiseen kehitysmaissa muun muassa perustamalla eläkekassoja, joiden avulla vähennetään perheisiin ja yksittäisiin ihmisiin kohdistuvia taloudellisia rasitteita ja vastaavasti riippuvuutta poikalapsista ja näiden suosimista; |
28. |
panee merkille, että sukupuolen valitsemiseen liittyviä käytäntöjä esiintyy edelleen myös vaurailla alueilla, joiden väestö on lukutaitoista; |
29. |
kannustaa kehittämään naisille ja perheille tukijärjestelmiä, joiden avulla naisille voidaan antaa tietoa ja neuvontaa sukupuolen valitsemiseen liittyvien käytäntöjen vaaroista ja haitoista sekä tukea neuvonnan avulla naisia, joita saatetaan painostaa naispuolisten sikiöiden abortointiin; |
30. |
kannustaa kansalaisyhteiskuntaa ja julkishallinnon virastoja toteuttamaan yhteisiä toimia, joilla edistetään tiedotus- ja valistuskampanjoita sukupuolen valitsemiseen liittyvien käytäntöjen haittavaikutuksista äidille; |
31. |
kehottaa komissiota antamaan teknistä ja taloudellista tukea innovatiivisiin toimiin ja koulutusohjelmiin, joilla pyritään virittämään keskustelua ja lisäämään ymmärrystä tyttöjen ja poikien samanarvoisuudesta hyödyntämällä kaikkia käytössä olevia medioita ja sosiaalisia verkostoja ja joihin osallistuu ja joiden kohderyhmänä on nuoria ihmisiä sekä uskonnollisia ja hengellisiä johtajia, opettajia, yhteisöjen johtajia ja muita vaikutusvaltaisia henkilöitä, ja pyrkimään näin eri yhteiskuntien kulttuuriin perustuvien sukupuolten tasa-arvoa koskevien näkemysten muuttamiseen ja syrjimättömyyden korostamiseen; |
32. |
kehottaa Euroopan unionia sisällyttämään sukupuolten tasa-arvon ja naisten vaikutusvallan lisäämisen keskeiseksi painopisteeksi kaikkiin kumppanuuksiinsa ja vuoropuheluihinsa kehitysmaiden kanssa ja kiinnittämään näihin asioihin huomiota kehityspolitiikkaa koskevaan eurooppalaiseen konsensukseen sisällytetyn kehotuksen mukaisesti; katsoo lisäksi, että sukupuolinäkökulma on otettava huomioon budjettituen kaikissa vaiheissa esimerkiksi siten, että edistetään vuoropuhelua kehitysmaiden naisjärjestöjen kanssa ja otetaan käyttöön sukupuolen mukaan eriteltyjä indikaattoreita; |
33. |
kehottaa asianomaisten valtioiden viranomaisia parantamaan sukupuolijakauman seurantaa ja sitä koskevien tilastotietojen keräämistä sekä ryhtymään toimiin mahdollisen epätasapainon korjaamiseksi; kehottaa tässä yhteydessä unionia, YK:n virastoja ja muita kansainvälisiä kumppaneita ja kumppanimaiden hallituksia tiivistämään yhteistyötään; |
34. |
kehottaa komissiota ja kaikkia asianomaisia sidosryhmiä toteuttamaan tarvittavat lainsäädäntötoimenpiteet tai muut toimenpiteet sen varmistamiseksi, että pakkoabortit ja sukupuolen valitsemisen vuoksi tehtävät raskauden keskeytykset, joille ei ole saatu raskaana olevan naisen tietoista ennakkosuostumusta tai joihin liittyvää menettelyä hän ei ymmärrä, määritellään rikokseksi; |
35. |
kehottaa hallituksia ja kaikkia asianomaisia sidosryhmiä varmistamaan, että sukupuolen valitsemista koskeva lainsäädäntö pannaan tehokkaasti täytäntöön ja että lakia rikkoville määrätään asianmukaiset seuraamukset; |
36. |
kehottaa komissiota edistämään yhteistyötä muiden kansainvälisten järjestöjen ja elinten, kuten YK:n, WHO:n, UNICEFin, OHCHR:n, UNFPA:n ja UN Womenin kanssa sukupuolen valitsemiseen liittyviin käytäntöihin puuttumiseksi ja niiden perimmäisten syiden torjumiseksi kaikissa maissa; kehottaa komissiota myös verkostoitumaan hallitusten, parlamenttien, eri sidosryhmien, tiedotusvälineiden, kansalaisjärjestöjen, naisjärjestöjen sekä muiden yhteiskunnallisten toimijoiden kanssa lisätäkseen tietoisuutta sukupuoleen perustuvista murhista ja niiden ehkäisemiskeinoista; |
37. |
kehottaa komissiota ja EUH:ta tekemään yhteistyötä edellä mainittujen kansainvälisten järjestöjen kanssa, jotta voidaan puuttua sukupuolen valitsemiseen liittyviin käytäntöihin ja torjua niiden perimmäisiä syitä kaikissa maissa; kehottaa komissiota myös verkostoitumaan hallitusten, parlamenttien, eri sidosryhmien, tiedotusvälineiden, kansalaisjärjestöjen, naisjärjestöjen sekä muiden yhteiskunnallisten toimijoiden kanssa, sillä näin voidaan lisätä tietoa sukupuoleen perustuvista murhista ja niiden ehkäisemiskeinoista; |
38. |
korostaa, että neuvoteltaessa kolmansien maiden kanssa humanitaarisen avun paketeista, komission ja EUH:n olisi asetettava sukupuoleen perustuvat murhat ensisijaisesti tarkasteltavaksi asiaksi, johon asianomaisten kolmansien maiden on puututtava, sillä näin niitä velvoitettaisiin ottamaan ensisijaiseksi tavoitteeksi sukupuoleen perustuvien murhien estämisen; kehottaa lisäksi EUH:ta ja komissiota lisäämään asiaa koskevaa tietoa ja painostamaan ehkäisevien toimien toteuttamiseen; |
39. |
kehottaa unionia ja sen kumppanimaita parantamaan syntyneiden sukupuolijakauman seurantaa ja sitä koskevaa tiedonkeruuta kehitysyhteistyön kautta sekä ryhtymään viipymättä toimiin mahdolliseen epätasapainoon puuttumiseksi; painottaa, että sukupuoleen perustuvaa syrjintää koskevat ihmisoikeuslausekkeet olisi myös sisällytettävä kansainvälisiin kauppa- ja yhteistyösopimuksiin; |
40. |
kehottaa Euroopan unionia varmistamaan oikeuksiin perustuvan toimintatavan, joka kattaa kaikki ihmisoikeudet, keskeisenä kysymyksenä vuoden 2015 jälkeistä aikaa koskevaan kehityspoliittiseen ohjelmaan sekä kiinnittämään erityistä huomiota naisten ja tyttöjen vaikutusvallan lisäämiseen ja oikeuksien, myös seksuaali- ja lisääntymisoikeuksien, sekä sukupuolten tasa-arvon edistämiseen, kunnioittamiseen ja toteutumiseen edellytyksinä sukupuoleen perustuvien murhien torjunnalle; |
41. |
vahvistaa, että kun pannaan täytäntöön Kairon kansainvälisen väestö- ja kehityskonferenssin (ICPD) hyväksymiä erityislausekkeita seksuaali- tai lisääntymisterveyskysymyksissä tapahtuvan pakottamisen kieltämisestä sekä oikeudellisesti sitovia kansainvälisiä ihmisoikeussopimuksia ja asiaa koskevaa unionin säännöstöä ja unionin toimivaltaan kuuluvia toimia, unionin apua ei saa myöntää viranomaisille, järjestöille tai ohjelmille, jotka edistävät, tukevat tai ovat mukana toteuttamassa ihmisoikeuksia rikkovia toimia, kuten pakkoabortit, naisten ja miesten pakkosterilisaatiot tai sikiön sukupuolen määrittäminen, joka johtaa sukupuolen valintaan tai lastenmurhiin; |
42. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle ja komissiolle sekä jäsenvaltioiden hallituksille. |
(1) EYVL C 59, 23.2.2001, s. 258.
(2) EUVL C 320 E, 15.12.2005, s. 247.
(3) EUVL C 348 E, 21.12.2010, s. 11.
(4) EUVL C 66 E, 20.3.2009, s. 57.
(5) EUVL C 169 E, 15.6.2012, s. 81.
(6) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2012)0503.
(7) EUVL C 227 E, 4.9.2008, s. 140.
(8) Euroopan parlamentti hyväksyi 11. lokakuuta 2007 päätöslauselman naisten murhista Meksikossa ja Keski-Amerikassa ja Euroopan unionin roolista ilmiön torjumisessa. Parlamentti tuomitsi naismurhat jälleen joulukuussa 2010 hyväksytyssä vuosittaisessa ihmisoikeusraportissaan. Naismurhat mainitaan myös naisiin kohdistuvan väkivallan torjunnasta laadituissa EU:n suuntaviivoissa, jotka neuvosto hyväksyi joulukuussa 2008. Huhtikuussa 2009 EU:n puheenjohtajavaltio antoi lausunnon, jossa se ilmoitti suhtautuvansa myönteisesti Amerikan valtioiden ihmisoikeustuomioistuimen oikeudenkäynnin käynnistämiseen, ja kesäkuussa 2010 Euroopan unionin korkea edustaja Catherine Ashton esitti EU:n puolesta julkilausuman, jossa hän ilmaisi huolensa Latinalaisen Amerikan naismurhista, tuomitsi kaikki sukupuoleen perustuvan väkivallan muodot ja kammottavat naismurhiin liittyvät rikokset ja ilmoitti pitävänsä myönteisenä Amerikan valtioiden ihmisoikeustuomioistuimen tuomiota.
(9) Amartya Sen, More Than 100 Million Women Are Missing, The New York Review of Books, Vol. 37, No. 20, (20.12.1990), saatavilla osoitteessa: http://www.nybooks.com/articles/3408.
(10) YK:n tiedote ”International Women’s Day 2007”, saatavilla osoitteessa http://www.un.org/events/women/iwd/2007/factsfigures.shtml.
(11) Maailmankartta, johon on merkitty maakohtaiset sukupuolijakaumat: http://en.worldstat.info/World/List_of_countries_by_Sex_ratio_at_birth.
(12) http://en.worldstat.info/World/List_of_countries_by_Sex_ratio_at_birth.
(13) YK:n kehitysohjelma (UNFPA), Report of the International Workshop on Skewed Sex Ratios at Birth: Addressing the Issue and the Way Forward, lokakuu 2011.
19.5.2016 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
C 181/29 |
P7_TA(2013)0401
Budjettirajoitusten vaikutukset alueellisiin ja paikallisiin viranomaisiin EU:n rakennerahastojen kannalta
Euroopan parlamentin päätöslauselma 8. lokakuuta 2013 budjettirajoitusten vaikutuksista alueellisiin ja paikallisiin viranomaisiin EU:n rakennerahastojen menojen kannalta jäsenvaltioissa (2013/2042(INI))
(2016/C 181/05)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon 28. ja 29. kesäkuuta 2012 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmät (1), |
— |
ottaa huomioon 14. ja 15. maaliskuuta 2013 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmät (2), |
— |
ottaa huomioon käynnissä olevat toimielinten väliset neuvottelut koheesiopolitiikan tulevaisuudesta ja monivuotisesta rahoituskehyksestä, |
— |
ottaa huomioon Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista yleisistä säännöksistä 11. heinäkuuta 2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 sekä asetuksen (EY) N:o 1260/1999 kumoamisen, |
— |
ottaa huomioon 20. marraskuuta 2012 antamansa päätöslauselman suosituksista komissiolle Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan, Euroopan komission puheenjohtajan, Euroopan keskuspankin pääjohtajan ja euroryhmän puheenjohtajan esittämästä selvityksestä ”Kohti todellista talous- ja rahaliittoa” (3), |
— |
ottaa huomioon 23. kesäkuuta 2011 antamansa päätöslauselman Euroopan kaupunkien toimintaohjelmasta ja sen tulevaisuudesta koheesiopolitiikassa (4), |
— |
ottaa huomioon 12. maaliskuuta 2013 vahvistamansa kannan ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi alustavien talousarviosuunnitelmien seurantaa ja arviointia sekä euroalueen jäsenvaltioiden liiallisen alijäämän tilanteen korjaamisen varmistamista koskevista yhteisistä säännöksistä (5), |
— |
ottaa huomioon 12. maaliskuuta 2013 vahvistamansa kannan ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi rahoitusvakautensa osalta vakavissa vaikeuksissa olevien tai vakavien vaikeuksien uhasta kärsivien jäsenvaltioiden talouden ja julkisen talouden valvonnan tiukentamisesta euroalueella (6), |
— |
ottaa huomioon 11. maaliskuuta 2009 antamansa päätöslauselman Koheesiopolitiikka: investointeja reaalitalouteen (7), |
— |
ottaa huomioon 13. maaliskuuta 2013 antamansa päätöslauselman Eurooppa-neuvoston 7.–8. helmikuuta 2013 antamista monivuotista rahoituskehystä koskevista päätelmistä (8), |
— |
ottaa huomioon alueiden komitean 6. maaliskuuta 2013 antaman lausuntoluonnoksen aiheesta ”Yksityisten investointien ja julkisen rahoituksen välinen synergia paikallis- ja aluetasolla – talouskasvuun ja hyvinvointiin tähtäävät kumppanuudet”, |
— |
ottaa huomioon alueiden komitean 1. helmikuuta 2013 antaman lausunnon aiheesta ”EU:n, jäsenvaltioiden ja alempien hallintotasojen talousarviovarojen yhteisvaikutusten lisääminen”, |
— |
ottaa huomioon alueiden komitean vuonna 2012 antaman muistion aiheesta on ”Tiukan budjettipolitiikan vaikutus paikallishallinnon rahoitukseen ja investointeihin”, |
— |
ottaa huomioon Euroopan investointipankin 14. joulukuuta 2012 päivätyn muistion ”Vuosien 2008–2009 taantuman vaikutus EU:n alueelliseen lähentymiseen” (9), |
— |
ottaa huomioon Euroopan komission yksiköiden joulukuussa 2012 julkaiseman julkisten menojen laatua EU:ssa käsittelevän asiakirjan ”The Quality of Public Expenditures in the EU” (10), |
— |
ottaa huomioon Kansainvälisen valuuttarahaston lokakuussa 2012 julkaiseman maailmantalouden kehitysraportin (World Economic Outlook); |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 48 artiklan, |
— |
ottaa huomioon aluekehitysvaliokunnan mietinnön sekä budjettivaliokunnan ja työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnan lausunnot (A7-0269/2013), |
A. |
ottaa huomioon, että maailmanlaajuinen talous- ja rahoituskriisi on vaikuttanut kielteisesti EU:n sosiaaliseen, taloudelliseen ja alueelliseen yhteenkuuluvuuteen, lisännyt työttömyyttä, alentanut BKT:ta ja lisännyt alueiden eriarvoisuutta sekä jäsenvaltioiden, alueiden ja paikallistason budjettivajeita; |
B. |
ottaa huomioon, että kriisin ajoittuminen ja ankaruus on vaihdellut suuresti EU:n alueilla, mikä on korostanut olemassa olevia rakenteellisia heikkouksia, hidastanut huomattavasti BKT:n kasvua, johtanut ennätysmäiseen työttömyysasteeseen ja heikentänyt merkittävästi kaikkein heikoimmassa asemassa olevien sosiaaliluokkien tilannetta, heikentänyt yritysten toimintaympäristöä sekä vähentänyt kuluttajien luottamusta talouteen; |
C. |
ottaa huomioon, että pankit ja rahoitusmarkkinat ovat enenevässä määrin haluttomia myöntämään luottoa, koska ne katsovat, että valtioiden, alueiden ja paikallistason toimivaltaisten viranomaisten luottokelpoisuus on heikentynyt; |
D. |
katsoo, että finanssipoliittinen sopimus ei ole osoittautunut riittäväksi välineeksi kriisistä johtuvien haasteiden ratkaisuun ja että merkittävien Euroopan laajuisten investointien tekemisen mahdollistavaa kasvusopimusta pidetään tehokkaimpana ratkaisuna, koska nykyään ollaan yksimielisiä siitä, että finanssipoliittinen säästöohjelma ja talousarvion leikkaukset ilman investointeja eivät pysty elvyttämään taloutta eivätkä luomaan suotuisia olosuhteita talouskasvulle ja työpaikkojen luomiselle; |
E. |
ottaa huomioon, että Euroopan rakenne- ja investointirahastojen tarkoituksena on edistää taloudellista, sosiaalista ja alueellista yhteenkuuluvuutta kaikkialla EU:ssa, vähentää alueiden eroavaisuuksia, edistää lähentymistä sekä toteuttaa tuottavia investointeja, jotka edistävät kehitystä, työllisyyttä ja sosiaalista edistystä; |
F. |
ottaa huomioon, että Euroopan unionin rakenne- ja sijoitusrahastot ovat rahoitusvälineitä, joista tuetaan erityisesti älykästä, osallistavaa ja kestävää kasvua sekä kilpailukykyä, ja että näin ollen ne vaikuttavat myönteisesti BKT:n ja alijäämän väliseen suhteeseen; |
G. |
ottaa huomioon, että valtioiden velkakriisin aiheuttama EU:n laajuinen julkisen talouden romahdus on johtanut yleisiin säästötoimiin; ottaa huomioon, että säästötoimet ovat vaikuttaneet paikalliseen julkiseen talouteen tuhoisasti, koska ne ovat johtaneet useiden budjettikohtien määrärahojen leikkaamiseen tai supistamiseen ja vaarantaneet vakavasti kansallisten, alueellisten ja paikallisten viranomaisten valmiudet rahoittaa tai yhteisrahoittaa tuottavia investointeja; |
H. |
ottaa huomioon, että vain muutamat valtiot ovat jatkaneet paikallisten investointien tukemista, kun taas toiset jäsenvaltiot ovat valtion velkakriisin vuoksi päättäneet jäädyttää paikallisille viranomaisille myönnettävän investointituen tai leikata sitä pyrkien voimakkaasti keskittämiseen tai ottamaan käyttöön sisäisiä vakaussopimussääntöjä, jotka ovat vähentäneet investointeja merkittävästi; |
I. |
ottaa huomioon, että tärkeillä aloilla ja sektoreilla toteutetut huomattavat määrärahaleikkaukset muodostavat tällä hetkellä yhden alueellisten ja paikallisten viranomaisten suurimmista ongelmista; |
J. |
ottaa huomioon, että alueelliset ja paikalliset viranomaiset ovat keskeisiä toimijoita alueiden kehittämisessä; toteaa, että ne käyttävät 60 prosenttia julkisista investoinneista ja 38 prosenttia talouteen käytetystä julkisen sektorin kokonaisrahoituksesta, toisin sanoen suurimman osan menoista, joilla voidaan vaikuttaa alueiden kehittämiseen, kuten kaupallisiin ja työmarkkinasuhteisiin, maatalouteen ja liikenteen kehittämiseen sekä tutkimukseen ja kehittämiseen; |
K. |
ottaa huomioon, että kaksi kolmasosaa EU:n jäsenvaltioista on käyttänyt investointeja joustovarana, mikä on liittynyt osittain kriisien torjuntaan vuonna 2009; ottaa huomioon, että suorat investoinnit vähentyivät vuodesta 2011 vuoteen 2010 seitsemässätoista jäsenvaltiossa, joista kymmenessä (Itävalta, Latvia, Tšekki, Slovakia, Bulgaria, Portugali, Kreikka, Unkari ja Espanja) vähennys oli yli 10 prosenttia; ottaa huomioon, että vuonna 2010 alkanut investointien vähentyminen (keskushallintojen investointiavustukset laskivat -8,7 prosenttia) jatkuu ja näyttää johtavan negatiiviseen kierteeseen; |
L. |
ottaa huomioon, että velkaantumisaste on alue- ja paikallishallinnossa paljon alhaisempi kuin kansallisella tasolla; |
M. |
ottaa huomioon, että alueellisia ja paikallisia viranomaisia vaaditaan osallistumaan vakauttamispyrkimyksiin ja vähentämään alijäämäänsä ja velkaansa ja että samalla taloudellisesti heikompien alueellisten ja paikallisten viranomaisten lainansaantiehtoja on tiukennettu; |
N. |
katsoo, että julkiset investoinnit ovat ratkaisevan tärkeitä sosiaalisen yhteenkuuluvuuden kannalta ja että monilla ratkaisevan tärkeillä EU:n talouden aloilla, työmarkkinat, infrastruktuuri, tutkimus ja innovointi sekä pk-yritykset mukaan luettuina, on suuria investointitarpeita; |
O. |
ottaa huomioon, että EU:n sisäiset eroavaisuudet vähentyivät vuodesta 2000 vuoteen 2007 ja että lähentyminen on hidastunut merkittävästi taantuman aikana; ottaa huomioon, että tämä on vaikuttanut eniten alueisiin, joilla kestämättömät ja keinotteluun tähdänneet investoinnit ja vientimarkkinoita varten perustettu vahva tuotantoteollisuus ovat osoittautuneet ongelmiksi; |
P. |
ottaa huomioon, että EU:n rakennerahastojen hyödyntämismekanismin nojalla komissio voi korvata välimaksuja ainoastaan jäsenvaltioissa jo maksettujen menoilmoitusten perusteella; |
Q. |
ottaa huomioon, että 27 jäsenvaltion Euroopan unionissa rakennerahastoja varten varatun ja rahoituskaudelle 2007–2013 osoitetun kansallisen julkisen yhteisrahoituksen määrä on noin 132 miljardia euroa ja että kyseisen summan ehdoton edellytys on näiden rakennerahastojen säännönmukainen hyödyntäminen ja investointien laadun takaaminen, mikä lisää määräysvaltaa ja vastuuta EU:n varainkäytössä; |
R. |
ottaa huomioon, että vakaus- ja kasvusopimuksen joustamaton soveltaminen saattaa vaarantaa koheesiopolitiikkaan sisältyvien ohjelmien julkisen osarahoituksen, jolloin koheesiopolitiikalla ei pystytä parantamaan kilpailukykyä eikä lievittämään nykyistä kriisiä riittävästi; |
Yleiset huomautukset
1. |
panee syvästi huolestuneena merkille, että alueellinen epätasa-arvo on lisääntynyt EU:ssa selvästi – uusissa jäsenvaltioissa ja Etelä-Euroopassa on paljon suhteellisen köyhiä alueita ja enemmistö rikkaista alueista sijaitsee Keski- ja Pohjois-Euroopassa – ja jopa jäsenvaltioissa ja alueilla; tähdentää tässä yhteydessä unionin koheesiopolitiikan ensisijaista merkitystä tärkeimpänä lähentymistä ja EU:n kestävää kehitystä edistävänä investointivälineenä; |
2. |
tähdentää, että paikallinen talous on avainasemassa yhteisöjen elpymisessä, mikä on erityisen tärkeää nykyisessä kriisitilanteessa; painottaa tässä yhteydessä yhteisötalouden taloudellisia ja yhteiskunnallisia vaikutuksia sosiaalisen yhteenkuuluvuuden lujittamiseen paikallistasolla; kehottaa jäsenvaltioita tarjoamaan rakennerahastojen avulla yhteisötaloudelle rahoitusmahdollisuuksia vuosiksi 2014–2020; |
3. |
muistuttaa koheesiopolitiikan merkityksestä unionin tärkeimpänä investointivälineenä ja koheesiopolitiikan keskeisestä roolista kriisin torjunnassa, epätasapainon vähentämisessä ja EU:n ja sen alueiden saattamisessa kestävälle kasvu-uralle; korostaa Euroopan sosiaalirahaston erityistä roolia sosiaalisten investointien tukemisessa ja Eurooppa 2020 -strategian täytäntöönpanossa, sillä se edistää etenkin kestävää työllisyyttä ja tuottavuutta, köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjuntaa ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden voimistamista; pitää näin ollen tärkeänä, että monivuotiseen rahoituskehykseen liittyvissä neuvotteluissa rakenne- ja investointirahastoille varmistetaan riittävät talousarviomäärärahat ja että erityisesti huomioon otetaan niiden ratkaisevan tärkeä osuus investoitaessa työllisyyden, innovoinnin, kestävän kehityksen, vähähiilisen talouden ja pk-yritysten tukemisen kaltaisiin aloihin; |
4. |
korostaa, että koheesiopolitiikka on osoittanut kriisinkestävyytensä ja että sen ohjelmia ja rahoitusvälineitä on mukautettu, mikä on mahdollistanut suuremman joustavuuden ja edistänyt ratkaisevan tärkeällä tavalla niiden alojen kehittämistä, joilla investoinnit ovat tärkeitä talouden uudistamisen ja kilpailukyvyn parantamisen sekä maantieteellisten erojen tasaamisen välineitä; |
EU:n alueiden rahoitusvalmiudet ja alueellisen, kansallisen ja EU:n tason synergia
5. |
korostaa useiden alueellisten ja paikallisten viranomaisten roolin merkitystä talousarvion tasapainon palauttamisen yhteydessä, koska ne pitävät yllä julkisia investointeja, yhteisrahoittavat uusia hankkeita ja varmistavat vipuvaikutuksen erityisesti aikoina, jolloin yksityiset investoinnit ovat vähäisiä; korostaa, että taantuman ja heikon kasvun aikana kestävät julkiset hankinnat, rahoitus- ja yhteisrahoituskyky ja kyky sitoutua investointeihin ovat ratkaisevan tärkeitä kasvumahdollisuuksien ylläpitämisen kannalta; |
6. |
ilmaisee huolensa siitä, että vuosina 2011 ja 2012 harjoitettu säästötoimien jatkaminen ja tiukka talouskuri ovat lisänneet paineita leikata julkisia talousarvioita, mikä vaarantaa mahdollisuudet edistää paikallisilla toimilla Eurooppa 2020 -strategian tavoitteiden saavuttamista; |
7. |
korostaa, että on palautettava alueellisen ja paikallisen tason rahoitusvalmiudet ja parannettava niitä sekä tarjottava asianmukaista teknistä tukea etenkin paikallisesti johdettuihin monitahoisiin yhteisiin hankkeisiin, jotta voidaan varmistaa julkiset investoinnit ohjelmiin ja hankkeisiin, joiden tarkoituksena on tukea kestävää kasvua, torjua sosiaalista syrjäytymistä, palauttaa yhteiskuntarakenne ennalleen, järjestää riittävät terveys- ja sosiaalipalvelut ja varmistaa työpaikat erityisesti alue- ja paikallistasolla; toteaa, että syrjäisimmille alueille tarkoitetun erityisen lisämäärärahan yhteydessä ei pitäisi keskittyä temaattisiin tavoitteisiin ja lisämäärärahasta olisi katettava syrjäisimmille alueille koituvat lisäkustannukset, jotka johtuvat Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 349 artiklassa tarkoitetuista erityispiirteistä ja rajoitteista; toteaa myös, että erityistä lisämäärärahaa voidaan käyttää toimintatukien ja julkisen palvelun velvoitteet ja julkisia palveluhankintoja koskevat sopimukset kattavien kustannusten rahoittamiseen syrjäisimmillä alueilla; |
8. |
vaatii, että alueellisten ja paikallisten viranomaisten hallinnollisia valmiuksia vahvistetaan edelleen ja toimia byrokratian vähentämiseksi lisätään, sillä byrokratia vaikuttaa kielteisesti myös näiden viranomaisten rooliin tuensaajina ja rajoittaa niiden kykyä toteuttaa EU:n rahoittamia hankkeita; |
9. |
pyytää toimielimiä parantamaan nykyisiä säännöksiä, jotta tiettyjen jäsenvaltioiden alueet, jotka kärsivät rahoituskriisistä erityisen paljon, voivat käyttää paremmin hyväkseen rakenne- ja koheesiorahastojen varoja, ja jotta estettäisiin ennakoidut määrärahojen mittavat vapautumiset; |
10. |
kehottaa jatkamaan rakennerahastojen ohjelmasuunnittelua ja hallinnointia koskevien sääntöjen yksinkertaistamista ja niiden joustavuuden ja avoimuuden lisäämistä, jotta hankkeiden täytäntöönpanoa voidaan tehostaa ja jotta voidaan reagoida nopeammin ja tehokkaammin sosiaalisiin haasteisiin ja uhkiin; |
11. |
pitää myönteisenä komission vuonna 2012 antamaa kertomusta julkisesta taloudesta EMU:ssa ja erityisesti julkistalouden hajauttamista EU:ssa koskevaa lukua, jossa korostetaan sellaisen finanssipoliittisen federalistisen mallin järkevyyttä, jossa sekä veronkantoon että menoihin liittyvät vastuualueet luovutetaan alueellisille ja paikallisille viranomaisille; pyytää, että komissio sisällyttää vastaavan alueellista ja paikallista julkista taloutta koskevan luvun ensi vuonna annettavaan kertomukseen julkisesta taloudesta EMU:ssa; |
12. |
korostaa, että julkishallinnon talousarvioissa kansallisella, alueellisella ja paikallisella sekä EU:n tasolla on pyrittävä lisäämään synergiaetuja, jotta EU:n, jäsenvaltioiden sekä alueellisen ja paikallisen tason budjettivallan käyttäjien rooli ja vastuut määritetään selkeästi ja että selvennetään myös EU:n toimien ja rahoitustoiminnan tehtävää ja perusteluja, noudatetaan viivästyneitä maksuja koskevassa direktiivissä 2011/7/EU vahvistettuja maksuaikoja, kunnioitetaan toissijaisuusperiaatetta ja alueellisten ja paikallisten viranomaisten budjettivaltaa (niiden roolia päätöksenteossa ja tutkinnassa), toisin sanoen niiden demokraattista vastuullisuutta yhteisöille, jotka ovat vastuussa niiden valinnasta, sekä varmistetaan kullekin hallintotasolle kuuluva itsenäinen päätösvalta ensisijaisten tavoitteiden ja varainkäytön määrittämisessä; pyytää komissiota esittämään selkeää tosiasioihin perustuvaa tietoa siitä, kuinka EU:n talousarvion avulla voitaisiin edistää investointien lisäämistä eri tasoilla; |
13. |
tukee voimakkaasti hallinnon kaikkien tasojen budjettimenettelyjen avoimuuden lisäämistä ja yksinkertaistamista (mukaan lukien EU:n rahoituksen lähteiden ilmoittaminen erikseen kansallisissa, alueellisissa ja paikallisissa talousarvioissa) sekä sen varmistamista, että EU:n rahoitusohjelmien varojen alueellisella tasolla käyttämistä koskevat tiedot ovat mahdollisuuksien mukaan käytettävissä EU:n tasolla, ja myös sen selventämistä, missä määrin EU:n, jäsenvaltion, alueellisen ja paikallisen tason ensisijaiset tavoitteet ja rahoitustoimet ovat yhdenmukaisia EU:n tasolla sovittujen ensisijaisten tavoitteiden kanssa; |
14. |
tähdentää, että koko Euroopassa jatkuviin budjettirajoituksiin on mukauduttava samalla, kun jatketaan tulevaisuuteen investoimista; muistuttaa jäsenvaltioita siitä, että tarkoituksena ei ole käyttää varoja enemmän vaan käyttää niitä tehokkaammin; |
15. |
on tyytyväinen siihen, että rahoitusvälineiden käyttö ulotetaan koheesiopolitiikan mukaisesti kaikkiin temaattisiin tavoitteisiin ja kaikkiin Euroopan rakenne- ja investointirahastoihin; pyytää, että komissio esittää perusteellisen analyysin ja arvioinnin siitä, miten kasvua voidaan tukea uusilla rahoituskeinoilla ja -lähteillä, kuten obligaatiomarkkinoilla, riskinjakovälineillä ja innovoivilla rahoitusvälineillä; kehottaa komissiota ja Euroopan investointipankkia (EIP) ehdottamaan innovatiivisia keinoja alueellisten ja paikallisten viranomaisten pitkän aikavälin investointien rahoitusta varten, mukaan luettuna yksityisen pääoman houkutteleminen; korostaa EIP:n lainavälineiden keskeistä merkitystä Euroopan edun mukaisten hankkeiden rahoittamisessa ja kehottaa lisäämään koordinointia ja synergiaa näiden välineiden ja rakennerahastojen välillä; |
16. |
korostaa Jessican merkitystä kaupunkialueiden kestävän kehityksen tukemisessa ja kaupunkialueiden elvyttämisessä rahoitusjärjestelymekanismien kautta ja kehottaa laajentamaan sen käyttöä tulevalla ohjelmakaudella; |
EU:n talouden ohjausjärjestelmä ja investoinnit kasvuun ja työllisyyteen
17. |
korostaa alueellisten ja paikallisten viranomaisten mahdollista roolia älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevien Eurooppa 2020 -strategian tavoitteiden saavuttamisessa; muistuttaa keskusviranomaisten sekä alueellisten ja paikallisten viranomaisten kumppanuuden merkityksestä ensisijaisten tavoitteiden asettamisessa ja tarvittavan yhteisrahoituksen järjestämisessä ohjelmien toteutusta varten, jotta voitaisiin maksimoida tehokkuus kyseisiin tavoitteisiin rajallisin resurssein pyrittäessä; painottaa tässä yhteydessä uutta välinettä, jonka avulla paikallisesta kehityksestä huolehditaan yhteisön johdolla ja joka mahdollistaisi paikallistason toimintaryhmille paikallisten älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevien strategioiden kehittämisen ja toteuttamisen; kehottaa jäsenvaltioita huolehtimaan tällaisista mahdollisuuksista osana jatkuvaa ohjelmasuunnittelua, jossa hyödynnetään paikallisten toimintaryhmien runsasta innovointipotentiaalia; korostaa alueellisten ja paikallisten viranomaisten sekä tarvittaessa myös työmarkkinaosapuolten ja muiden relevanttien kumppaneiden merkitystä rakennerahastojen ohjelmasuunnittelussa, täytäntöönpanossa, seurannassa ja arvioinnissa sekä kumppanuussopimusten valmistelemisessa, sillä näin voitaisiin tehostaa EU:n strategian ja kansallisten, alueellisten ja paikallisten strategioiden keskinäistä yhteyttä; |
18. |
katsoo, että on välttämätöntä keskittyä muutamiin ensisijaisiin temaattisiin tavoitteisiin; painottaa kuitenkin, että tarvitaan joustavuutta, jotta jäsenvaltiot ja alueet voivat saavuttaa mahdollisimman hyvin yhteiset tavoitteet siten, että samalla otetaan huomioon alueelliset, taloudelliset ja sosiaaliset erityispiirteet; |
19. |
toistaa vastustavansa ehdottomasti uusien makrotaloudellisten ehtojen sisällyttämistä koheesiopolitiikkaan rahoituskaudella 2014–2020, koska se rankaisisi talouskriisin jo heikentämiä alueita ja sosiaaliryhmiä ja koska maksujen keskeyttäminen aiheuttaisi suhteettomia vaikutuksia joissakin jäsenvaltioissa ja erityisesti alueilla siitä huolimatta, että viimeksi mainitut osallistuvat täysipainoisesti julkisen talouden tasapainottamispyrkimyksiin; katsoo, että näillä ehdoilla pelkästään heikennettäisiin rahoitusvaikeuksissa olevia valtioita ja vesitettäisiin solidaarisuuspyrkimykset, jotka ovat olennaisia makrotalouden tasapainon säilyttämiselle unionissa; katsoo lisäksi, että Euroopan kansalaiset eivät ehkä ymmärtäisi tällaista seuraamusvälinettä, joka lisäisi epäluottamusta heidän keskuudessaan nyt, kun he joutuvat jo suuresti kärsimään kriisin ja säästötoimien vaikutusten vuoksi; |
20. |
katsoo, että aikana, jona julkisen rahoituksen määrä kutistuu, täydentävyysperiaatetta on arvioitava uudelleen, jotta sitä voitaisiin soveltaa johdonmukaisesti Euroopan talouden ohjausjärjestelmän kanssa, ja toivoo, että asiasta käydään keskustelua koheesiopolitiikkaa koskevien neuvottelujen yhdessä vuoden 2013 jälkeen; |
21. |
toteaa Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) huomauttaneen äskettäin, että säästötoimet heikentävät maita, joissa niitä sovelletaan harkitsematta, sillä kun talouden kokonaisnäkymät ovat kehnot, kiirehtien toteutettu julkisen alijäämän vähentäminen haittaa elpymistä lyhyellä aikavälillä, kun verotulot vähenevät ja vaje kasvaa entisestään; yhtyy IMF:n näkemykseen siitä, että painopiste olisi keskitettävä talouden vakauttamisen lisäksi myös vakauttamisen ja kasvun tasapainottamiseen; |
22. |
pitää myönteisenä eräiden jäsenvaltioiden ehdotusta sisällyttää monivuotista rahoituskehystä koskeviin neuvotteluihin vuosia 2015 ja 2016 koskeva ”tarkistuslauseke”, jonka ansiosta määrärahoja voitaisiin lisätä milloin tahansa talousarvion toteutuksen aikana keskeisten alojen, kuten nuorten työllistymisen ja pk-yritysten, hyväksi; |
23. |
pyytää, että komissio ja jäsenvaltiot käyttävät hyväkseen kaiken joustovaran, joka sisältyy vakaus- ja kasvusopimuksen ennalta ehkäisevään osioon, jotta tuottavien ja kestävien julkisten investointien tarve voidaan tasapainottaa julkisen talouden kurinalaisuustavoitteiden kanssa; katsoo, että tämä voitaisiin toteuttaa esimerkiksi vapauttamalla Euroopan rakenne- ja investointirahastojen kansallisen yhteisrahoituksen kokonaistaso vakaus- ja kasvusopimuksen rajoituksista tai tekemällä sopimukseen liittyvät laskelmat valtion nettopääoman eikä bruttopääoman tarpeen perusteella, toisin sanoen todellisiin kustannuksiin kohdistuvaan nettoverotuksen perusteella, ja painottaa erityisesti arvonlisäveroa; esittää yhtenä mahdollisuutena myös sitä, että ohjelmien kahteen rahoituslähteeseen (Euroopan ja jäsenvaltioiden laajuiseen) sovelletaan erilaista aikataulua, mikä mahdollistaisi Euroopan rahastojen täysipainoisen hyödyntämisen ohjelmakauden ensimmäisinä vuosina ja kansallisen rahoituksen käytön kokonaisuudessaan ohjelmakauden viimeisinä vuosina, kunhan yksittäinen jäsenvaltio on siihen päivämäärään mennessä kyennyt saamaan aikaan konkreettisia tuloksia velan ja BKT:n välisen suhteen hallintatoimissa; |
24. |
pyytää komissiota varmistamaan, että rakennerahastoista tuettujen ohjelmien yhteisrahoituksen myötä jäsenvaltioille aiheutuvia kustannuksia ei sisällytetä julkisiin tai muihin rakennekustannuksiin, vaan että ne otetaan huomioon kumppanuussopimuksessa vakaus- ja kasvusopimuksen noudattamisen tarkistamista varten, koska tämä velvollisuus johtuu suoraan täydentävyysperiaatteesta; pyytää, että Euroopan rakenne- ja investointirahastoista yhteisrahoitettujen ohjelmien täytäntöönpanoon liittyvät julkiset menot erotetaan kokonaisuudessaan vakaus- ja kasvusopimuksen rakenteellisten alijäämien määritelmästä, koska kyseisillä menoilla pyritään saavuttamaan Eurooppa 2020 -strategian tavoitteet ja tukemaan kilpailukykyä, kasvua ja työpaikkojen luomista ja erityisesti nuorten työllistämistä; |
25. |
pyytää, että komissio ilmoittaa EU:n nykyisen finanssipoliittisen säännöstön puitteissa mahdollisten toimien soveltamisalasta, jotta voidaan ratkaista kysymys juoksevien menojen ja investointien erottamisesta budjettialijäämää laskettaessa, jotta pitkällä aikavälillä nettohyötyjä tuottavia julkisia investointeja ei lasketa negatiivisiksi; |
26. |
kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita ottamaan talous- ja rahaliiton tulevaisuutta koskevien neuvottelujen yhteydessä huomioon makrotalouden ohjaukseen liittyvän mahdollisen joustovaran, jotta voidaan tukea tuottavia investointeja etenkin siten, että vakaus- ja kasvusopimuksen ja tuottavien julkisten investointien välistä suhdetta arvioidaan uudelleen ja rakenne- ja investointirahastoista yhteisrahoitettujen ohjelmien toteuttamiseen liittyviin, kasvua edistäviin julkisiin menoihin ei sovelleta vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisia julkisen talouden valvontasääntöjä; |
o
o o
27. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle ja komissiolle. |
(1) http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/ec/131388.pdf.
(2) http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/ec/136151.pdf.
(3) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2012)0430.
(4) EUVL C 390 E, 18.12.2012, s. 10.
(5) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2013)0070.
(6) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2013)0069.
(7) EUVL C 87 E, 1.4.2010, s. 113.
(8) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2013)0078.
(9) http://www.eib.org/infocentre/publications/all/econ-note-2012-regional-convergence.htm.
(10) http://ec.europa.eu/economy_finance/publications/occasional_paper/2012/pdf/ocp125_en.pdf.
19.5.2016 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
C 181/35 |
P7_TA(2013)0402
Kattava EU:n kalastusstrategia Tyynenmeren alueella
Euroopan parlamentin päätöslauselma 8. lokakuuta 2013 kattavasta EU:n kalastusstrategiasta Tyynenmeren alueella (2012/2235(INI))
(2016/C 181/06)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT), |
— |
ottaa huomioon 10. joulukuuta 1982 tehdyn Yhdistyneiden kansakuntien merioikeusyleissopimuksen (UNCLOS), |
— |
ottaa huomioon YK:n yleiskokouksen kalastusta koskevat päätöslauselmat ja erityisesti päätöslauselman 66/68 157 kohdan teollisuusmaiden velvoitteista vähiten kehittyneitä valtioita ja pieniä kehittyviä saarivaltioita kohtaan, |
— |
ottaa huomioon hajallaan olevien kalakantojen ja laajasti vaeltavien kalakantojen säilyttämistä ja hoitoa koskevien, 10. joulukuuta 1982 tehdyn YK:n merioikeusyleissopimuksen määräysten täytäntöönpanosta vuonna 1995 tehdyn sopimuksen, |
— |
ottaa huomioon FAO:n neuvoston marraskuussa 2000 hyväksymän FAO:n kalastuskapasiteetin hallinnon kansainvälisen toimintasuunnitelman (IPOA-Capacity), |
— |
ottaa huomioon laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen (jäljempänä LIS-kalastus) ehkäisemistä, estämistä ja poistamista koskevasta yhteisön järjestelmästä 29. syyskuuta 2008 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1005/2008 (1), |
— |
ottaa huomioon laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen ehkäisemiseksi, estämiseksi ja lopettamiseksi toteutettavia satamavaltion toimenpiteitä koskevan FAO:n sopimuksen, joka hyväksyttiin 22. marraskuuta 2009 pidetyssä FAO:n konferenssin 36. istunnossa, |
— |
ottaa huomioon 22. marraskuuta 2012 antamansa päätöslauselman (2) yhteisen kalastuspolitiikan ulkoisesta ulottuvuudesta, |
— |
ottaa huomioon 21. maaliskuuta 2012 annetun komission yhteisen tiedonannon Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle aiheesta ”EU:n ja Tyynenmeren alueen kehityskumppanuuden uudistaminen” (3), |
— |
ottaa huomioon laajasti vaeltavien kalakantojen säilyttämistä ja hoitoa Länsi- ja Keski-Tyynellämerellä koskevan yleissopimuksen, jonka sopimuspuoli EU on päätöksen 2005/75/EY (4) nojalla ollut 25. tammikuuta 2005 lähtien, |
— |
ottaa huomioon Amerikan yhdysvaltojen ja Costa Rican tasavallan välisellä vuoden 1949 yleissopimuksella perustetun Amerikan trooppisten tonnikalojen suojelukomission vahvistamista koskevan yleissopimuksen tekemisestä Euroopan yhteisön puolesta 22. toukokuuta 2006 tehdyn neuvoston päätöksen 2006/539/EY (5), |
— |
ottaa huomioon aavan meren kalavarojen säilyttämistä ja hoitoa Etelä-Tyynellämerellä koskevan yleissopimuksen (6), joka hyväksyttiin EU:n puolesta neuvoston päätöksellä 2012/130/EU (7) ja jolla perustetaan Eteläisen Tyynenmeren alueellinen kalastusjärjestö (SPRFMO), |
— |
ottaa huomioon 15. helmikuuta 2011 tehdyn neuvoston päätöksen 2011/144/EU Euroopan yhteisön ja Tyynenmeren valtioiden väliaikaisen kumppanuussopimuksen tekemisestä (8), |
— |
ottaa huomioon Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren (AKT) valtioiden ryhmän jäsenten sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välisen Cotonoussa 23. kesäkuuta 2000 allekirjoitetun kumppanuussopimuksen (jäljempänä Cotonoun sopimus) (9), |
— |
ottaa huomioon kymmenenteen Euroopan kehitysrahastoon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 18. helmikuuta 2008 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 215/2008 (10), |
— |
ottaa huomioon Euroopan yhteisön ja Mikronesian liittovaltion välisen Mikronesian liittovaltion alueella harjoitettavaa kalastusta koskevan kalastuskumppanuussopimuksen (11), |
— |
ottaa huomioon Euroopan yhteisön ja Kiribatin tasavallan välisen kalastuskumppanuussopimuksen (12), |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin ja Salomonsaarten välisen kalastuskumppanuussopimuksen (13), |
— |
ottaa huomioon 15. marraskuuta 2012 tehdyn komission päätöksen tiedon antamisesta niille kolmansille maille, jotka komissio katsoo mahdollisesti yhteistyöhön osallistumattomiksi kolmansiksi maiksi laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen ehkäisemistä, estämistä ja poistamista koskevasta yhteisön järjestelmästä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1005/2008 mukaisesti (14), |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 48 artiklan, |
— |
ottaa huomioon kalatalousvaliokunnan mietinnön (A7-0297/2013), |
A. |
ottaa huomioon, että kehitysyhteistyöpolitiikan johdonmukaistamiseksi EU:n politiikkaa, jolla on vaikutusta Tyynenmeren AKT-maiden kalastukseen – kuten kalastus-, kehitysyhteistyö- ja kauppapolitiikka – on pantava täytäntöön tavalla, jolla varmistetaan, että se edistää osaltaan Tyynenmeren AKT-maiden asettamia kestävän kalastuksen kehitystavoitteita; katsoo, että nämä näkökohdat olisi sisällytettävä Cotonoun sopimukseen, kun sitä uudistetaan seuraavan kerran, tai mahdollisiin tämän sopimuksen jälkeisiin välineisiin; |
B. |
katsoo, että EU:n on pyrittävä varmistamaan kehitysyhteistyöpolitiikan johdonmukaisuus SEUT:n 208 artiklan 1 kohdan mukaisesti, jossa todetaan, että ”unioni ottaa huomioon kehitysyhteistyöpolitiikan tavoitteet toteuttaessaan muita sellaisia politiikkoja, jotka voivat vaikuttaa kehitysmaihin”; |
C. |
ottaa huomioon, että EU on Australian jälkeen toiseksi suurin avunantaja tällä alueella, että se kanavoi tukensa Euroopan kehitysrahaston (EKR) kautta ja että vain 2,3 prosenttia kymmenennen EKR:n tuista on kohdistettu kalastukseen liittyviin toimenpiteisiin, vaikka kalavarat ovatkin Tyynenmeren AKT-valtioiden tärkein ja niiden kaikkien ainoa yhteinen vaurauden lähde ja vaikka Länsi- ja Keski-Tyynenmeren maat ovatkin ilmaisseet toistuvasti aikovansa tehdä tonnikalojen kalastuksesta alueen sosioekonomisen kehityksen veturin; |
D. |
ottaa huomioon, että ennen EU:n neuvottelemia kahdenvälisiä ja monenvälisiä kauppasopimuksia on toteutettava vaikutustenarvioinnit, erityisesti mitä tulee meren elollisten luonnonvarojen säilyttämiseen sekä tällaisten sopimusten seurauksiin paikallisen väestön kannalta; ottaa huomioon, että tällaisissa kahden- ja monenvälisissä sopimuksissa on otettava huomioon vaikutustenarviointien päätelmät; |
E. |
ottaa huomioon, että käynnissä olevissa neuvotteluissa EU:n ja Tyynenmeren AKT-valtioiden talouskumppanuussopimuksesta Cotonoun sopimukseen perustuvan yleisen tullietuusjärjestelmän muuttamisesta Maailman kauppajärjestön (WTO) sääntöjen mukaiseksi kalastustuotteet ovat ratkaisevassa osassa sekä Euroopan markkinoille pääsyn kannalta että kalavarojen saatavuuden ja kestävään kehitykseen tähtäävän hyvän kalastuksenhoidon kannalta; |
F. |
panee merkille Euroopan yhteisön ja Tyynenmeren valtioiden välisen väliaikaisen kumppanuussopimuksen liitteenä olevan alkuperäpöytäkirjan II 6 artiklan 6 kohdassa esitetyn alkuperäsääntöjä koskevan poikkeuksen vaarallisen luonteen sekä siitä seuraavan riskin vilpillisestä kilpailusta kalastustuotteiden eurooppalaisilla markkinoilla; |
G. |
ottaa huomioon, että EU haluaa vahvistaa suhteita tähän Tyynenmeren alueeseen ja tehdä yhteistyötä kehitystavoitteen saavuttamiseksi niin, että lähtökohtina ovat kalavarojen suojelu, kalastuksen kestävän kehityksen edistäminen sekä avoimuuden edistämisen kalastuksenhallinnassa; |
H. |
ottaa huomioon, että noin puolet maailman tonnikalanpyynnistä tapahtuu Länsi- ja Keski-Tyynenmeren vesillä ja tästä noin 80 prosenttia saarivaltioiden yksinomaisilla talousvyöhykkeillä ja vain noin 20 prosenttia kansainvälisillä vesillä; |
I. |
ottaa huomioon, että WCPFC:n tiedekomitean viimeisimmät kantojen arvioinnit vuodelta 2012 eivät osoita boniitin (Katsuwonus pelamis) tai keltaevätonnikalan (Thunnus albacares) liikakalastusta sen suojelukomission sääntelyalueella, mutta viittaavat isosilmätonnikalan (Thunnus obesus) liikakalastukseen; ottaa huomioon, että isosilmätonnikalapoikasten kuolleisuus nuottakalastuksessa, erityisesti käytettäessä kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitettuja välineitä, on merkittävä huolenaihe; |
J. |
ottaa huomioon, että vaikka seuranta, valvonta ja tarkkailu ovatkin parantuneet hieman kyseisellä Tyynenmeren alueella, nuotta-alusten määrän suuri kasvu, pyyntiponnistuksen kasvu ja laiton kalastus uhkaavat alueen kalavarojen kestävyyttä ja että nuotta-aluksista suurin osa on aasialaisia ja saarivaltioiden aluksia; |
K. |
ottaa huomioon, että EU:n kalastuspolitiikassa Tyynellämerellä olisi tuettava nykyisiä alueellisia pyrkimyksiä puuttua liikakapasiteettiin ja parantaa kalastuksenhallintaa; |
L. |
ottaa huomioon, että tonnikalojen kalastuksen hallintaa varten on jo vakiintuneita alueellisia organisaatioita ja rakenteita, kuten Eteläisen Tyynenmeren alueellisen foorumin kalastusjärjestö (Pacific Islands Forum Fisheries Agency, FFA) ja Naurun sopimuksen osapuolten (Parties to the Nauru Agreement, PNA) alueellinen organisaatio; |
M. |
ottaa huomioon, että Naurun sopimuksen osapuolet ottivat vuonna 2008 käyttöön aluspäiväjärjestelmän (VDS) pyrkimyksenä hallita pääsyä Naurun sopimuksen osapuolten vesialueille, rajoittaa pyyntiponnistuksia näillä vesillä sekä maksimoida kalastuksesta Tyynenmeren pienille kehittyville saarivaltioille tulevat edut; |
N. |
ottaa huomioon, että osapuolten pyyntiponnistukset ovat liian suuria ja että WCPFC:ssä keskustellaan uudesta säilyttämis- ja hoitotoimenpiteestä tuleviksi vuosiksi ja käsitellään pyyntiponnistusten rajoittamista; |
O. |
ottaa huomioon, että Yhdysvalloilla on ollut Länsi- ja Keski-Tyynenmeren valtioiden kanssa vuodesta 1988 lähtien monenvälinen sopimus, josta neuvotellaan parhaillaan uudelleen, ja että tässä sopimuksessa myönnetään oikeus noin 20 prosenttiin kalastuspäivistä alueella; |
P. |
ottaa huomioon, että aluspäiväjärjestelmän (Vessel Day Scheme, VDS) on oltava täysin avoin ja että sen säännöksiä on parannettava ja kaikkien sen jäsenten on pantava ne täytäntöön, jotta voidaan täyttää sen tavoitteet ja varmistaa, että sekä yksinomaisilla talousvyöhykkeillä että aavalla merellä toteutetut toimenpiteet ovat täysimääräisesti yhteensopivia; |
Q. |
ottaa huomioon, että pitkän matkan alusten pääsyn kustannusten odotetaan edelleen nousevan tulevina vuosina merkittävästi, sillä tämä on tärkeä tulonlähde alueen maille; ottaa huomioon, että Naurun sopimuksen osapuolina olevien maiden vuotuisessa kokouksessa vuodelle 2014 vahvistettu kalastuspäivän vähimmäishinta on 6 000 Yhdysvaltojen dollaria; |
R. |
ottaa huomioon, että EU:n tekemät kalastusalan kumppanuussopimukset ovat perustuneet perinteisesti – myös tämän alueen maiden kanssa – alusmäärän rajoittamiseen ja tonneina määriteltyyn viitesaalismäärään ja että tämä on aiheuttanut erimielisyyksiä, sillä Naurun sopimuksen osapuolina olevat maat ovat ottaneet käyttöön aluspäiväjärjestelmän ja haluavat soveltaa sitä näihin kumppanuussopimuksiin EU:n kanssa; |
S. |
ottaa huomioon, että hyvin suunniteltu ja asianmukaisesti toteutettu aluspäiväjärjestelmä tarjoaa mahdollisesti keinot pyyntiponnistusten lisääntymisen estämiseen alueella; |
T. |
ottaa huomioon, että EU on asettanut suhteissa kolmansiin maihin tulevien kalastusalan kumppanuussopimusten osalta kriteeriksi yhteistyön ja vaatimusten noudattamisen LIS-kalastuksen alalla; ottaa huomioon, että LIS-kalastuksen torjuntaan tähtäävän asetuksen (EY) N:o 1005/2008 38 artiklan 9 kohdan mukaan komissio ei ryhdy neuvotteluihin kalastuskumppanuussopimuksen tekemiseksi yhteistyöhön osallistumattomien kolmansien maiden kanssa; |
U. |
ottaa huomioon, että sen sijaan, että viitataan yleisesti tarpeeseen torjua LIS-kalastusta, talouskumppanuussopimuksiin olisi pikemminkin sisällytettävä erityinen viittaus LIS-kalastuksen torjuntaan tähtäävän asetuksen täytäntöönpanoon eikä sopimuksia pitäisi tehdä yhteistyöhön osallistumattomiksi kolmansiksi maiksi katsottujen valtioiden kanssa; |
V. |
ottaa huomioon, että komissio on 15. marraskuuta 2012 tekemässään päätöksessä antanut tiedon muun muassa Fidžille ja Vanuatulle, jotka ovat mahdollisesti LIS-kalastuksen torjuntaan tähtäävän asetuksen mukaisia yhteistyöhön osallistumattomia kolmansia maita, siksi, ettei niillä ole vakuuttavia toimenpiteitä ja rangaistuksia sellaisten alusten varalle, jotka purjehtivat niiden lipun alla ja harjoittavat LIS-kalastusta, ja siksi, etteivät ne pane täytäntöön alueellisten kalastusjärjestöjen antamia suosituksia; |
W. |
ottaa huomioon, että yhteisön nuotta-alukset ovat kalastaneet perinteisesti pääasiassa Keski-Tyynenmeren alueella niin kansainvälisillä vesillä kuin Kiribatin yksinomaisella talousvyöhykkeellä sekä Tuvalun, Tokelaun ja Naurun yksinomaisilla talousvyöhykkeillä yksityisten sopimusten nojalla; |
X. |
ottaa kuitenkin huomioon, että Kiribatin lisäksi EU on neuvotellut tiettyjen Länsi-Tyynenmeren maiden kanssa kalastusalan kumppanuussopimuksista saavuttamatta kuitenkaan myönteistä lopputulosta, sillä sopimukset eivät ole johtaneet toimintaan, koska Mikronesian liittotasavallan parlamentti ei ratifioinut maan kanssa tehtyä sopimusta ja neuvottelut Salomonsaarten kanssa tehdyn sopimuksen uudistamisesta ovat olleet jäissä vuodesta 2012; |
Y. |
ottaa huomioon, että Euroopan komissio on saanut valmiiksi Cooksaarten ja Tuvalun kanssa ennakkoarvioinnit, jotka tähtäävät kalastussopimuksia koskevien neuvottelujen käynnistämiseen näiden maiden kanssa, ja että neuvotteluvaltuuksien pyytämistä neuvostolta edeltävänä toimenpiteenä on allekirjoitettu asiaa koskevat yhteistyöpöytäkirjat; |
Z. |
ottaa huomioon, ettei Euroopan ulkosuhdehallinnolla ole ollut tähän saakka Fidžin-edustustossaan kalastusasioista vastaavaa henkilökuntaa; |
Yleinen strategia
1. |
vaatii komissiota varmistamaan kaikkien unionin toimintalinjojen johdonmukaisuuden Tyynenmeren alueella, kuten edellytetään SEUT:n 208 artiklassa, varsinkin kalastus-, kauppa- ja kehitysyhteistyöpolitiikan johdonmukaisuuden, sekä lisäämään synergian mahdollisuutta vipuvaikutuksen saavuttamiseksi, jotta maksimoidaan hyötyvaikutukset sekä Tyynenmeren alueen maiden että EU:n jäsenvaltioiden kannalta, edistetään kansainvälistä ulottuvuutta ja lisätään EU:n strategista läsnäoloa ja näkyvyyttä Länsi- ja Keski-Tyynellämerellä sekä edistetään osaltaan Tyynenmeren kalavarojen kestävää käyttöä; |
2. |
katsoo, että tulevissa Cotonoun sopimuksen jälkeisissä suhteissa Tyynenmeren AKT-maiden kanssa kalastusstrategiassa on sovellettava alueellista lähestymistapaa, joka vahvistaa EU:n roolia ja asemaa Länsi- ja Keski-Tyynenmeren alueella; |
3. |
pyytää komissiota varmistamaan, että yhdennessätoista EKR:ssä otetaan huomioon tämä strategia sekä mahdollisuus kasvattaa alakohtaisen tuen prosenttiosuutta kalastusyhteisöjen tarpeisiin vastaamiseksi (myös niiden panoksen tukemiseksi paikallisen elintarviketurvan takaamisessa) ja kalastusinfrastruktuurien kehittämiseksi saaliiden paikallista aluksesta purkamista ja jalostamista varten, sillä kalastus on yksi alueen tärkeimmistä taloudellisista resursseista; |
4. |
pitää myönteisenä, että EU:n Fidžin-edustuston henkilökuntaan on lisätty hiljattain nimenomaan kalastusasioihin keskittyviä työntekijöitä, ja uskoo tämän auttavan luomaan pysyvän ja asiantuntevan suhteen alueen maihin kalastuksen alalla; |
5. |
kehottaa niin ikään parantamaan toimien yhteensovittamista ja täydentävyyttä alueen muiden toimijoiden kanssa kehitysyhteistyön alalla elokuussa 2009 käynnistetyn Cairns Compact -aloitteen mukaisesti; pitää myönteisenä, että EU:n ja Tyynenmeren saarten toinen ministerikokous pidettiin 12. kesäkuuta 2012, ja katsoo, että tämä vahvistaa EU:n ja Tyynenmeren alueen poliittista vuoropuhelua erityisesti kalastuksen sekä kehitysyhteistyön aloilla ja tehostaa näin unionin ja alueen valtioiden näillä aloilla toteuttamia toimia; |
6. |
painottaa, että aavanmeren laivastojen on omalta osaltaan yhteistyössä Tyynenmeren valtioiden kanssa vähennettävä trooppisiin tonnikalakantoihin kohdistuvaa kalastuspainetta muun muassa vähentämällä huomattavasti isosilmätonnikalan poikasten kuolleisuutta, sillä tämän kalakannan taloudellinen merkitys alueelle on huomattava ja lajia kalastetaan nykyään liikaa; |
Kalastusstrategia
A. Lyhyellä aikavälillä
7. |
korostaa, että on tärkeää laatia Länsi- ja Keski-Tyynenmeren aluetta koskeva kalastusstrategia, koska tämä alue on tärkeä kalastuksen näkökulmasta ja unionin kalastuslaivastolle ja markkinoille samoin kuin kalastustuotteiden jalostusteollisuudelle, sekä tarjota näin oikeusvarmuutta alueella toimiville aluksille; |
8. |
toteaa, että EU:n strategia, joka koskee alueen maiden yksinomaisten talousvyöhykkeiden kalavarojen käyttöä kalastusalan yhteistyösopimusten nojalla, ei ole toiminut kunnolla Kiribatia lukuun ottamatta, ja arvioi, että sopimusten elvyttäminen ja lujittaminen vaatii tiiviiden ja osapuolia hyödyttävien suhteiden uudistamista asianomaisten eri kumppanien välillä; |
9. |
katsoo ongelmien johtuvan osittain siitä, että EU on neuvotellut sopimuksista myönteisiä lopputuloksia saavuttamatta Länsi-Tyynenmeren maiden kanssa – ja Salomonsaarten ja Mikronesian liittovaltion yksinomaiset talousvyöhykkeet sijaitsevat juuri tällä alueella – eikä se ole kohdistanut toimiaan Keski-Tyynellemerelle, minne unionin nuotta-alusten toiminta on perinteisesti keskittynyt; |
10. |
pitää erittäin myönteisenä sitä, että Euroopan komissio on saanut valmiiksi Cooksaarten ja Tuvalun kanssa ennakkoarvioinnit kalastusalan kumppanuussopimuksia koskevien neuvottelujen käynnistämiseksi näiden maiden kanssa ja että se on allekirjoittanut asiaa koskevat yhteistyöpöytäkirjat toimenpiteenä, joka edeltää neuvotteluvaltuuksien pyytämistä neuvostolta; |
11. |
katsoo, että tämä uusi neuvottelureitti vastaa paremmin alueellista lähestymistapaa, jota parlamentti on pyytänyt toistuvasti, varsinkin laajasti vaeltavien lajien kalastuksen osalta; kehottaa komissiota varmistamaan yhdenmukaisuuden WCPFC:n säännösten kanssa neuvoteltaessa Naurun sopimuksen osapuolien ja muiden Tyynenmeren AKT-maiden kanssa; |
12. |
katsoo, että EU:n lähestymistavan Tyynellämerellä olisi autettava kehittyviä valtioita ja erityisesti pieniä kehittyviä saarivaltioita niiden pyrkimyksissä saada suurempi osuus hajallaan olevien kalakantojen ja laajasti vaeltavien kalakantojen kestävästä käytöstä saatavista hyödyistä ja autettava vahvistamaan alueellisia pyrkimyksiä tällaisten kantojen kalastuksen säilyttämiseksi ja hallitsemiseksi kestävällä tavalla, kuten YK:n kalakantasopimuksen tarkistuskonferenssissa kehotettiin; |
13. |
on huolestunut alueella tapahtuvasta LIS-kalastuksesta ja panee merkille, että kalastuksen hallinnassa on tapahtunut tiettyjä parannuksia, mutta pitää näitä edistysaskeleita vielä riittämättöminä, varsinkin LIS-kalastuksen torjunnan perusvälineiden käyttöönoton osalta; |
14. |
kehottaa komissiota sisällyttämään Tyynenmeren valtioiden kanssa neuvoteltavan talouskumppanuussopimuksen määräyksiin selkeän viittauksen LIS-kalastusta koskevaan asetukseen (EY) N:o 1005/2008; |
15. |
kehottaa AKT-valtioita osallistumaan jatkossakin aktiivisesti kalastuksenhoitojärjestöjen toimintaan ja tiedottamaan säännöllisesti kansalaisyhteiskunnan järjestöille ja yhteiskunnallis-ammatillisille järjestöille kalastusalalla tehdyistä päätöksistä; |
B. Keskipitkällä tai pitkällä aikavälillä
16. |
pyytää komissiota varaamaan mahdollisuuden laatia pidemmän aikavälin strategia, jolla säännellään EU:n alusten oikeutta hyödyntää tämän alueen maiden yksinomaisten talousvyöhykkeiden kalavaroja; katsoo, että tämän oikeuden on perustuttava Euroopan unionin sekä Länsi- ja Keski-Tyynenmeren maiden alueelliseen puitesopimukseen, josta neuvoteltaisiin FFA:n kanssa ja joka perustuisi seuraaviin seikkoihin:
|
17. |
korostaa, että viime kädessä tämän prosessin pitäisi johtaa yksinomaan alueelliseen lähestymistapaan, toisin sanoen talouskumppanuussopimuksen allekirjoittajamaiden kanssa tehtävään kalastusalan monenväliseen yhteistyösopimukseen, jonka nojalla unionin alukset voisivat hyödyntää näiden maiden yksinomaisten talousvyöhykkeiden kalavaroja; |
18. |
kehottaa komissiota ottamaan Cotonoun sopimusta tarkistettaessa huomioon tämän Tyynenmeren alueella tapahtuvaa kalastusta koskevan strategian sekä saarivaltioiden erityispiirteet; |
19. |
korostaa, että parlamentin on osallistuttava asianmukaisesti kahdenvälisiä sopimuksia koskevaan neuvotteluprosessiin ja niiden pitkän aikavälin seurantaan SEUT:n määräysten mukaisesti; vaatii, että parlamentille olisi tiedotettava välittömästi ja täysimääräisesti sekä tasavertaisesti neuvoston kanssa kaikista kalastuskumppanuussopimuksiin liittyvän prosessin vaiheista Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 13 artiklan 2 kohdan ja SEUT:n 218 artiklan 10 kohdan nojalla; toistaa olevansa vakuuttunut siitä, että parlamentin tarkkailijoiden pitäisi osallistua kalastussopimusten mukaisiin sekakomitean kokouksiin; vaatii myös kansalaisyhteiskunnan tarkkailijoiden osallistumista näihin kokouksiin, mukaan luettuina sekä EU:n että kolmansien maiden kalastusalan edustajat; |
o
o o
20. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän mietinnön neuvostolle, komissiolle ja Euroopan ulkosuhdehallinnolle. |
(1) EUVL L 286, 29.10.2008, s. 1.
(2) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2012)0461,
(3) JOIN(2012)0006.
(4) EUVL L 32, 4.2.2005, s. 1.
(5) EUVL L 224, 16.8.2006, s. 22.
(6) EUVL L 67, 6.3.2012, s. 3.
(7) EUVL L 67, 6.3.2012, s. 1.
(8) EUVL L 60, 5.3.2011, s. 2.
(9) EYVL L 317, 15.12.2000, s. 3.
(10) EUVL L 78, 19.3.2008, s. 1.
(11) EUVL L 151, 6.6.2006, s. 3.
(12) EUVL L 205, 7.8.2007, s. 3.
(13) EUVL L 190, 22.7.2010, s. 3.
(14) EUVL C 354, 17.11.2012, s. 1.
19.5.2016 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
C 181/41 |
P7_TA(2013)0403
Kalastusrajoitukset ja lainkäyttövaltaan kuuluvat vedet Välimerellä ja Mustallamerellä – konfliktien ratkaisutavat
Euroopan parlamentin päätöslauselma 8. lokakuuta 2013 kalastusrajoituksista ja lainkäyttövaltaan kuuluvista vesistä Välimerellä ja Mustallamerellä – konfliktien ratkaisutavat (2011/2086(INI))
(2016/C 181/07)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon 10. joulukuuta 1982 tehdyn Yhdistyneiden kansakuntien merioikeusyleissopimuksen (UNCLOS), |
— |
ottaa huomioon hajallaan olevien kalakantojen ja laajasti vaeltavien kalakantojen säilyttämistä ja hoitoa koskevien 10. joulukuuta 1982 tehdyn Yhdistyneiden kansakuntien merioikeusyleissopimuksen määräysten täytäntöönpanosta vuonna 1995 tehdyn sopimuksen, |
— |
ottaa huomioon YK:n elintarvike- ja maatalousjärjestö FAO:n vastuuntuntoista kalastusta koskevat menettelysäännöt, jotka hyväksyttiin FAO:n kokouksessa lokakuussa 1995, |
— |
ottaa huomioon Bukarestissa huhtikuussa 1992 tehdyn yleissopimuksen Mustanmeren suojelemisesta pilaantumiselta, |
— |
ottaa huomioon Barcelonassa helmikuussa 1976 allekirjoitetun ja Barcelonassa kesäkuussa 1995 muutetun yleissopimuksen ja sen pöytäkirjat Välimeren merellisen ympäristön ja rannikkoalueiden suojelemisesta, |
— |
ottaa huomioon Sofiassa huhtikuussa 2009 hyväksytyn Mustanmeren ympäristön suojelua ja elvyttämistä koskevan strategisen toimintasuunnitelman, |
— |
ottaa huomioon yhteisön meriympäristöpolitiikan puitteista (meristrategiadirektiivi) 17. kesäkuuta 2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/56/EY (1), |
— |
ottaa huomioon komission ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi merten aluesuunnittelun ja rannikkoalueiden yhdennetyn käytön ja hoidon puitteista (COM(2013)0133), |
— |
ottaa huomioon yhteisestä kalastuspolitiikasta […] annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o […]/2013 [osa VII, ulkopolitiikka] (2), |
— |
ottaa huomioon 20. tammikuuta 2011 antamansa EU:n Mustanmeren strategiaa koskevan päätöslauselman (3), |
— |
ottaa huomioon 13. syyskuuta 2011 antamansa päätöslauselman Mustanmeren kalastuksen nykyisestä ja tulevasta hallinnoinnista (4), |
— |
ottaa huomioon 22. marraskuuta 2012 antamansa päätöslauselman yhteisen kalastuspolitiikan ulkoisesta ulottuvuudesta (5), |
— |
ottaa huomioon 10. lokakuuta 2007 Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle annetun komission tiedonannon aiheesta ”Euroopan unionin yhdennetty meripolitiikka” (COM(2007)0575), |
— |
ottaa huomioon 21. lokakuuta 2010 antamansa päätöslauselman yhdennetystä meripolitiikasta – edistyksen arviointi ja uudet haasteet (6), |
— |
ottaa huomioon 11. syyskuuta 2009 neuvostolle ja Euroopan parlamentille annetun komission tiedonannon ”Kohti yhdennettyä meripolitiikkaa hallintotapojen parantamiseksi Välimerellä” (COM(2009)0466), |
— |
ottaa huomioon Euroopan naapuruuspolitiikan ja siihen liittyvät rahoitusvälineet, |
— |
ottaa huomioon 8. syyskuuta 2010 Euroopan parlamentille ja neuvostolle annetun komission tiedonannon aiheesta ”Meriosaaminen 2020 – meritiedoilla ja seurannalla älykkääseen ja kestävään kasvuun” (COM(2010)0461), |
— |
ottaa huomioon komission 14. elokuuta 2008 hyväksymän rajat ylittävän yhteistyön ohjelman, jota toteutetaan Välimerellä eurooppalaisen naapuruuden ja kumppanuuden välineen (ENPI) kautta, |
— |
ottaa huomioon 13. syyskuuta 2012 Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle annetun komission tiedonannon aiheesta ”Sininen kasvu – Meritalouden ja merenkulkualan kestävän kasvun mahdollisuudet” (COM(2012)0494), |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 48 artiklan, |
— |
ottaa huomioon kalatalousvaliokunnan mietinnön sekä kehitysyhteistyövaliokunnan lausunnon (A7-0288/2013), |
A. |
toteaa, että vuoteen 2025 mennessä kaupunkikehitys Välimeren alueella voi saavuttaa 60 prosentin tason siten, että kolmannes väestöstä on keskittynyt rannikkoalueille, mikä kaksinkertaistaa veden ja kalavarojen kysynnän; |
B. |
ottaa huomioon, että Välimeren osuus maailman meriliikenteestä on 30 prosenttia; |
C. |
toteaa, että merentutkimuksen, kalatalouden ja ympäristön näkökulmasta ja sosioekonomiselta kannalta katsottuna Välimerellä ja Mustallamerellä on erityisominaisuuksia; |
D. |
toteaa, että meri- ja rannikkoalueiden hallinta on monimutkaista ja siinä on mukana useita yksityisiä ja julkisia toimijoita; |
E. |
toteaa, että Välimeren ja Mustanmeren altailla on hyvin alhainen veden uudistumisaste (80–90 vuotta ja 140 vuotta) ja että sen vuoksi ne ovat äärimmäisen herkkiä merien pilaantumiselle; |
F. |
toteaa, että noin 75:tä prosenttia Välimeren kalakannoista hyödynnetään liikaa; |
G. |
toteaa, että alusten pääsyä kansallisille kalastusalueille koskevat oikeudelliset järjestelyt vaihtelevat aluksen kansallisuuden mukaan; |
1. |
ilmaisee huolestuneisuutensa siitä, että yhä suurempaa kilpailua käydään entistä pienemmistä kalakannoista ja meren luonnonvaroista, mikä aiheuttaa alueellisia jännitteitä ja mahdollisia kiistoja rannikkovaltioiden välillä merialueista; kehottaa tässä yhteydessä lisäämään alueellisen, kansallisen ja EU:n tason ponnisteluja resurssien käytön sääntelyn tehostamiseksi; |
2. |
kehottaa kaikkia rannikkovaltioita tehostamaan ponnistelujaan liikakalastuksen vähentämiseksi asteittain Välimerellä ja Mustallamerellä, sillä kalakantojen pieneneminen lisää konfliktien mahdollisuutta tällä alueella; |
3. |
uskoo vakaasti, että merialueita koskevien kiistojen rauhanomainen ratkaisu ja merirajojen rajoittaminen jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden oikeuksien ja velvoitteiden mukaisiksi EU:n lainsäädännön, kansainvälisen oikeuden ja erityisesti YK:n merioikeusyleissopimuksen nojalla on valtamerten hyvän hallintotavan olennainen osatekijä; |
4. |
katsoo, että merialueiden hallinnointi Välimerellä ja Mustallamerellä edellyttää entistä suurempaa poliittista yhteenkuuluvuutta ja yhteistyötä asianomaisten rannikkovaltioiden keskuudessa; painottaa kahdenvälisen yhteistyön ja kansainvälisten sopimusten tärkeää roolia, koska suurin osa Mustanmeren ja Välimeren valtioista ei ole EU:n jäsenvaltioita eikä niiden siten ole pakko noudattaa EU:n lainsäädäntöä; |
5. |
suhtautuu myönteisesti komission rooliin edistettäessä entistä kestävämpää ja jäsennellympää vuoropuhelua Välimeren ja Mustanmeren ympärillä olevien muiden kuin jäsenvaltioiden kanssa jaettujen kantojen hoidosta näillä altailla; kehottaa komissiota tehostamaan tätä koskevia ponnistelujaan alueellista lähestymistapaa noudattaen; |
6. |
katsoo, että merialueiden hallinto Välimeren ja Mustanmeren alueella tarjoaa mahdollisuuksia kansainvälisiä suhteita ja alueen tehokasta hallintoa varten; |
7. |
korostaa, että tasoltaan alentuneista kalakannoista ja meren luonnonvaroista käytävä kilpailu voi aiheuttaa ongelmia kolmansien maiden kanssa; kehottaa EU:ta ja jäsenvaltioita työskentelemään yhdessä rannikko- ja aluevesien, yksinomaisten talousvyöhykkeiden, mannerjalustan, meri-infrastruktuurin ja meren luonnonvarojen seurannan, valvonnan, varmuuden ja turvallisuuden varmistamiseksi; toteaa, että EU:n olisi säilytettävä tässä suhteessa korkea poliittinen profiili ja pyrittävä estämään kansainvälisten ristiriitojen syntyminen; |
8. |
kehottaa EU:ta käyttämään diplomaattisia resurssejaan edistääkseen vuoropuhelua jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välillä siten, että varmistetaan, että ne arvostavat yhteisen kalastuspolitiikan periaatteita, ja valvomaan sen sääntöjen noudattamista; korostaa, että erityisesti ehdokasvaltioiden olisi noudatettava yhteisen kalastuspolitiikan periaatteita sekä kalastukseen sovellettavaa asiaankuuluvaa EU:n lainsäädäntöä ja kansainvälistä lainsäädäntöä; |
9. |
panee merkille, että 21:stä Välimeren valtiosta kolme ei ole joko allekirjoittanut tai ratifioinut UNCLOSia; pyytää komissiota kehottamaan näitä maita, erityisesti EU:hun liittyviä ehdokasvaltioita, liittymään yleissopimukseen ja panemaan UNCLOSin täytäntöön kiinteänä osana meriasioita koskevaa EU:n sääntelykehystä; |
10. |
kehottaa komissiota ja kolmansia maita kehittämään alueellisen lähestymistavan kalojen suojeluun sekä Välimeren ja Mustanmeren vesialueilla harjoitettavaan kalastukseen ottaen huomioon kalastuksen ulottuvuuden yli rajojen ja joidenkin lajien vaeltavan luonteen; korostaa tässä yhteydessä Välimeren yleisen kalastuskomission (GFCM) merkittävää roolia yhdenvertaisten toimintaedellytysten varmistamisessa ja alueellisena foorumina, joka varmistaa kestävän kalastuksen Mustanmeren alueella; |
11. |
korostaa ympäristönsuojelun ja kestävän kehityksen tarvetta näillä altailla sekä sitä, että tarvitaan kansainvälisen oikeuden ja erityisesti UNCLOSin mukaisia merialueiden hallintoa ja valvontaa koskevia tehostettuja toimia keinona edistää tehostettua rannikko- ja merialueiden ympäristönsuojelua; |
12. |
katsoo, että yhdennetyllä meripolitiikalla ja erityisesti merten aluesuunnittelulla voi olla keskeinen merkitys sekä EU:n jäsenvaltioiden että kolmansien maiden välisten konfliktien ehkäisemisessä; |
13. |
kehottaa jäsenvaltioita aloittamaan rannikkoalueiden yhdennetyn käytön ja merten aluesuunnittelun soveltamisen offshore-tuulienergian tuotannossa, merenalaisten kaapeleiden ja johtimien asentamisessa, meriliikenteessä, kalastuksessa ja vesiviljelyssä sekä poikasistutusalueiden perustamisessa sinisen kasvun strategian mukaisesti sekä naapurimaiden ja samalla merialueilla sijaitsevien kolmansien maiden kanssa tehtyjen nykyisten sopimusten puitteissa; |
14. |
kehottaa perustamaan merialueita, erityisesti yksinomaisia talousvyöhykkeitä ja suojeltuja merialueita, joilla ei ainoastaan paranneta kalastuksen suojelua ja hallintoa aluevesien ulkopuolella vaan edistetään myös kalavarojen kestävyyttä, helpotetaan LIS-kalastuksen (laiton, ilmoittamaton ja sääntelemätön kalastus) valvontaa ja torjumista ja parannetaan merien hallintoa näillä altailla; korostaa, että EU:n on annettava asianmukaista opastusta, koordinointia ja tukea jäsenvaltioille tässä suhteessa; |
15. |
kehottaa komissiota edelleen pohtimaan näitä kysymyksiä, jotta varmistetaan olennaisten EU:n politiikan alojen johdonmukaisuus etenkin yhteisen kalastuspolitiikan ja yhdennetyn meripolitiikan osalta ja edistetään tätä johdonmukaisuutta – ja yhtäläisiä toimintaedellytyksiä – EU:ssa ja naapureina olevissa kumppanimaissa parantamalla yhteistyötä ja vuoropuhelua; |
16. |
painottaa kalakantojen arvioinnin merkitystä ja kehottaa tehostamaan yhteistyötä tieteellisten laitosten keskuudessa kummallakin altaalla, tieteellisten tietojen vaihto ja tiedon jakaminen mukaan luettuina; katsoo, että EU:n olisi edistettävä, kannustettava ja helpotettava yhteistyötä ja yhteistoimintaa EU:n tieteellisten ryhmien ja mukana olevien muiden kolmansien maiden ryhmien välillä; suhtautuu tässä mielessä myönteisesti Meriosaaminen 2020 -aloitteeseen, jolla pyritään saattamaan meriympäristöä koskevat tiedot mahdollisimman suuren asianosaisten ryhmän saataville, julkiset ja teolliset tahot, koulutusala ja tutkimuselimet sekä kansalaisyhteiskunta mukaan luettuina; |
17. |
kehottaa tehostamaan kalastuksen seurantaa, valvontaa ja tarkkailua koskevaa järjestelmää integroidusti, jotta voidaan parantaa ekosysteemien suojelua kummallakin altaalla EU:n lainsäädännön ja kansainvälisen oikeuden ja erityisesti UNCLOSin mukaisesti sekä edistämään näin kalakantojen hyödyntämisen pitkän aikavälin kestävyyttä ja torjumaan LIS-kalastusta entistä tehokkaammalla tavalla; |
18. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle ja komissiolle. |
(1) EUVL L 164, 25.6.2008, s. 19.
(2) Katso neuvoston asiakirja N:o …
(3) EUVL C 136 E, 11.5.2012, s. 81.
(4) EUVL C 51 E, 22.2.2013, s. 37.
(5) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2012)0461.
(6) EUVL C 70 E, 8.3.2012, s. 70.
9. lokakuuta 2013
19.5.2016 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
C 181/45 |
P7_TA(2013)0411
EU:n ja Kiinan kahdenvälistä investointisopimusta koskevat neuvottelut
Euroopan parlamentin päätöslauselma 9. lokakuuta 2013 EU:n ja Kiinan kahdenvälistä investointisopimusta koskevista neuvotteluista (2013/2674(RSP))
(2016/C 181/08)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 2, 3, 6 ja 21 artiklan, |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 153, 191, 207 ja 218 artiklan, |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin perusoikeuskirjan 12, 21, 28, 29, 31 ja 32 artiklan, |
— |
ottaa huomioon 25. kesäkuuta 2012 annetun ihmisoikeuksia ja demokratiaa koskevan EU:n strategisen kehyksen ja toimintasuunnitelman, |
— |
ottaa huomioon 23. marraskuuta 2001 tehdyn pöytäkirjan Kiinan kansantasavallan liittymisestä Maailman kauppajärjestöön, |
— |
ottaa huomioon 23. toukokuuta 2012 antamansa päätöslauselman ”EU:sta ja Kiinasta: kaupan epätasapaino?” (1) ja ulkoasioiden pääosastonsa heinäkuussa 2011 antaman raportin kauppa- ja taloussuhteista Kiinan kanssa, |
— |
ottaa huomioon 14. maaliskuuta 2013 antamansa päätöslauselman EU:n ja Kiinan suhteista (2), |
— |
ottaa huomion yleisesti hyväksytyt periaatteet ja käytänteet eli niin kutsutut Santiagon periaatteet, jotka Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) valtiollisia sijoitusrahastoja käsittelevä työryhmä hyväksyi lokakuussa 2008, |
— |
ottaa huomioon 20. syyskuuta 2012 Brysselissä pidetyn kolmannentoista EU:n ja Kiinan huippukokouksen yhteisen julkilausuman, |
— |
ottaa huomioon komission tiedonannon ”Kauppa, kasvu ja maailmanpolitiikka – Kauppapolitiikka Eurooppa 2020 -strategian kulmakivenä” (COM(2010)0612) ja 27. syyskuuta 2011 antamansa päätöslauselman Eurooppa 2020 -strategian mukaisesta Euroopan uudesta kauppapolitiikasta (3), |
— |
ottaa huomioon 13. joulukuuta 2011 antamansa päätöslauselman kaupan ja investointien esteistä (4), |
— |
ottaa huomioon 6. huhtikuuta 2011 antamansa päätöslauselman Euroopan unionin kansainvälisestä sijoituspolitiikasta tulevaisuudessa (5), |
— |
ottaa huomioon 25. marraskuuta 2010 antamansa päätöslauselmat yhteiskuntavastuusta kansainvälisissä kauppasopimuksissa (6), ihmisoikeuksista sekä sosiaali- ja ympäristönormeista kansainvälisissä kauppasopimuksissa (7) ja kansainvälisestä kauppapolitiikasta ja ilmastonmuutoksen haasteista (8), |
— |
ottaa huomioon komission tiedonannon aiheesta ”EU ja Kiina: kumppanuus tiivistyy, vastuu kasvaa” (COM(2006)0631) ja siihen liittyvän oheisasiakirjan ”Toimintamalli EU:n ja Kiinan kauppaa ja investointeja varten: kilpailu ja kumppanuus” (COM(2006)0632), |
— |
ottaa huomioon 5. helmikuuta 2009 antamansa päätöslauselman Euroopan pk-yritysten aseman vahvistamisesta kansainvälisessä kaupassa (9), |
— |
ottaa huomioon äskettäin tekemänsä päätöksen, jolla otetaan käyttöön kaivannaisteollisuuden alalla toimivia ja metsänhakkuuta harjoittavia yrityksiä koskevat julkistamisvaatimukset niiden hallitukselle suorittamia maksuja koskevissa asioissa (10), |
— |
ottaa huomioon EU:n ja Kiinan 14. huippukokouksessa Pekingissä helmikuussa 2012 tehdyn yhteisen päätöksen kahdenvälistä investointisopimusta koskevien neuvottelujen käynnistämisestä, |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 110 artiklan 2 kohdan, |
A. |
ottaa huomioon, että EU:n ja Kiinan välinen kauppa on kasvanut nopeasti ja jatkuvasti kolmen viimevuosikymmenen aikana siten, että sen arvo oli 433,8 miljardia euroa vuonna 2012, ja että kahdenvälinen kauppa on ollut epätasapainossa Kiinan hyväksi vuodesta 1997 lähtien; ottaa huomioon, että kauppataseen alijäämä oli vuonna 2012 146 miljardia, kun taas vuonna 2000 se oli 49 miljardia, |
B. |
ottaa huomioon, että EU:n investoinnit Kiinaan vuonna 2011 olivat 102 miljardia euroa ja Kiinan investoinnit EU:hun samana vuonna 15 miljardia euroa; ottaa huomioon, että Kiinan investoinnit EU:hun olivat vuonna 2006 vain 3,5 miljardia euroa; |
C. |
ottaa huomioon, että Lissabonin sopimus siirsi suorat ulkomaiset investoinnit EU:n yksinomaiseen toimivaltaan; |
D. |
ottaa huomioon, että 26:lla EU:n jäsenvaltiolla on Kiinan kanssa voimassa oleva kahdenvälinen investointisopimus; ottaa huomioon, ettei EU ole vielä laatinut pitkän aikavälin kestävää teollisuuspolitiikkaa, jolla se voisi edistää hyökkääviä ja puolustavia etujaan uuden, ulkomaisia sijoituksia koskevan EU:n politiikan puitteissa; |
E. |
toteaa, että Kiina on edelleen yksi maailman kolmesta suurimmasta investointien markkina-alueesta, vaikka sen työvoimakustannukset ovat viime vuosina nousseet 10 prosenttia vuodessa; |
F. |
toteaa, että Kiinan 12. viisivuotissuunnitelma ja Eurooppa 2020 -strategia sisältävät useita yhteisiä etuja ja haasteita; toteaa, että Euroopan unionin ja Kiinan talouksien enenevä yhdentyminen ja teknologian vaihto voivat tuottaa synergiaetuja ja vastavuoroista hyötyä; |
G. |
katsoo, että yksityisten yritysten ja valtionyritysten olisi voitava hyötyä tasapuolisista kilpailuedellytyksistä; |
H. |
toteaa, että tämä investointisopimus on ensimmäinen, josta EU neuvottelee Lissabonin sopimuksen voimaan tulon jälkeisen kokonaistoimivaltansa puitteissa; korostaa, että tätä investointisopimusta ja markkinoille pääsyä koskevat neuvottelut voivat herättää paitsi suurta mielenkiintoa myös yleistä huolta ja siksi ne olisi käytävä mahdollisimman avoimesti, jotta tarvittava parlamentaarinen valvonta olisi mahdollista ja näin täyttyisi yksi edellytys sille, että Euroopan parlamentti voi hyväksyä neuvottelujen tuloksen; |
I. |
katsoo, että sijoittajien on noudatettava sekä vastaanottavan maan lainsäädäntöä että minkä tahansa EU:n ja Kiinan tekemän sopimuksen määräyksiä sen tultua voimaan voidakseen hyötyä täysimääräisesti sijoitustensa parhaasta mahdollisesta suojasta; |
J. |
toteaa, että vaikka perustavanlaatuiset sosiaaliset oikeudet, työoikeudet ja ympäristönormit ovat kansainvälisesti tunnustettuja, Kiinassa niiden noudattaminen on puutteellista tai olematonta, mikä on yksi EU:n ja Kiinan välisen kaupankäynnin nykyisen epätasapainon syistä, ja katsoo, että tiiviimmät investointisuhteet saattavat entisestään pahentaa epätasapainoa, ellei kyseisten oikeuksien ja normien noudattamisessa tapahdu edistystä; katsoo, että tämä investointisopimus ei sen vuoksi saisi johtaa sosiaali- ja ympäristönormien heikkenemiseen entisestään Kiinassa, vaan edellytyksenä on, että sen tekemisellä vaikutetaan niiden edistämiseen, mikä johtaisi tasapainoisempaan ja molempia osapuolia hyödyttävään kauppa- ja investointisuhteeseen; |
K. |
katsoo, että investointisopimukseen olisi sisällytettävä myös sijoittajan velvoitteet, jotka koskevat muun muassa ammattiyhdistysoikeuksia ja muita työntekijöiden oikeuksia, avoimuutta ja ympäristön suojelua, siten kuin ne on määritelty kummankin osapuolen lainsäädännössä; katsoo, että sopimus olisi tehtävä WTO:n sääntöjä ja muita osapuolten allekirjoittamia ja ratifioimia asiaa koskevia kansainvälisiä sopimuksia sekä keskeisiä yleissopimuksia noudattaen; katsoo, että investointisopimukset eivät saisi kattaa investointeja erityisalueilla, jotka mahdollistavat työlainsäädännön ja muiden lakien kiertämisen; |
L. |
katsoo, että pakkotyöleireillä, kuten Laogai-järjestelmänä tunnetun uudelleenkoulutusjärjestelmän puitteissa, tuotettujen EU:hun suuntautuvien vientitavaroiden ei pitäisi voida hyötyä tähän kahdenväliseen investointisopimukseen liittyvistä investoinneista; |
M. |
ottaa huomioon, että komissio ja neuvosto ovat sitoutuneet varmistamaan, että EU:n investointipolitiikassa otetaan huomioon unionin ulkoisen toiminnan periaatteet ja tavoitteet, myös ihmisoikeudet, ja että ne ovat sitoutuneet pitämään näistä periaatteista kiinni vuodesta 2013 alkaen; |
N. |
katsoo, että Kiinan kanssa tehtävä investointisopimus parantaisi huomattavasti EU:n ja Kiinan taloussuhteita ja vastaavasti sen olisi myös myötävaikutettava EU:n ja Kiinan poliittisen vuoropuhelun tehostamiseen erityisesti ihmisoikeuksia – tehokkaan ja tuloksiin suuntautuvan ihmisoikeusvuoropuhelun puitteissa – sekä oikeusvaltioperiaatetta koskevissa asioissa, jotta poliittiset ja taloudelliset suhteet voidaan pitää samantahtisina strategisen kumppanuuden hengen mukaisesti; |
O. |
katsoo, että sijoittajien ja sijoitusten olisi pyrittävä noudattamaan isäntävaltioiden ja niiden paikallistason kehitystavoitteita sijoitusten hoitoa koskevien toimintalinjojen ja käytäntöjen kautta; |
1. |
suhtautuu myönteisesti EU:n ja Kiinan välisten taloussuhteiden vahvistamiseen; kehottaa EU:ta ja Kiinaa pyrkimään tasapainoiseen kumppanuuteen, säännölliseen korkean tason vuoropuheluun ja molemminpuolisiin etuihin epäreilun kilpailun ja vastakkainasettelun sijasta; |
2. |
painottaa, että nyt kun Kiina on vuodesta 2001 lähtien ollut WTO:n jäsen, sen olisi panostettava enemmän kaupankäynnin vapauttamiseen ja markkinoidensa avaamiseen, sillä näin voidaan varmistaa entistä tasapuolisemmat toimintaedellytykset ja poistaa ripeämmin keinotekoisia esteitä, joita yritykset kohtaavat Kiinan markkinoille pyrkiessään; |
3. |
toteaa, että eurooppalaiset yritykset pitävät valitettavina Kiinan markkinoiden lukuisia tulliesteitä ja muita kaupan esteitä, kuten ulkomaisten toimijoiden syrjinnän tiettyjä muotoja sekä tullimaksujärjestelmän monimutkaisuutta ja kaupan teknisiä esteitä; |
4. |
pitää myönteisenä markkinoille pääsyn sisällyttämistä neuvotteluvaltuutukseen; katsoo, että neuvottelujen käynnistämisen ehdoksi on asetettava Kiinan antama vakuus siitä, että markkinoille pääsyä käsitellään neuvotteluissa; |
5. |
korostaa, että sekä suorat ulkomaiset investoinnit että portfoliosijoitukset on tarpeen sisällyttää yksiselitteisesti neuvotteluprosessiin; |
6. |
toteaa, että kiinalaiset yritykset pitävät Euroopan unionia yleensä ottaen vakaana investointiympäristönä mutta pitävät valitettavina EU:n huomattavia vientitukia eurooppalaisille maataloustuotteille ja tiettyjä Euroopan markkinoilla vaikuttavia kaupan esteitä, kuten kaupan teknisiä esteitä sekä esteitä, joilla jotkut jäsenvaltiot torjuvat kolmansien maiden investointeja, ja kehottavat poistamaan jäljellä olevat perusteettomat esteet sekä helpottamaan investointia jäsenvaltioissa; muistuttaa kuitenkin, että Kiinassa otettiin hiljattain käyttöön turvallisuusmekanismi ulkomaisten investointien valvomiseksi ja että tällaisten mekanismien käyttö sekä Kiinassa että EU:n jäsenvaltioissa voi perustua oikeutettuihin syihin; huomauttaa, että jäsenvaltioilla voi olla oikeutettuja turvallisuushuolia, jotka oikeuttavat joidenkin alojen jättämisen kokonaan tai osittain ulkomaisten investointien ulottumattomiin väliaikaisesti tai pitkällä aikavälillä; |
7. |
toteaa, että nykyisellään Kiinassa ulkomaiset yritykset voivat perustaa ensisijaisesti vain yhteisyrityksiä, joihin usein liittyy sellaisen strategisen teknologian siirtoa, joka saattaa auttaa Kiinaa kehittämään kilpailukykyä eurooppalaisen teollisuuden kustannuksella; on vakuuttunut siitä, että molemmat osapuolet hyötyisivät, jos Kiina osoittaisi suurempaa avoimuutta sellaista lainsäädäntöä kohtaan, jonka nojalla ulkomaiset sijoittajat voivat perustaa yrityksiä siten, että samalla huolehdittaisiin teollis- ja tekijänoikeuksien, teollisoikeuden sekä tuotemerkkien ja tuotteiden maantieteellisten merkintöjen asianmukaisesta suojasta, ja että tällainen kehitys olisi erittäin tärkeää, ja katsoo, että näin edistettäisiin myös Euroopan unionin ja Kiinan talouksien yhdentymistä sellaisen nykyistä strategisemman lähestymistavan pohjalta, joka koskisi ympäristöystävälliseen teknologiaan ja innovointiin suuntautuvaa taloudellista yhteistyötä; |
8. |
on vakuuttunut siitä, että parempi teollis- ja tekijänoikeuksien suoja ja siihen liittyvien sääntöjen tehokkaampi täytäntöönpano Kiinassa edistäisi suuresti EU:n ja muiden ulkomaisten sijoittajien tavoitetta, joka koskee investointeja, uusien teknisten valmiuksien keskinäistä vaihtamista ja nykyisen teknologian ajantasaistamista kyseisessä maassa erityisesti, kun kyse on ympäristöystävällisistä tekniikoista; |
9. |
pitää myönteisinä Kiinan viranomaisten Kiinan WTO:hon liittymisestä lähtien toteuttamia toimia, joiden tavoitteena on parantaa teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamista; pitää kuitenkin yhä valitettavana niiden riittämätöntä suojelua ja sitä, ettei eurooppalaisilla yrityksillä ja varsinkaan pk-yrityksillä, ole käytössään keinoja puuttua tehokkaasti teollis- ja tekijänoikeuksien rikkomiseen; |
10. |
on huolissaan Kiinan oikeusjärjestelmän epäluotettavuudesta ja siitä, että sen avulla ei kyetä täyttämään sopimusvelvoitteita, sekä avoimuuden ja yhdenmukaisuuden puutteesta investointeja sääntelevän sääntelyjärjestelmän soveltamisessa; |
11. |
kehottaa komissiota neuvottelemaan EU:n ja Kiinan välisen kunnianhimoisen ja tasapainoisen investointisopimuksen, jolla pyritään parantamaan eurooppalaisten sijoittajien toimintaympäristöä Kiinassa ja vastaavasti kiinalaisten yritysten toimintaympäristöä EU:ssa, markkinoille pääsyn edistäminen mukaan luettuna, sekä turvaamaan EU:hun investoivien sekä valtion omistamien että yksityisten kiinalaisten yritysten hallinnon avoimuus samalla kun lisätään vastavuoroista pääoman virtausta; suosittaa, että viiteasiakirjana käytettään yritysten ja julkisten yritysten hallintoa koskevia OECD:n suuntaviivoja; vaatii myös lainvalvonnan parantamista, jotta voidaan varmistaa tasapuolinen kilpailu julkisen ja yksityisen sektorin välillä, vähentää korruptiota ja lisätä oikeusvarmuutta ja yritysten toimintaympäristön ennakoitavuutta Kiinassa; |
12. |
painottaa, että tämän sopimuksen avulla on tärkeää luoda edellytykset Euroopan unionin ja Kiinan väliselle tasapuoliselle kilpailulle; suosittaa tämän vuoksi, että komissio neuvottelee vankat ja sitovat avoimuutta ja oikeudenmukaista kilpailua koskevat määräykset, jotta tasapuolisemmat toimintaedellytykset koskisivat myös valtion omistamia yrityksiä ja valtion omistamien sijoitusyhtiöiden sijoituskäytäntöjä; |
13. |
vaatii, että neuvottelujen kohteena olevassa sopimuksessa käsitellään sekä markkinoille pääsyä että sijoittajien suojelua; |
14. |
painottaa, että investointisopimus ei miltään osin saa kaventaa sopimuspuolten poliittista liikkumavaraa ja niiden mahdollisuutta säätää lakeja yleiseen järjestykseen liittyvien päämäärien saavuttamiseksi ja samalla olisi pyrittävä siihen, että näillä toimilla ei mitätöidä osapuolten sitoumuksista saatavia etuja; korostaa, että ensisijaisena tavoitteena on oltava oikeusvaltioperiaatteen takaaminen kaikille EU:n ja Kiinan sijoittajille ja kansalaisille; |
15. |
kehottaa komissiota varmistamaan valtion omistamien sijoitusyhtiöiden täydellisen avoimuuden; |
16. |
katsoo, että on luotava selkeä aikataulu neuvotteluille ja pohdittava kohtuullisia ja merkityksellisiä siirtymäaikoja; |
17. |
katsoo, että Kiinan kanssa tehtävän investointisopimuksen olisi perustuttava jäsenvaltioiden kokemuksista saatuihin parhaisiin käytäntöihin, lisättävä johdonmukaisuutta ja että siihen olisi sisällytettävä seuraavat vaatimukset:
|
18. |
vahvistaa, että laadun on mentävä nopeuden edelle, jotta neuvottelut voidaan saattaa onnistuneesti päätökseen; |
19. |
toteaa, että investointisuojasopimuksessa olisi määriteltävä selkeästi suojeltavat sijoitukset ja sijoittajat ja että puhtaasti spekulatiiviset sijoitusmuodot olisi jätettävä suojelun ulkopuolelle; |
20. |
vaatii, että sopimus on yhdenmukainen palvelukaupan yleissopimuksen (GATS) monenvälisten velvoitteiden kanssa, jotta voidaan täyttää taloudellista yhdentymistä koskevan sopimuksen ehdot; |
21. |
suhtautuu myönteisesti siihen, että odotettavissa oleva oikeusvarmuuden parantuminen auttaa pk-yrityksiä tekemään sijoituksia ulkomaille, ja painottaa, että pk-yrityksiä on kuultava neuvottelujen aikana (myös Kiinaan avatun EU:n pk-yrityskeskuksen, Kiinan teollis- ja tekijänoikeuksia koskevan pk-yrityksille suunnatun tukipalvelun (China IPR SME Helpdesk) ja EU:n Kiinan kauppakamarin toimintaan osallistumisen kautta), jotta sopimuksella, joka on määrä tehdä, edistetään niiden pk-yritysten kansainvälistymistä, jotka haluavat päästä toisen sopimuspuolen markkinoille; |
22. |
korostaa, että sopimuksen tekemisen ehdoksi on asetettava, että sopimukseen sisällytetään osapuolten vahva sitoutuminen kestävään ja osallistavaan kehitykseen siltä osin kuin se koskee taloudellisia, sosiaalisia ja ympäristönsuojelua koskevia näkökohtia sekä investointeja, sillä näin EU:n ja Kiinan välille voidaan rakentaa tasapainoisempi kauppa- ja sijoitussuhde, joka ei pääasiassa perustu Kiinan alhaisiin työvoimakustannuksiin ja puutteellisiin ympäristönormeihin; |
23. |
korostaa, että EU:n tekemät investointisopimukset eivät saa olla ristiriidassa niiden perusarvojen kanssa, joita EU pyrkii edistämään ulkopolitiikallaan, eikä sopimuksilla saa vaarantaa julkisen vallan toimintamahdollisuuksia pyrittäessä erityisesti saavuttamaan julkispoliittisia tavoitteita, joita ovat muun muassa sosiaaliset sekä ympäristöön liittyvät kriteerit, ihmisoikeudet, väärennösten torjunta, turvallisuus, työntekijöiden ja kuluttajien oikeudet, kansanterveys ja turvallisuus, teollisuuspolitiikka ja kulttuurin monimuotoisuus; kehottaa sisällyttämään sopimukseen edellä mainittuja aloja koskevat erityiset sitovat lausekkeet; |
24. |
vaatii, että EU:n tekemien muiden kaupallisten sitoumusten tapaan julkisten palvelujen suojelua pidetään ensisijaisena periaatteena myös tässä sopimuksessa; |
25. |
korostaa, että EU:n ja Kiinan investointisopimuksen tulevan kehityksen on perustuttava keskinäiseen luottamukseen ja WTO:n velvoitteiden täysimääräiseen noudattamiseen; pitää valitettavana, että valtavia julkisia tukia myönnetään tietyille potentiaalisen kasvun aloille, kuten aurinkopaneeliteollisuudelle, ja kehottaa komissiota varmistamaan, että vastaavan haitallisen polkumyynnin ja tukitoimien vahingollinen vaikutus poistetaan kokonaan neuvotteluiden nopeuttamiseksi; |
26. |
suosittaa, että kumpikin osapuoli sitoutuu markkinoidensa avaamisessa asianmukaisiin asteittaisen käyttöönoton jaksoihin ja siirtymäajan järjestelyihin tietyillä aloilla, sillä näin voidaan helpottaa näiden alojen täydellistä tai osittaista vapauttamista; toteaa myös, että molemmat osapuolet eivät välttämättä voi tehdä sitoumuksia tietyillä aloilla; vaatii siksi, että kulttuuri- ja audiovisuaalipalvelut jätetään markkinoille pääsyä koskevien neuvottelujen ulkopuolelle kyseisiä politiikkoja koskevien EU:n sopimusten määräysten mukaisesti; korostaa tarvetta puuttua teollisuuspolitiikkaan, teollis- ja tekijänoikeuksien riittämättömään suojeluun, sääntöjen pääsisällön ja soveltamisen monitulkintaisuuteen sekä muihin kuin tulliin liittyviin ja teknisiin kaupan esteisiin; |
27. |
toteaa, että valtiojohtoisten yritysten ylivoimaisen aseman vuoksi Kiinan markkinoille pääsy on hankalaa ja siksi tasapainoisen sopimuksen aikaansaaminen olisi nähtävä erinomaisena tilaisuutena luoda tasapuoliset kilpailuedellytykset valtionyritysten ja yksityisten yritysten välille; |
28. |
painottaa, että sopimuksella on varmistettava EU:n mahdollisuudet sulkea tiettyjä strategisia aloja kiinalaisilta sijoittajilta; |
29. |
korostaa, että sopimuksessa sopimuspuolille olisi annettava mahdollisuus – EU:n tapauksessa myös sen yksittäisille jäsenvaltioille – määrittää ja panna täytäntöön kulttuurin monimuotoisuutta edistäviä ja suojaavia toimenpiteitä; |
30. |
painottaa, että sopimuksella on edistettävä kestäviä, syrjimättömiä ja ympäristöystävällisiä sijoituksia, erityisesti kaivannaistoiminnassa, ja kannustettava asianmukaisia työoloja sijoitusten kohteena olevissa yrityksissä; |
31. |
vaatii lauseketta, jonka nojalla sijoittajan on annettava mahdolliselle isäntävaltiolle kaikki tiedot, joita kyseinen valtio saattaa vaatia joko kyseessä olevaa investointia koskevaa päätöksentekoa varten tai puhtaasti tilastollisiin tarkoituksiin, ja jonka nojalla sopimuspuoli vastaavasti suojelee luottamuksellisia liiketoimintatietoja mahdolliselta paljastamiselta, joka heikentäisi sijoittajan tai sijoituksen kilpailuasemaa; |
32. |
korostaa, että tulevaan sopimukseen on tärkeää sisällyttää valtionyritysten sekä valtiollisten sijoitusrahastojen avoimuutta ja hallintoa koskevia määräyksiä, jotka perustuvat IMF:n johdolla hyväksyttyihin Santiagon periaatteisiin, joissa määritellään valtiollisten sijoitusrahastojen hallintoon ja institutionaaliseen rakenteeseen sekä niiden investointistrategian avoimuuteen liittyvät periaatteet; |
33. |
muistuttaa kehotuksestaan laatia liiketoimintaa ja ihmisoikeuksia koskevien YK:n suuntaviivojen mukainen yritysten yhteiskuntavastuuta koskeva lauseke; toteaa, että sijoittajien olisi noudatettava monikansallisia yrityksiä ja sosiaalipolitiikkaa koskevaa ILO:n kolmikantaista periaatejulistusta ja monikansallisille yrityksille suunnattuja OECD:n toimintaohjeita sekä erityisiä tai alakohtaisia vastuullisen toiminnan normeja silloin kun sellaiset ovat käytössä; vaatii sitovia sosiaali- ja ympäristölausekkeita osana täysimittaista kestävää kehitystä koskevaa lukua, joka on riitojenratkaisumekanismin kohteena; kehottaa molempia osapuolia panemaan täytäntöön kestävän ja syrjimättömän investointistrategian, johon sisältyy yritysten sosiaalista vastuuta koskeva lauseke ja sijoittajille suunnattuja konkreettisia ohjeita sekä tehokas arviointimenetelmä julkisille viranomaisille, jotka valvovat investointien sosiaalisia ja ympäristöön liittyviä vaikutuksia; |
34. |
painottaa, että sopimuksella EU:ssa toimivat kiinalaiset sijoittajat on velvoitettava noudattamaan Euroopan unionin sosiaalisia normeja ja työmarkkinaosapuolten välistä vuoropuhelua; |
35. |
korostaa, että EU:n ja Kiinan kahdenvälisellä investointisopimuksella on luotava kestävää kasvua ja uusia työpaikkoja ja edistettävä synergioita ja sitä, että myönteiset vaikutukset heijastuvat myös muihin alueellisiin kauppa- ja investointisopimuksiin, joissa EU tai Kiina ovat osallisina; |
36. |
kehottaa komissiota täydentämään vaikutustenarviointiaan arvioimalla myös EU:n ja Kiinan investointisopimuksen vaikutusta ihmisoikeuksiin, kuten se on sitoutunut ihmisoikeuksia ja demokratiaa koskevan EU:n strategisen kehyksen ja toimintasuunnitelman mukaisesti tekemään; |
37. |
katsoo, että sopimukseen on sisällytettävä määräys, jonka mukaan kaikkien sijoittajien on noudatettava täysimääräisesti isäntävaltion paikallisia, alueellisia, kansallisia ja tarvittaessa ylikansallisia lakeja, ja että niihin sijoittajiin, jotka eivät noudata oikeusvaltion periaatteita, sovelletaan toimivaltaisen tuomioistuimen oikeusprosessissa siviilioikeudellista vastuuta laittomista investointitoimista ja -päätöksistä tapauksissa, joissa mainitut toimet tai päätökset aiheuttavat merkittäviä ympäristövahinkoja, henkilövahinkoja tai ihmishenkien menetyksiä; |
38. |
vaatii, että sopimukseen on sisällytettävä lauseke, joka estää sosiaali- ja ympäristölainsäädännön vesittämisen investointien houkuttelemiseksi, ja että kumpikaan osapuoli ei saa laiminlyödä mainitun lainsäädännön täytäntöönpanon valvontaa jatkuvilla tai toistuvilla toimilla tai toimimattomuudella, jotta voidaan edistää investointimahdollisuuksien luomista, hankkimista, laajentamista ja säilyttämistä osapuolen alueella; |
39. |
vaatii, että EU:n ja Kiinan kahdenvälisen investointisopimuksen on oltava EU:n lainsäädännön, myös voimassaolevan sosiaali- ja ympäristölainsäädännön mukainen, ja että molempien sopimuspuolten on pantava tehokkaasti täytäntöön lainsäädäntöään näillä aloilla, sillä näin varmistetaan, että kaikilla sopimuksen määräyksillä edistetään investointien lainmukaista luomista, hankkimista, laajentamista ja säilyttämistä sopimuspuolten alueella sekä parhaita yrityskäytäntöjä ja oikeudenmukaista liiketoimintaa; |
40. |
vaatii, että sopimukseen sisällytettävä edellytys, jonka mukaan ulkomaisten sijoittajien on noudattavat EU:n tietosuojanormeja; |
41. |
on erityisen huolissaan joidenkin kansainvälisten välimiesten harkintavallasta tulkita laajasti sijoittajansuojalausekkeita, mikä on johtanut julkisen vallan antamien legitiimien määräysten noudattamatta jättämiseen; vaatii, että osapuolten riitatapauksissa määräämien välimiesten on oltava puolueettomia ja riippumattomia ja että välimiestoiminnassa on noudatettava käytännesääntöjä, jotka perustuvat joko YK:n kansainvälisen kauppaoikeuden toimikunnan tai Kansainvälisen investointiriitojen sovittelukeskuksen sääntöihin tai muihin osapuolten tunnustamiin ja hyväksymiin kansainvälisiin yleissopimuksiin tai normeihin; |
42. |
pitää ensiarvoisen tärkeänä, että EU:n ja Kiinan kahdenväliseen investointisopimukseen sisällytetään tehokkaat valtioiden väliset sekä valtion ja sijoittajien väliset riitojenratkaisumenettelyt, jotta voidaan estää se, että perusteettomat väitteet johtavat vastaavasti perusteettomiin ratkaisuihin ja varmistaa, että kaikilla sijoittajilla on mahdollisuus tasapuoliseen oikeudenkäyntiin, jota seuraavat välitystuomiot pannaan täytäntöön välittömästi; |
43. |
katsoo, että sopimukseen olisi sisällytettävä valtioiden välinen riitojenratkaisumenettely sekä sijoittajien ja valtioiden välinen riitojenratkaisujärjestelmä, joka perustuisi asianmukaisiin oikeudellisiin puitteisiin ja johon sovellettaisiin tiukkoja avoimuusvaatimuksia; |
44. |
vaatii, että EU ja Kiina luovat yhdessä varhaisvaroitusjärjestelmän, jonka avulla niiden on mahdollista ratkaista ennakoivasti kaikki kauppaan tai investointeihin liittyvät alkavat riidat mahdollisimman varhaisessa vaiheessa kaikkien asianmukaisten keinojen, kuten pehmeän vallan ja kauppadiplomatian, avulla; |
45. |
katsoo myös, että sopimukseen olisi sisällyttävä määräyksiä tuomioistuimen ulkopuolisesta riitojen ratkaisusta, jotta voidaan edistää nopeaa, edullista ja sopuisaa riidanratkaisua, kun osapuolet vapaasti valitsevat tällaisen ratkaisumenettelyn; |
46. |
ehdottaa, että sopimuksessa esitettäisiin tarkkoja määritelmiä sovittelun kaltaisista joustavista riitojenratkaisumekanismeista siltä osin kuin ne koskevat muun muassa osapuolten hyväksymien ratkaisujen kestoa, kustannuksia ja täytäntöönpanoa; |
47. |
katsoo, että EU:n ja Kiinan kahdenvälisen investointisopimuksen, kun se on saatettu päätökseen ja ratifioitu, olisi korvattava kaikki yksittäisten EU:n jäsenvaltioiden ja Kiinan kahdenväliset investointisopimukset EU:n lainsäädännön mukaisesti; |
48. |
suosittaa neuvottelujen käynnistämistä vain sillä edellytyksellä, että Kiinan valtioneuvosto antaa etukäteen virallisen suostumuksensa siihen, että markkinoille pääsy sisällytetään investointisopimukseen; |
49. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle ja komissiolle. |
(1) EUVL C 264 E, 13.9.2013, s. 33.
(2) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2013)0097.
(3) EUVL C 56 E, 26.2.2013, s. 87.
(4) EUVL C 168 E, 14.6.2013, s. 1.
(5) EUVL C 296 E, 2.10.2012, s. 34.
(6) EUVL C 99 E, 3.4.2012, s. 101.
(7) EUVL C 99 E, 3.4.2012, s. 31.
(8) EUVL C 99 E, 3.4.2012, s. 94.
(9) EUVL C 67 E, 18.3.2010, s. 101.
(10) Hyväksytyt tekstit, 12.6.2013, P7_TA(2013)0261 ja 0262.
19.5.2016 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
C 181/52 |
P7_TA(2013)0412
EU:n ja Taiwanin kauppasuhteet
Euroopan parlamentin päätöslauselma 9. lokakuuta 2013 EU:n ja Taiwanin kauppasuhteista (2013/2675(RSP))
(2016/C 181/09)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon 17. helmikuuta 2011 antamansa päätöslauselman Eurooppa 2020 -strategiasta (1), |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 3 artiklan 5 kohdan ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 7 artiklan, joiden mukaisesti ”unioni edistää kansainvälisissä suhteissaan kansainvälisen oikeuden tarkkaa noudattamista ja kehittämistä ja varmistaa eri politiikkojensa ja toimiensa välisen johdonmukaisuuden”, |
— |
ottaa huomioon 11. toukokuuta 2011 antamansa päätöslauselman neuvoston Euroopan parlamentille esittämästä vuosittaisesta selvityksestä yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan (YUTP) tärkeimmistä näkökohdista ja perusvalinnoista vuonna 2009 (2), |
— |
ottaa huomioon 12. syyskuuta 2012 antamansa päätöslauselman neuvoston vuosikertomuksesta Euroopan parlamentille yhteisestä ulko- ja turvallisuuspolitiikasta (3), |
— |
ottaa huomioon 14. maaliskuuta 2013 antamansa päätöslauselman EU:n ja Kiinan suhteista (4), |
— |
ottaa huomioon 25. marraskuuta 2010 antamansa päätöslauselman ihmisoikeuksista sekä sosiaali- ja ympäristönormeista kansainvälisissä kauppasopimuksissa (5), |
— |
ottaa huomioon 5. helmikuuta 2009 antamansa päätöslauselman eurooppalaisten pk-yritysten roolin vahvistamisesta kansainvälisessä kaupassa (6), |
— |
ottaa huomioon 18. joulukuuta 2008 antamansa päätöslauselman väärentämisen vaikutuksesta kansainväliseen kauppaan (7), |
— |
ottaa huomioon 4. syyskuuta 2008 antamansa päätöslauselman palvelukaupasta (8), |
— |
ottaa huomioon 20. toukokuuta 2008 antamansa päätöslauselman raaka-aineiden ja hyödykkeiden kaupasta (9), |
— |
ottaa huomioon 19. helmikuuta 2008 antamansa päätöslauselman EU:n strategiasta eurooppalaisten yritysten markkinoille pääsyn varmistamiseksi (10), |
— |
ottaa huomioon 22. toukokuuta 2007 antamansa päätöslauselman ”Globaali Eurooppa – kilpailukyvyn ulkoiset näkökohdat” (11), |
— |
ottaa huomioon 7. heinäkuuta 2005 antamansa päätöslauselman EU:n, Kiinan ja Taiwanin suhteista ja Kaukoidän turvallisuustavoitteesta (12), |
— |
ottaa huomioon komission tiedonannon ”Kauppa, kasvu ja maailmanpolitiikka – Kauppapolitiikka Eurooppa 2020 -strategian kulmakivenä” (COM(2010)0612), |
— |
ottaa huomioon komission tiedonannon ”Globaali Eurooppa kilpailijana maailmassa. EU:n kasvu- ja työllisyysstrategiaan liittyvä tiedonanto” (COM(2006)0567), |
— |
ottaa huomioon komission 28. helmikuuta 2013 antaman kertomuksen ”Vuoden 2013 raportti kaupan ja investointien esteistä” (COM(2013)0103), |
— |
ottaa huomioon komissiolle esitetyn EU:n ja Taiwanin kauppasuhteita koskevan kysymyksen (O-000093/2013 – B7-0509/2013), |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 115 artiklan 5 kohdan ja 110 artiklan 2 kohdan, |
A. |
ottaa huomioon, että Maailman kauppajärjestön (WTO) kehittämä sääntöihin perustuva monenvälinen kauppajärjestelmä tarjoaa parhaat edellytykset avoimeen ja oikeudenmukaiseen kaupankäyntiin maailmanlaajuisesti; ottaa huomioon, että edellä mainitusta huolimatta on tärkeää ottaa huomioon, että myös kahdenväliset sopimukset ovat kansainvälisten suhteiden välineitä; |
B. |
katsoo, että vaikka EU onkin edelleen täysin sitoutunut pyrkimään saavuttamaan tasapuolisen ja oikeudenmukaisen ratkaisun Dohan kehitysohjelmassa, myös edistyminen kahdenvälisten kauppasopimusten tekemisessä muiden teollisuusmaiden kanssa on käypä vaihtoehto; |
C. |
ottaa huomioon, että EU:n ja Taiwanin kahdenvälisen kaupan kokonaismäärä on enemmän kuin kaksitoistakertaistunut kahden viimeisen vuosikymmenen aikana ja että se oli yli 40 miljardia euroa vuonna 2011; |
D. |
ottaa huomioon, että Taiwan on EU:n 7. suurin aasialainen kauppakumppani ja EU:n 23. suurin kauppakumppani koko maailmassa; |
E. |
ottaa huomioon, että vuonna 2010 EU:n osuus kaikista Taiwaniin tehdyistä suorista ulkomaisista investoinneista oli 31,5 prosenttia, että EU:n osuus ulkomaisten sijoitusten määrästä oli 21 prosenttia ja että vuonna 2010 EU oli suurin ulkomainen sijoittaja Taiwanissa; |
F. |
ottaa huomioon, että EU:n ja Taiwanin välinen nykyinen kaupankäynti on potentiaalista paljon vähäisempää; |
G. |
ottaa huomioon, että avoin ja oikeudenmukainen kauppa on tehokas keino lisätä kasvua ja sosiaalista hyvinvointia, koska se perustuu kunkin kansantalouden suhteellisiin etuihin sekä taloudellisen yhdentymisen ja tietopohjaisiin talouksiin panostamisen mahdollisesti tuottamaan synergiaan; |
H. |
ottaa huomioon, että EU:n ja Taiwanin väliset tullimaksut ovat yleensä ottaen hyvin alhaisella tasolla; ottaa huomioon, että EU ja Taiwan käyvät säännöllistä rakenteellista vuoropuhelua kumpaakin osapuolta kiinnostavista kauppaa ja investointeja koskevista asioista; ottaa huomioon, että rakenteellisen vuoropuhelun puitteissa on perustettu neljä teknistä työryhmää, jotka käsittelevät teollis- ja tekijänoikeuksia, kaupan teknisiä esteitä, terveys- ja kasvinsuojelutoimia sekä lääkealaa; |
I. |
ottaa huomioon, että suhteellisen alhaisista tullimaksuista huolimatta EU:n ja Taiwanin kahdenvälisen kaupan volyymi on pienempi kuin EU:n ja sen muiden tärkeiden kauppakumppanien välisen kaupan volyymi; |
J. |
ottaa huomioon, että tieto- ja viestintäteollisuus on ala, joka tuottaa paljon lisäarvoa ja että se on talouskasvun lähde sekä EU:ssa että Taiwanissa, erityisesti kun on kyse älykkäiden tuotteiden ja palvelujen edelleen kehittämisestä; |
K. |
katsoo, että EU ja Taiwan voivat edelleen syventää taloudellisia suhteitaan kumpaakin osapuolta aidosti hyödyttävällä tavalla myös yhteiset yhteiskunnalliset haasteet huomioon ottaen; |
L. |
ottaa huomioon, että Taiwan on ollut Maailman kauppajärjestön (WTO) jäsen vuodesta 2002 lähtien ja että Taiwan on myös Aasian ja Tyynenmeren alueen taloudellisen yhteistyön foorumin (APEC) ja Aasian kehityspankin jäsenvaltio; |
M. |
ottaa huomioon, että Taiwanin liittyminen WTO:n julkisia hankintoja koskevaan sopimukseen heinäkuussa 2009 oli merkittävä edistysaskel, minkä myötä Taiwan hyötyy GPA-markkinoista ja pystyy parantamaan myös kotimarkkinoidensa tehokkuutta; |
N. |
ottaa huomioon, että Taiwan ja Kiinan kansantasavalta noudattavat rakentavaa lähestymistapaa, jonka puitteissa ne ovat tehneet 19 sopimusta, jotka Taiwanin puolesta on allekirjoittanut Straits Exchange Foundation ja jotka Kiinan kansantasavallan puolesta on allekirjoittanut Association for Relations Across the Taiwan Straits; ottaa huomioon, että mainittuihin sopimuksiin sisältyvät taloudellista yhteistyötä koskeva puitesopimus (ECFA) ja sopimus immateriaalioikeuksista, jotka allekirjoitettiin 29. kesäkuuta 2010, sekä investointisopimus ja tulliyhteistyötä koskeva sopimus, jotka allekirjoitettiin 9. elokuuta 2012; |
O. |
ottaa huomioon, että muut edulliset vaihtoehdot ovat johtaneet siihen, että Taiwan on tehnyt kolmansien maiden kanssa 31 kahdenvälistä sopimusta, mukaan luettuna Japanin kanssa 22. syyskuuta 2011 tehty sopimus ja Uuden-Seelannin kanssa 10. heinäkuuta 2013 tehty sopimus, käynnistänyt uudelleen kauppaa ja investointeja koskevaa puitesopimusta koskevat neuvottelut Yhdysvaltojen kanssa 10. maaliskuuta 2013, ja neuvottelee parhaillaan investointisopimuksesta Korean tasavallan kanssa ja vapaakauppasopimuksesta Singaporen (ASTEP) kanssa; |
P. |
ottaa huomioon, että Yhdysvalloissa toimiva Taiwanin taloudellinen ja kulttuuriedustusto ja Taiwanissa toimiva Amerikka-instituutti ovat antaneet yhteiset lausumat kansainvälisten investointien ja tieto- ja viestintäpalvelujen periaatteista; ottaa huomioon, että toisaalta Taiwan on tehnyt ja allekirjoittanut tuloverosopimukset 25 valtion kanssa, joista 9 on EU:n jäsenvaltioita; |
Q. |
katsoo, että EU:n ja Taiwanin välisten taloussuhteiden lähentäminen ei ole millään tavalla ristiriidassa ”yhden Kiinan” politiikan kanssa ottaen huomioon, että Kiina ja Taiwan liittyivät Aasian ja Tyynenmeren alueen taloudellisen yhteistyön foorumiin (APEC) vuonna 1991 ja Maailman kauppajärjestöön vuonna 2002, |
1. |
katsoo, että monenkeskinen kauppajärjestelmä, jonka ilmentymä on Maailman kauppajärjestö, muodostaa edelleen selvästi tehokkaimmat puitteet avoimelle ja oikeudenmukaiselle kaupalle maailmanlaajuisesti; katsoo, että Euroopan unionin ja Taiwanin olisi edistettävä monenvälisten kauppaneuvottelujen vauhdittamista; |
2. |
katsoo, että samaan aikaan, kun EU valmistelee EU:n ja Kiinan välisten kauppasuhteiden tehostamista, sen olisi harkittava mahdollisuutta tehostaa kauppasuhteitaan myös Taiwanin kanssa, jotta voidaan johdonmukaisesti tukea Taiwanin demokraattista järjestelmää, sosiaalista moniarvoisuutta sekä ihmisoikeuksien ja oikeusvaltion periaatteiden asianmukaista kunnioittamista Taiwanissa; |
3. |
katsoo näin ollen, että EU:n olisi reagoitava myönteisesti Taiwanin halukkuuteen käynnistää investointien suojaa ja markkinoille pääsyä koskevat neuvottelut, jotta voidaan edelleen vahvistaa investointien oikeusvarmuutta, lisätä investointien määrää ja parantaa niiden laatua; |
4. |
katsoo, että päätöksen käynnistää neuvottelut Taiwanin kanssa olisi perustuttava taloudellisiin syihin ja että niitä ei voida kytkeä EU:n ja Kiinan välisten suhteiden arviointiin; |
5. |
korostaa, että parlamentti kannattaa Taiwanin kanssa tehtäviä investointien suojaamista ja markkinoille pääsyä koskevia sopimuksia, jotka syventäisivät EU:n ja Taiwanin välisiä taloussuhteita; |
6. |
katsoo, että investointien suojaa ja markkinoille pääsyä koskevat EU:n ja Taiwanin väliset sopimukset voivat todella johtaa kumpaakin taloutta hyödyttävään tilanteeseen; |
7. |
toteaa, että mahdollisen sopimuksen yhteydessä olisi otettava huomioon pk-yritykset ja tehostettava niiden kykyä investoida ulkomaille; |
8. |
muistuttaa myös, että EU:n ja Taiwanin taloussuhteet ovat jo hyvin läheiset, että kumpikin osapuoli on alentanut tulleja ja että osapuolet käyvät asianmukaista rakenteellista vuoropuhelua, jonka puitteissa osapuolet keskustelevat säännöllisesti ratkaisua vaativista kauppaa ja investointeja koskevista kahdenvälisistä kysymyksistä; |
9. |
korostaa, että sopimukseen olisi sisällytettävä kummankin osapuolen vahva sitoutuminen kestävään ja osallistavaan kehittämiseen investointien taloudellisen, sosiaalisen ja ympäristöulottuvuuden yhteydessä; |
10. |
korostaa, että EU:n tekemien investointisopimusten yhteydessä on kunnioitettava julkisen vallan toimintamahdollisuuksia erityisesti tapauksissa, joissa pyritään toteuttamaan julkisen vallan sosiaali- ja ympäristönormeja, ihmisoikeuksia, turvallisuutta, työntekijöiden ja kuluttajien oikeuksia, kansanterveyttä ja kulttuurin monimuotoisuutta koskevia tavoitteita; kehottaa sisällyttämään sopimukseen mainittuja tavoitteita koskevat erityiset lausekkeet; |
11. |
suosittelee, että markkinoille pääsyn yhteydessä kumpikin osapuoli voi vapauttaa tietyt alat avaamissitoumuksista kansallisten strategisten etujen suojelemiseksi; |
12. |
toistaa vaatimuksensa, joka koskee yritysten sosiaalista vastuuta koskevaa tehokasta lauseketta ja tehokkaita sosiaali- ja ympäristölausekkeita; |
13. |
korostaa, että sopimuksella on velvoitettava EU:ssa toimivat ulkomaiset sijoittajat noudattamaan eurooppalaisia sosiaalinormeja ja sosiaalista vuoropuhelua; |
14. |
kehottaa komissiota käynnistämään mainittuja EU:n ja Taiwanin välisiä sopimuksia koskevat neuvottelut; |
15. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle ja komissiolle sekä jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille ja Taiwanin hallitukselle ja Taiwanin lakiasäätävälle Yuanille. |
(1) EUVL C 188 E, 28.6.2012, s. 42.
(2) EUVL C 377 E, 7.12.2012, s. 35.
(3) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2012)0334.
(4) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2013)0097.
(5) EUVL C 99 E, 3.4.2012, s. 31.
(6) EUVL C 67 E, 18.3.2010, s. 101.
(7) EUVL C 45 E, 23.2.2010, s. 47.
(8) EUVL C 295 E, 4.12.2009, s. 67.
(9) EUVL C 279 E, 19.11.2009, s. 5.
(10) EUVL C 184 E, 6.8.2009, s. 16.
(11) EUVL C 102 E, 24.4.2008, s. 128.
(12) EUVL C 157 E, 6.7.2006, s. 471.
19.5.2016 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
C 181/56 |
P7_TA(2013)0414
EU:n ja jäsenvaltioiden toimet Syyrian konfliktista seuranneen pakolaistulvan hallinnoimiseksi
Euroopan parlamentin päätöslauselma 9. lokakuuta 2013 EU:n ja jäsenvaltioiden toimista Syyrian konfliktista seuranneen pakolaistulvan hallinnoimiseksi (2013/2837(RSP))
(2016/C 181/10)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon aiemmat päätöslauselmansa Syyriasta ja erityisesti 16. helmikuuta 2012 (1), 13. syyskuuta 2012 (2), 23. toukokuuta 2013 (3) ja 12. syyskuuta 2013 (4) antamansa päätöslauselmat sekä päätöslauselmat, jotka koskevat aseellisten konfliktien vuoksi pakolaisiksi joutuneita, |
— |
ottaa huomioon ulkoasiainneuvoston 23. tammikuuta, 18. helmikuuta, 11. maaliskuuta, 22. huhtikuuta, 27. toukokuuta, 24. kesäkuuta, 9. heinäkuuta ja 22. heinäkuuta 2013 antamat päätelmät Syyriasta; ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston 8. helmikuuta 2013 antamat päätelmät Syyriasta, |
— |
ottaa huomioon komission varapuheenjohtajan / unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan Catherine Ashtonin 21. elokuuta 2013 antaman julkilausuman viimeisimmistä tiedoista kemiallisten aseiden käytöstä Damaskoksessa, 23. elokuuta 2013 antaman julkilausuman Syyrian konfliktin poliittisen ratkaisun löytämisen kiireellisyydestä (joka heijasteli EU:n 7. syyskuuta 2013 hyväksymää yhteistä kantaa Syyriaan), 10. syyskuuta 2013 antaman julkilausuman ehdotuksesta ottaa Syyrian kemialliset aseet kansainväliseen valvontaan ja 14. syyskuuta 2013 antaman julkilausuman Yhdysvaltojen ja Venäjän päästyä sopimukseen Syyrian kemiallisista aseista sekä 11. syyskuuta 2013 parlamentin täysistunnossa Strasbourgissa antamat julkilausumat, |
— |
ottaa huomioon kansainvälisestä yhteistyöstä, humanitaarisesta avusta ja kriisinhallintatoimista vastaavan komission jäsenen Kristalina Georgievan julkilausumat Syyrian pakolaisista ja EU:n toimista ja erityisesti hänen 3. syyskuuta 2013 antamansa julkilausuman Syyrian kriisiä pakenevia pakolaisia koskevista tuoreista luvuista; ottaa huomioon humanitaarisen avun ja pelastuspalveluasioiden pääosaston (ECHO) Syyriaa koskevat tilannekatsaukset ja maakohtaiset tiedotteet, |
— |
ottaa huomioon YK:n pakolaisasiain päävaltuutetun António Guterresin oikeus- ja sisäasioiden neuvoston epävirallisessa kokouksessa Vilnassa 18. heinäkuuta 2013 esittämät kommentit (5), |
— |
ottaa huomioon humanitaaristen asioiden alipääsihteerin ja hätäapukoordinaattorin Valerie Amosin YK:n turvallisuusneuvostossa antamat selonteot Syyriasta ja erityisesti hänen 18. huhtikuuta 2013 antamansa selonteon, |
— |
ottaa huomioon YK:n pakolaisasiain päävaltuutetun 4. syyskuuta 2013 järjestämän Syyrian naapurimaiden ministerikokouksen yhteisen julkilausuman, |
— |
ottaa huomioon YK:n ihmisoikeusneuvoston päätöslauselmat Syyriasta, |
— |
ottaa huomioon ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamista koskevan yleissopimuksen, |
— |
ottaa huomioon vuonna 1948 annetun ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen, |
— |
ottaa huomioon kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen, taloudellisia, sosiaalisia ja sivistyksellisiä oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen, kidutuksen ja muun julman, epäinhimillisen tai halventavan kohtelun tai rangaistuksen vastaisen yleissopimuksen, lapsen oikeuksista tehdyn yleissopimuksen ja sen valinnaisen pöytäkirjan lasten osallistumisesta aseellisiin selkkauksiin sekä joukkotuhontana pidettävän rikoksen ehkäisemiseksi ja rankaisemiseksi tehdyn yleissopimuksen, joissa kaikissa Syyria on osapuolena, |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 78, 79 ja 80 artiklan, |
— |
ottaa huomioon vuoden 1949 Geneven sopimukset ja niiden lisäpöytäkirjat, |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 110 artiklan 2 kohdan, |
A. |
ottaa huomioon, että YK:n pakolaisasiain päävaltuutetun toimisto (UNHCR) oli 20. syyskuuta 2013 mennessä rekisteröinyt yhteensä 1 929 227 Syyrian pakolaista naapurimaissa ja Pohjois-Afrikassa; ottaa huomioon, että pakolaisten ja rekisteröimättömien pakolaisten kokonaismäärä on arviolta 2 102 582; ottaa huomioon, että saman lähteen mukaan 76 prosenttia Syyrian pakolaisväestöstä on naisia ja lapsia; ottaa huomioon, että 410 000 syyrialaista pakolaislasta on alakouluikäisiä (5–11-vuotiaita); ottaa huomioon, että YK:n humanitaarisen avun koordinointitoimiston (OCHA) mukaan maan sisäisten pakolaisten määrä 9. syyskuuta 2013 oli 4,25 miljoonaa; |
B. |
toteaa, että UNCHR:n mukaan seuraavissa maissa oli 20. syyskuuta 2013 seuraava määrä pakolaisia (myös rekisteröintiä odottavat pakolaiset): Turkissa 492 687, Libanonissa 748 608, Jordaniassa 531 768, Irakissa 190 857, Egyptissä 124 373 sekä Marokossa, Algeriassa ja Libyassa 14 289 (rekisteröityä pakolaista); toteaa, että tuhansia syyrialaisia pakenee päivittäin naapurimaihin ja että YK:n Syyriaa koskevassa alueellisessa toimintasuunnitelmassa esitetyn arvion mukaan vuoden 2013 loppuun mennessä syyrialaispakolaisia on kaikkiaan 3,5 miljoonaa; |
C. |
ottaa huomioon, että syyrialaisten esittämien turvapaikkahakemusten määrä EU:ssa on vuonna 2013 noussut edelleen ja että sen jälkeen, kun konflikti alkoi vuonna 2011, EU:ssa ja sen lähinaapurimaissa (Sveitsi ja Norja) on esitetty 52 037 tällaista turvapaikkahakemusta; |
D. |
ottaa huomioon, että unionin jäsenvaltioista (EU-28) Saksa (14 842) ja Ruotsi (14 083) ovat vastaanottaneet 59 prosenttia esitetyistä hakemuksista; ottaa huomioon, että vaikka muissakin jäsenvaltioissa hakemusten määrä on kasvanut merkittävästi, ainoastaan yhdessä muussa jäsenvaltiossa on tehty yli 2 000 hakemusta (Yhdistynyt kuningaskunta: 2 634); |
E. |
ottaa huomioon, että ei ole olemassa täysin tarkkoja ja luotettavia tietoja Eurooppaan saapuvien syyrialaisten kokonaismäärästä eikä Euroopan maissa turvapaikkaa hakevien tai yleensä Euroopassa olevien syyrialaisten määrästä; ottaa huomioon, että UNHCR:n mukaan on merkkejä siitä, että syyrialaisten suojelussa EU:ssa on edelleen aukkoja, vaikka otetaankin huomioon, että edellä mainituissa tiedoissa sekä jäsenvaltioiden turvapaikkapäätöskäytäntöjä koskevissa tilastoissa ja tiedoissa on puutteita; |
F. |
ottaa huomioon, että Syyrian pakolaiskriisi on ensimmäinen testi hiljattain muutetulle Euroopan yhteiselle turvapaikkajärjestelmälle (CEAS); |
G. |
ottaa huomioon, että EU:n lainsäädännössä on jo joitakin välineitä, kuten viisumisäännöstö (6) ja Schengenin rajasäännöstö (7), jotka mahdollistavat viisumin myöntämisen humanitaarisin perustein; |
H. |
katsoo, että jäsenvaltioita olisi kannustettava käyttämään turvapaikka- ja maahanmuuttorahastossa ja valmistelutoimessa ”Pakolaisten uudelleensijoittamisen mahdollistaminen hätätilanteissa” käytettävissä olevia varoja; ottaa huomioon, että viimeksi mainittu kattaa muun muassa seuraavat toimet: tuetaan henkilöitä, joille UNHCR on jo myöntänyt pakolaisaseman, tuetaan hätätoimia tapauksissa, joissa ensisijaisiksi määritellyt pakolaisryhmät ovat aseellisen hyökkäyksen kohteena tai ovat muuten äärimmäisen haavoittuvassa ja hengenvaarallisessa tilanteessa, sekä tarjotaan hätätilanteissa tarvittaessa ylimääräistä taloudellista tukea UNHCR:lle ja sen yhteysorganisaatioille jäsenvaltioissa ja unionin tasolla; |
I. |
ottaa huomioon Lampedusan viimeisimmän tragedian 3. lokakuuta 2013, jossa kuoli 130 siirtolaista ja useita satoja katosi; ottaa huomioon, että kymmenettuhannet siirtolaiset ovat menehtyneet yrittäessään päästä EU:hun; korostaa jälleen kerran, että on kaikin mahdollisin tavoin pyrittävä pelastamaan vaarassa olevat ihmishenget ja että jäsenvaltioiden on pidettävä kiinni kansainvälisistä meripelastusta koskevista velvoitteistaan; |
1. |
on erittäin huolissaan Syyrian jatkuvasta humanitaarisesta kriisistä ja sen aiheuttamasta suuresta rasituksesta naapurimaille; ilmaisee huolensa siitä, että pakolaisvirta jatkuu ja nopeutuu eikä tilanteen pikaisesta päättymisestä ole merkkiäkään; |
2. |
kiittää Syyriasta tulevia pakolaisia vastaanottaneiden maiden viranomaisten ponnisteluja ja solidaarisuutta sekä väestön anteliaisuutta; |
3. |
panee tyytyväisenä merkille Syyrian naapurimaiden avointen ovien politiikan ja kehottaa niitä pitämään rajansa auki kaikille Syyriasta pakeneville pakolaisille; |
4. |
pitää huolestuttavana, että yhä useammat syyrialaiset vaarantavat henkensä Välimerellä päästäkseen EU:hun; |
5. |
panee tyytyväisenä merkille, että EU ja sen jäsenvaltiot ovat sitoutuneet antamaan yli miljardi euroa humanitaarisena ja muuna kuin humanitaarisena apuna Syyriassa ja maan ulkopuolella eläville syyrialaisille; toteaa, että EU on suurin humanitaarisen avun antaja Syyrian kriisissä; kehottaa myös EU:ta valvomaan rahoituksen jakamista; |
6. |
kehottaa EU:ta jatkamaan humanitaaristen ja muiden kuin humanitaaristen toimien avokätistä rahoittamista Syyrian väestön ja naapurimaissa olevien syyrialaisten pakolaisten tarpeisiin vastaamiseksi; |
7. |
kannustaa jäsenvaltioita hoitamaan kiireellisimmät tarpeet uudelleensijoituksen kautta sen lisäksi, että käytetään nykyisiä kansallisia kiintiöitä ja humanitaarisista syistä hyväksyttävää maahantuloa; kannustaa jäsenvaltioita käyttämään valmistelutoimessa / pilottihankkeessa vielä jäljellä olevia varoja uudelleensijoitukseen; |
8. |
kehottaa kansainvälistä yhteisöä, EU:ta ja jäsenvaltioita jatkamaan tuen antamista tämän poikkeuksellisen humanitaarisen kriisin johdosta ja sitoutumaan Syyrian naapurimaiden tehokkaaseen avustamiseen; |
9. |
kehottaa EU:ta kutsumaan koolle Syyrian pakolaiskriisiä käsittelevän humanitaarisen konferenssin ja antamaan etusijan alueen vastaanottajamaita (erityisesti Libanon, Jordania, Turkki ja Irak) suoraan koskeville toimille, jotta voidaan tukea niiden toimia yhä kasvavan pakolaisväestön vastaanottamiseksi ja avointen ovien politiikan jatkamiseksi; korostaa, että kaikkien EU:n toimielinten sekä kansalaisjärjestöjen olisi osallistuttava tähän konferenssiin, jossa olisi keskityttävä humanitaarisiin toimiin ja EU:n aseman ja diplomaattisen toiminnan vahvistamiseen Syyrian konfliktin lopettamiseksi; |
10. |
korostaa, että tässä vaiheessa on tärkeä tarkastella konkreettisesti, voisivatko jäsenvaltiot tehdä enemmän Syyrian tilanteeseen liittyvien suojelutoimien hyväksi ja miten ja milloin se voitaisiin tehdä; toteaa, että tarvitaan yhteisvastuullisuutta ja suojelutoimien proaktiivista lujittamista EU:ssa lisäämällä yhteistyötä, tietojen jakamista, valmiuksien kehittämistä ja poliittista vuoropuhelua; |
11. |
panee tyytyväisenä merkille jäsenvaltioiden yleisen konsensuksen siitä, että Syyrian kansalaisia ei pitäisi palauttaa Syyriaan; korostaa kuitenkin, että Syyriasta saapuvien pakolaisten vastaanottoasiaan tarvitaan johdonmukaisempi lähestymistapa ja laajempaa yhteisvastuullisuutta suurimman paineen alaisena olevien jäsenvaltioiden kanssa; kehottaa jäsenvaltioita varmistamaan, että kaikki CEAS:n eri välineitä koskevat säännökset on pantu asianmukaisesti täytäntöön; |
12. |
kehottaa jäsenvaltioita käyttämään kaikkia nykyisiä EU:n säädöksiä ja menettelyjä turvallisen maahantulon osalta, jotta maastaan pakenevat syyrialaiset voidaan vastaanottaa väliaikaisesti; toteaa, että laillinen maahantulo EU:hun on parempi vaihtoehto kuin vaarallisempi laiton maahantulo, joka voi sisältää riskin ihmiskaupasta; panee merkille, että tietyt jäsenvaltiot ovat antaneet syyrialaisille joko pysyvän asuinpaikan (esim. Ruotsi) tai mahdollistaneet väliaikaisen maahanpääsyn (esim. Saksa); |
13. |
muistuttaa jäsenvaltioita, että konfliktia pakenevat ja kansainvälistä suojaa hakevat syyrialaiset olisi ohjattava toimivaltaisten kansallisten turvapaikkaviranomaisten luo ja heillä olisi oltava mahdollisuus oikeudenmukaiseen ja tehokkaaseen turvapaikkamenettelyyn; |
14. |
kehottaa EU:ta toteuttamaan asianmukaisia ja vastuullisia toimenpiteitä sen varalta, että jäsenvaltioihin tulvii pakolaisia; kehottaa komissiota ja jäsenvaltiota jatkamaan tilanteen seuraamista ja työstämään valmiussuunnitelmaa, mukaan luettuna mahdollisuus soveltaa tilapäistä suojelua koskevaa direktiiviä (8), jos ja kun olosuhteet sitä vaativat; |
15. |
tähdentää, että jäsenvaltioilla on velvoite pelastaa merellä olevat siirtolaiset hädästä, ja kehottaa kansainvälistä velvoitetta rikkoneita jäsenvaltioita lakkaamaan käännyttämästä siirtolaisten veneitä takaisin merelle; |
16. |
kehottaa jäsenvaltioita noudattamaan palauttamiskiellon periaatetta nykyisen kansainvälisen ja EU-oikeuden mukaisesti; kehottaa jäsenvaltioita lopettamaan välittömästi kaikki sääntöjenvastaiset pidennettyä pidätystä koskevat käytännöt, jotka ovat vastoin kansainvälistä ja unionin lainsäädäntöä, ja korostaa, että siirtolaisten pidättämistä koskevista toimenpiteistä on aina tehtävä hallinnollinen päätös, joka on asianmukaisesti perusteltava ja jonka on oltava väliaikainen; |
17. |
kehottaa asianosaisia valiokuntiaan jatkamaan Syyrian ja naapurimaiden tilanteen sekä jäsenvaltioiden tältä osin toteuttamien toimien seuraamista; |
18. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, komission varapuheenjohtajalle / unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkealle edustajalle, jäsenvaltioiden parlamenteille ja hallituksille, YK:n pääsihteerille, YK:n pakolaisasiain päävaltuutetulle, Arabiliiton pääsihteerille, Syyrian arabitasavallan parlamentille ja hallitukselle, Syyrian naapurimaiden parlamenteille ja hallituksille sekä kaikille Syyrian konfliktin osapuolille. |
(1) EUVL C 249 E, 30.8.2013, s. 37.
(2) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2012)0351.
(3) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2013)0223.
(4) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2013)0378.
(5) http://www.unhcr.org/51b7149c9.html.
(6) Yhteisön viisumisäännöstön laatimisesta (viisumisäännöstö) 13. heinäkuuta 2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 810/2009 (EUVL L 243, 15.9.2009, s. 1).
(7) Henkilöiden liikkumista rajojen yli koskevasta yhteisön säännöstöstä (Schengenin rajasäännöstö) 15. maaliskuuta 2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 562/2006 (EUVL L 105, 13.4.2006, s. 1).
(8) Vähimmäisvaatimuksista tilapäisen suojelun antamiseksi siirtymään joutuneiden henkilöiden joukottaisen maahantulon tilanteissa, ja toimenpiteistä näiden henkilöiden vastaanottamisen ja vastaanottamisesta jäsenvaltioille aiheutuvien rasitusten tasapuolisen jakautumisen edistämiseksi 20. heinäkuuta 2001 annettu neuvoston direktiivi 2001/55/EY (EYVL L 212, 7.8.2001, s. 12).
10. lokakuuta 2013
19.5.2016 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
C 181/61 |
P7_TA(2013)0418
Euroopan maiden alueen epäilty käyttö CIA:n vankikuljetuksiin ja laittomaan vankien säilyttämiseen
Euroopan parlamentin päätöslauselma 10. lokakuuta 2013 Euroopan maiden alueen epäillystä käytöstä CIA:n vankikuljetuksiin ja laittomaan vankien säilyttämiseen (2013/2702(RSP))
(2016/C 181/11)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen 13. joulukuuta 2012 antaman tuomion, jossa tuomitaan entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia (EJTM) Euroopan ihmisoikeussopimuksen (3, 5, 8 ja 13 artiklan) erittäin vakavasta rikkomisesta Khaled El-Masrin poikkeuksellisen luovutuksen aikana, |
— |
ottaa huomioon seuraavat Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen käsittelyä odottavat asiat: Al-Nashiri v. Puola, Abu Zubaydah v. Liettua ja Abu Zubaydah v. Puola sekä Nasr ja Ghali v. Italia; ottaa huomioon Al-Nashirin elokuussa 2012 jättämän valituksen Romaniaa vastaan sekä Human Rights Monitoring Institute -järjestön ja Open Society Justice Initiative -ohjelman joulukuussa 2012 jättämän valituksen Liettuaa vastaan tiedonsaantioikeuden ja tehokkaita oikeussuojakeinoja koskevan oikeuden rikkomisesta, |
— |
ottaa huomioon Italian korkeimman oikeuden syyskuussa 2012 antaman tuomion, jossa pidettiin voimassa 23:lle Yhdysvaltojen virkamiehelle Abu Omarin vuonna 2003 tapahtuneesta sieppauksesta langetetut tuomiot, mukaan luettuna entinen CIA:n Milanon-toimiston päällikön Robert Seldon Ladyn yhdeksän vuoden vankeustuomio, |
— |
ottaa huomioon Milanon muutoksenhakutuomioistuimen helmikuussa 2013 tekemän päätöksen, jolla tuomittiin kuuden–seitsemän vuoden vankeuteen kolme muuta CIA:n agenttia (1), joiden katsottiin aiemmin nauttivan diplomaattista koskemattomuutta; ottaa huomioon kyseisen tuomioistuimen päätöksen tuomita myös Italian sotilastiedustelu- ja turvallisuuspalvelun (SISMI) entinen päällikkö Nicolò Pollari kymmenen vuoden vankeuteen, SISMIn entinen apulaispäällikkö Marco Mancini yhdeksän vuoden vankeuteen ja kolme SISMIn agenttia kuuden vuoden vankeuteen, |
— |
ottaa huomioon Italian presidentin 5. huhtikuuta 2013 tekemän päätöksen armahtaa amerikkalainen eversti Joseph Romano, joka oli tuomittu Italiassa osuudestaan Abu Omarin sieppaukseen kyseisessä maassa, |
— |
ottaa huomioon 11. syyskuuta 2012 antamansa päätöslauselman aiheesta ”Euroopan maiden alueen epäillystä käytöstä CIA:n vankikuljetuksiin ja laittomaan vankien säilyttämiseen: väliaikaisen valiokunnan seurantakertomus” (2), |
— |
ottaa huomioon komission esittelijälle toimittamat asiakirjat, muun muassa maaliskuussa 2013 kaikille jäsenvaltioille lähetetyt kirjeet, jotka eivät olleet maakohtaisia ja joihin vain harva jäsenvaltio (Suomi, Unkari, Espanja ja Liettua) vastasi, |
— |
ottaa huomioon Guantánamosta antamansa päätöslauselmat, joista uusin on Guantánamosta ja vankien nälkälakosta 23. toukokuuta 2013 annettu päätöslauselma (3), |
— |
ottaa huomioon 12. joulukuuta 2012 antamansa päätöslauselman perusoikeuksien tilanteesta Euroopan unionissa (2010–2011) (4), |
— |
ottaa huomioon Eurocontrolilta syyskuuhun 2012 asti saadut lentotiedot, |
— |
ottaa huomioon esittelijän huhtikuussa 2013 Afrikan ja Madagaskarin lentoturvallisuusvirastolle (ASECNA) tekemän yhteistyöpyynnön lentotietojen toimittamisesta sekä kesäkuussa 2013 saadun myönteisen vastauksen, |
— |
ottaa huomioon neuvoston päätelmät perusoikeuksista ja oikeusvaltioperiaatteesta sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjan soveltamista koskevasta komission kertomuksesta vuodelta 2012 (Luxemburg, 6.–7. kesäkuuta 2013), |
— |
ottaa huomioon asiakirjan ”Tukholman ohjelma – Avoin ja turvallinen Eurooppa kansalaisia ja heidän suojeluaan varten (2010–2014)”, |
— |
ottaa huomioon useat tiedotusvälineiden raportit ja tutkivan journalismin löydökset, muun muassa Romanian Antena 1 -televisiokanavalla huhtikuussa 2013 lähetetyn dokumentin, |
— |
ottaa huomioon erityisesti Interightsin, Redressin ja Reprieven tekemät tutkimukset ja selvitykset sekä itsenäisten tutkijoiden, kansalaisjärjestöjen ja kansallisten ja kansainvälisten valtiosta riippumattomien järjestöjen edellä mainitun, 11. syyskuuta 2012 annetun parlamentin päätöslauselman jälkeen esittämät raportit, erityisesti Open Society Justive Initiative -ohjelman raportin ”Globalising Torture: CIA Secret Detention and Extraordinary Rendition” (helmikuu 2013), Constitution Project’s Task Force on Detainee Treatment -hankkeen Yhdysvalloissa tekemän riippumattoman puoluerajat ylittävän tutkimuksen (huhtikuu 2013), tiedeyhteisön ylläpitämän luovutuksia käsittelevän internetsivuston (The Rendition Project) Yhdistyneessä kuningaskunnassa julkaiseman Rendition Flights Database -tietokannan (toukokuu 2013), Amnesty Internationalin raportin ”Unlock the truth: Poland's involvement in CIA Secret Detention” (kesäkuu 2013) ja Human Rights Watchin Liettuan viranomaisille lähettämän kirjeen (kesäkuu 2013), |
— |
ottaa huomioon kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan ja ulkoasiainvaliokunnan esittämät kysymykset (O-000079/2013 – B7-0215/2013 ja O-000080/2013 – B7-0216/2013), |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 115 artiklan 5 kohdan ja 110 artiklan 4 kohdan, |
A. |
toteaa, että perusoikeuksien kunnioittaminen on keskeinen tekijä terrorisminvastaisen toiminnan onnistumisessa; |
B. |
toteaa tuominneensa Yhdysvaltojen johtamat luovutukseen ja salaiseen pidätykseen liittyvät CIA:n ohjelmat, joihin liittyy useita ihmisoikeusloukkauksia, kuten laiton ja mielivaltainen pidätys, kidutus ja muu huono kohtelu, palauttamiskiellon periaatteen rikkominen ja tahdonvastainen katoaminen, sekä Euroopan ilmatilan ja alueen käyttö CIA:n toimesta; toteaa pyytäneensä toistuvasti kattavaa tutkimusta kansallisten hallitusten ja virastojen yhteistyöstä CIA:n ohjelmien kanssa; |
C. |
toteaa päättäneensä jatkaa väliaikaiselta valiokunnalta saamansa toimeksiannon hoitoa Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 2, 6 ja 7 artiklan mukaisesti ja kehottaneensa asiaankuuluvia valiokuntiaan antamaan asian parlamentin täysistunnon käsiteltäväksi vuoden kuluttua edellä mainitun, 11. syyskuuta 2012 annetun päätöslauselman hyväksymisestä, koska parlamentti piti välttämättömänä, että arvioidaan sen antamien suositusten noudattamisastetta; |
D. |
toteaa, että luovutuksia koskeva vastuullisuus on tärkeää, jotta voidaan suojella ja edistää ihmisoikeuksia tehokkaasti EU:n sisä- ja ulkopolitiikassa ja varmistaa oikeusvaltioperiaatteeseen perustuvat legitiimit ja tehokkaat turvallisuuspoliittiset toimet; ottaa huomioon, että EU:n toimielimet ovat hiljattain keskustelleet siitä, miten EU voi paremmin suojella ja edistää perusoikeuksia ja oikeusvaltioperiaatetta; |
E. |
ottaa huomioon, että neuvosto ja komissio eivät ole reagoineet konkreettisesti parlamentin suosituksiin; |
F. |
ottaa huomioon, että Liettuan viranomaiset ovat toistaneet sitoutuneensa avaamaan uudelleen rikostutkinnan Liettuan osallistumisesta CIA:n ohjelmaan, jos uusia asioita käy ilmi, mutta ne eivät ole vieläkään avanneet tutkintaa uudelleen; toteaa, että Liettuan viranomaisten Euroopan ihmisoikeustuomioistuimelle Abu Zubayadahin tapauksessa antamista kommenteista kävi ilmi merkittäviä tutkimusta koskevia puutteita eikä niissä ollut otettu huomioon uuden tiedon merkitystä; ottaa huomioon, että Liettua toimii Euroopan unionin neuvoston puheenjohtajana vuoden 2013 jälkipuoliskolla; ottaa huomioon, että Liettuan yleiselle syyttäjälle toimitettiin 13. syyskuuta 2013 kanne, jossa vaadittiin tutkimaan syytöksiä siitä, että Mustafa al-Hawsawi, joka joutuu Guantánamo Bayssa sotilaskomission oikeudenkäyntiin, siirrettiin sinne laittomasti hänen jouduttuaan Liettuassa salaa pidätetyksi ja kidutetuksi osana CIA:n johtamaa ohjelmaa; |
G. |
toteaa, että Antena 1 -televisiokanavalla huhtikuussa 2013 esitetty kattava dokumentti antoi lisää viitteitä Romanian keskeisestä asemasta vankilaverkostossa; ottaa huomioon, että entinen kansallinen turvallisuusneuvonantaja Ioan Talpeş totesi, että Romania on antanut logistiikkatukea CIA:lle; ottaa huomioon, että eräs romanialainen entinen senaattori myönsi edellisen parlamentaarisen tutkimuksen puutteet ja vaati syyttäjiä käynnistämään oikeuskäsittelyn; |
H. |
ottaa huomioon, että Puolan syyttäjille jätettiin 11. kesäkuuta 2013 pyyntö, että kolmas mies, Jemenin kansalainen Waleed Mohammed Bin Attash, tunnustettaisiin virallisesti uhriksi, sillä hänet pidätettiin laittomasti Pakistanissa vuonna 2003 ja häntä pidettiin salaisessa vankilassa Puolassa kesäkuusta syyskuuhun 2003, jonka jälkeen hänet siirrettiin nykyiseen olinpaikkaansa Guantánamoon; toteaa, että Puolan syyttäjät ovat pidentäneet käynnissä olevaa rikostutkimusta lokakuuhun 2013; |
I. |
ottaa huomioon, että Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset ovat esittäneet menettelyyn liittyviä esteitä vastatessaan Libyan kansalaisen Abdel Hakim Belhadjin maassa nostamaan siviilikanteeseen, jossa on kyse väitteistä, joiden mukaan CIA kuljetti Hakim Belhadjin Libyaan kidutettavaksi Britannian avustuksella, ja että Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset ovat ilmoittaneet aikovansa pyytää tuomioistuinta käsittelemään näyttö suljettujen ovien takana; |
J. |
ottaa huomioon, että Italia antoi joulukuussa 2012 kansainvälisen etsintäkuulutuksen Robert Seldon Ladysta, joka pidätettiin Panamassa heinäkuussa 2013; ottaa huomioon, että Panama ei hyväksynyt Italian tekemää luovuttamispyyntöä ja että Robert Seldon Lady palasi Yhdysvaltoihin heinäkuussa 2013; ottaa huomioon, että Italian presidentti päätti 5. huhtikuuta 2013 armahtaa amerikkalaisen everstin Joseph Romanon, joka oli tuomittu osuudestaan Abu Omarin sieppaukseen Italiassa; |
K. |
ottaa huomioon, että marraskuussa 2012 Suomen eduskunnan oikeusasiamies käynnisti selvityksen Suomen alueen, ilmatilan ja lentotietojärjestelmien käytöstä luovutuksia koskevassa CIA:n ohjelmassa ja lähetti yksityiskohtaiset kirjalliset tietopyynnöt 15:lle hallinnon elimelle ja kehotti Liettuan viranomaisia toimittamaan tarkkaa tietoa asiaan liittyvistä lennoista; |
L. |
katsoo, että Tanskan toukokuussa 2012 valmistunut tutkimus ei ole kansainvälisessä ihmisoikeuslainsäädännössä ja -normistossa edellytetty riippumaton, puolueeton, kattava ja tehokas selvitys, koska sitä ei ollut toteutettu riittävin valtuuksin ja se oli kapea-alainen; |
M. |
toteaa, että ainoastaan kaksi jäsenvaltiota (Saksa ja Yhdistynyt kuningaskunta) on vastannut seurantakirjeisiin, jotka lähetettiin YK:n erityistoimenpiteiden puitteissa kahdeksalle jäsenvaltiolle (Ranska, Saksa, Italia, Liettua, Puola, Romania, Ruotsi ja Yhdistynyt kuningaskunta) ja joissa pyydettiin lisätietoja salaisia pidätyksiä koskeneen YK:n selvityksen ”Joint Study on global practices in relation to secret detention in the context of countering terrorism” (5) johdosta; |
N. |
ottaa huomioon, että Yhdysvaltojen presidentti Obama on toistanut sitoutuneensa sulkemaan Guantánamon ja että hän ilmoitti 23. toukokuuta 2013 aloittavansa uudelleen pidätettyjen vapauttamisen ja poistavansa jemeniläisten vankien – joiden kuljettaminen takaisin Jemeniin oli jo todettu turvalliseksi – vapauttamista koskevan lykkäämisen, vaikka sitä vastustetaan Yhdysvaltojen kongressissa; katsoo, että Yhdysvaltojen viranomaisten on täytettävä kansainväliset velvoitteensa ja asetettava Robert Seldon Lady syytteeseen; |
O. |
ottaa huomioon YK:n ihmisoikeusvaltuutetun Navi Pillayn avauspuheenvuoron YK:n ihmisoikeusneuvoston 23. istunnossa (Geneve, toukokuu 2013), jossa tämä lainasi edellä mainittua 11. syyskuuta 2012 annettua parlamentin päätöslauselmaa ja pyysi uskottavaa ja riippumatonta tutkimusta tärkeänä ensimmäisenä askeleena kohti vastuullisuutta ja kehotti valtioita asettamaan tämän etusijalle; |
P. |
ottaa huomioon ihmisoikeuksien ja perusvapauksien edistämistä ja suojelua terrorismia torjuttaessa käsittelevän YK:n erityisraportoijan Ben Emmersonin vuoden 2013 vuosikertomuksen (6), jossa viitattiin parlamentin toimintaan ja tuettiin joitakin sen edellä mainitussa, 11. syyskuuta 2012 antamassa päätöslauselmassa esittämiä suosituksia; |
1. |
pitää hyvin valitettavana, erityisesti ottaen huomioon CIA:n ohjelmien uhreihin kohdistuneet vakavat perusoikeusrikkomukset, että etenkään neuvosto, komissio, jäsenvaltioiden, ehdokasvaltioiden ja assosiaatiomaiden hallitukset, Nato ja Yhdysvaltojen viranomaiset eivät ole panneet täytäntöön edellä mainittuun 11. syyskuuta 2012 annettuun päätöslauselmaan sisältyneitä suosituksia; |
2. |
katsoo, että CIA:n ohjelmia ympäröivä rankaisematta jättämisen ilmapiiri on mahdollistanut jatkuvan perusoikeuksien rikkomisen EU:n ja Yhdysvaltojen terrorismin torjuntaohjelmien yhteydessä, mikä on käynyt ilmi entistä tarkemmin Yhdysvaltojen Kansallisen turvallisuusviraston (NSA) ja parlamentin tutkimusten kohteena olevien eri jäsenvaltioiden valvontaelinten laajamittaisten vakoiluohjelmien paljastuessa; |
Vastuumenettelyt jäsenvaltioissa
3. |
muistuttaa kehottaneensa jäsenvaltioita toteuttamaan riippumattomia ja tehokkaita tutkimuksia ihmisoikeusloukkausten selvittämiseksi, jos ne eivät jo ole täyttäneet tätä positiivista velvoitettaan, ja ottamaan huomioon kaikki esiin tulleet uudet todisteet sekä antamaan kaikki tarvittavat tiedot kaikista lentokoneista, joiden epäillään liittyvän CIA:n ohjelmaan ja näiden jäsenvaltioiden alueeseen; pyytää jäsenvaltioita erityisesti selvittämään, onko niiden alueella toteutettu operaatioita, joissa ihmisiä on pidetty vangittuina salaisissa tiloissa CIA:n ohjelman puitteissa; kehottaa asianomaisia jäsenvaltioita (Ranskaa, Italiaa, Liettuaa, Puolaa, Romaniaa ja Ruotsia) vastaamaan YK:n erityistoimenpiteiden puitteissa lähetettyihin kirjeisiin; |
4. |
kehottaa Liettuaa avaamaan uudelleen CIA:n salaisia pidätyskeskuksia koskevan rikostutkimuksen sekä suorittamaan tinkimättömän tutkimuksen ottaen huomioon kaikki ilmi tulleet tosiasiat ja etenkin Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen asiassa Abu Zubaydah v. Liettua paljastuneet seikat; pyytää Liettuaa sallimaan sen, että tutkijat tekevät perusteellisen selvityksen pidätyslentojen verkostosta ja yhteyshenkilöistä, joiden yleisesti tiedetään järjestäneen kyseisiä lentoja tai osallistuneen niihin; kehottaa Liettuan viranomaisia suorittamaan rikosteknisen tutkimuksen vankilan alueella ja analysoimaan puhelutietoja; kehottaa Liettuan viranomaisia tekemään saumatonta yhteistyötä Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen kanssa asioissa Abu Zubaydah v. Liettua ja Human Rights Monitoring Institute -järjestö v. Liettua; kehottaa Liettuaa rikostutkinnan uudelleenkäynnistämisen yhteydessä ottamaan huomioon muiden mahdollisten uhrien pyynnöt, jotka koskevat oikeusasemaa ja mahdollisuutta olla osallisena tutkinnassa; kehottaa Liettuaa vastaamaan täysimääräisesti muiden EU:n jäsenvaltioiden tietopyyntöihin, erityisesti Suomen oikeusasiamiehen tietopyyntöön lennosta tai lennoista, jotka voisivat yhdistää Suomen ja Liettuan mahdolliseen luovutusreittiin; kehottaa Liettuan yleistä syyttäjää käynnistämään rikostutkinnan Mustafa al-Hawsawin esittämän kanteen perusteella; |
5. |
kehottaa Romanian viranomaisia käynnistämään nopeasti riippumattoman, puolueettoman, kattavan ja tehokkaan selvityksen, paikallistamaan kaikki puuttuvat parlamentaarisen tutkimuksen asiakirjat ja tekemään täyttä yhteistyötä Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen kanssa asiassa Al-Nashiri v. Romania; kehottaa Romaniaa noudattamaan täysin perusoikeuksien takaamista koskevia velvoitteitaan; |
6. |
kehottaa Puolaa jatkamaan tutkimuksiaan avoimemmalta pohjalta ja erityisesti antamaan näyttöä tutkimuksen konkreettisesta etenemisestä, sallimaan uhrien edustajien edustaa tarkoituksenmukaisesti asiakkaitaan antamalla heidän saatavilleen kaiken asiaan liittyvän luottamuksellisen tiedon sekä toimimaan kerätyn aineiston perusteella; kehottaa Puolan viranomaisia nostamaan kanteen mahdollisia asiaan osallisia valtion toimijoita vastaan; kehottaa Puolan yleistä syyttäjää tarkastelemaan kiireellisesti Walid Bin Attashin valitusta ja tekemään sitä koskevan päätöksen; kehottaa Puolaa tekemään täysimääräisesti yhteistyötä Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen kanssa asioissa Al-Nashiri v. Puola ja Abu Zubaydah v. Puola; |
7. |
kehottaa Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisia tekemään täysimääräistä yhteistyötä meneillään olevien rikostutkimusten kanssa sekä sallimaan siviilikanteiden avoimen käsittelyn, jotta kyseiset rikostutkimukset voidaan viedä päätökseen ja ulkomaiden kansalaisten poikkeuksellista luovutusta ulkomaille koskevat väitteet voidaan selvittää; pyytää Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisia toteuttamaan ihmisoikeuksia kunnioittavan tutkimuksen vankien luovuttamisesta ulkomaille sekä kidutuksesta ja pahoinpitelystä ulkomailla; |
8. |
kannustaa Italian viranomaisia jatkamaan toimintaansa oikeuden toteuttamiseksi CIA:n ihmisoikeusloukkauksissa Italian alueella vaatimalla, että Robert Seldon Lady luovutetaan, ja pyytämällä, että 22 muuta Italiassa tuomittua Yhdysvaltojen kansalaista luovutetaan; |
9. |
kannustaa Suomen oikeusasiamiestä saattamaan päätökseen tutkimuksensa avoimuuden ja vastuullisuuden pohjalta sekä kehottaa tästä syystä kaikkia kansallisia viranomaisia tekemään asiassa täysimääräisesti yhteistyötä; pyytää Suomea tutkimaan kaikkia johtolankoja, joiden mukaan Suomen valtion toimijat ovat sotkeutuneet luovutuksia koskevaan ohjelmaan; |
EU:n toimielinten vastaus
10. |
on erittäin pettynyt siihen, että komissio on kieltäytynyt vastaamasta kattavasti parlamentin suosituksiin, ja katsoo, että komission jäsenvaltioille lähettämät kirjeet eivät yleisen luonteensa vuoksi riitä vastuullisuusvaatimusten täyttämiseen; |
11. |
muistuttaa komissiota erityisistä suosituksistaan, joiden mukaisesti sen täytyisi
|
12. |
kehottaa Liettuan viranomaisia hyödyntämään neuvoston puheenjohtajana mahdollisuuden varmistaa parlamentin mietintöön sisältyvien suositusten täysimääräisen toteuttamisen ja ottamaan siten asian oikeus- ja sisäasioiden neuvoston asialistalle ennen Liettuan puheenjohtajakauden päättymistä; |
13. |
muistuttaa neuvostoa erityisistä suosituksistaan, joiden mukaisesti sen täytyisi
|
14. |
kehottaa neuvostoa ja komissiota sisällyttämään omiin Tukholman ohjelman jälkeisiin monivuotisiin ohjelmiinsa erityisiä toimenpiteitä, jotta erityisesti tiedustelupalvelut ja lainvalvontaviranomaiset noudattavat oikeusvaltioperiaatetta ja perusoikeusrikkomuksia koskevaa vastuullisuutta; kehottaa komissiota sisällyttämään vastuukysymyksen marraskuussa 2013 pidettävän Assises de la Justice -tapahtuman esityslistalle; |
15. |
muistuttaa, että parlamentin uskottavuuden varmistamisen kannalta on tärkeää, että sen tutkintaoikeuksia vahvistetaan merkittävästi perusoikeusrikkomusten tutkinnassa EU:ssa, ja toteaa, että tutkintaoikeuteen olisi sisällyttävä kattava valta kuulla valan nojalla asianomaisia henkilöitä, myös hallituksen ministereitä (7); |
16. |
pyytää Eurocontrolia ottamaan Yhdysvaltojen kansallisen lentoviranomaisen tapaan huomioon, että lentoreittitietoja ei tulisi millään tavalla pitää luottamuksellisina, ja kehottaa sitä antamaan nämä tarvittavat tiedot, jotta tutkimukset voidaan toteuttaa tehokkaasti; |
17. |
odottaa, että Yhdysvaltojen Kansallisen turvallisuusviraston valvontaohjelmaa ja eri jäsenvaltioiden valvontaelimiä koskevassa parlamentin selvityksessä ehdotetaan toimia tiedustelupalvelujen tehokasta demokraattista parlamentaarista valvontaa varten, koska nämä elimet ja niiden toiminta on saatettava demokraattiseen valvontaan asianmukaisen sisäisen valvonnan, toimeenpanovallan valvonnan sekä oikeudellisen ja riippumattoman parlamentaarisen valvonnan avulla; |
18. |
pitää valitettavana, että EU:n jäsenvaltiot eivät ole edistyneet liittymisessä tahdonvastaiselta katoamiselta suojelemista koskevaan kansainväliseen yleissopimukseen lukuun ottamatta Liettuaa, joka ratifioi sopimuksen elokuussa 2013; kehottaa niitä 21 jäsenvaltiota, jotka eivät ole vielä ratifioineet sopimusta, tekemään sen viipymättä; |
19. |
kehottaa Belgiaa, Suomea, Kreikkaa, Irlantia, Latviaa, Liettuaa ja Slovakiaa ratifioimaan pikaisesti kidutuksen ja muun julman, epäinhimillisen tai halventavan kohtelun tai rangaistuksen vastaisen yleissopimuksen valinnaisen pöytäkirjan; pitää valitettavana, että YK:n hallinnoimalle kidutuksen ja muun julman, epäinhimillisen tai halventavan kohtelun tai rangaistuksen vastaisen yleissopimuksen erityisrahastolle annetaan rajoitetusti tukea, ja kehottaa EU:n jäsenvaltioita ja komissiota tukemaan erityisrahaston toimintaa huomattavilla vapaaehtoisilla maksuosuuksilla; kehottaa Euroopan ulkosuhdehallintoa ja komissiota nopeuttamaan toimiaan, joilla edistetään kidutuksen ja muun julman, epäinhimillisen tai halventavan kohtelun tai rangaistuksen vastaisen yleissopimuksen mukaisten kansallisten ennaltaehkäisevien valvontajärjestelmien perustamista ja toimintaa kolmansissa maissa; |
20. |
kehottaa EU:ta tutkimaan tarkasti entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian etenemistä Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen asiassa El-Masri v. entisen Jugoslavian tasavalta Makedonia tekemän päätöksen täytäntöönpanossa, sillä ministerikomitea soveltaa nyt asiaan tehostettua menettelyä entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian liittymishakemuksen yhteydessä; kehottaa entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian viranomaisia käynnistämään rikostutkinnan valtion toimijoiden osallisuudesta El-Masria koskevassa asiassa ja saattamaan asiasta vastaavat vastuuseen; |
21. |
kehottaa Yhdysvaltojen hallitusta tekemään yhteistyötä EU:n jäsenvaltioiden kanssa niiden pyytäessä tietoja CIA:n ohjelmasta ja etenkin luovutuspyyntöjen yhteydessä; kehottaa Yhdysvaltojen hallitusta lopettamaan sellaisten kohtuuttomien turvaamismääräysten käytön, joilla estetään Guantánamo Bayn vankeja edustavia asianajajia paljastamasta tietoja päämiestensä salaisesta vankina pitämisestä Euroopassa; rohkaisee Yhdysvaltojen hallitusta viemään päätökseen suunnitelmansa sulkea pian Guantánamo Bayn vankila; |
22. |
kehottaa jäsenvaltioita nopeuttamaan toimiaan Guantánamosta vapautettujen muualta kuin Euroopasta kotoisin olevien pidätettyjen uudelleensijoittamiseksi, sillä heitä ei voi palauttaa kotimaahansa, jossa heitä uhkaisi kuolema, kidutus tai julma ja epäinhimillinen kohtelu (8); pyytää EU:ta uudistamaan vuoden 2009 yhteiset aloitteet tarjoamalla puitteet Guantánamon vankien uudelleensijoittamiselle EU:n jäsenvaltioihin ja aloittamaan vuoropuhelun konkreettisista yhteistyösuunnitelmista Yhdysvaltojen erityislähettilään Clifford Sloanen kanssa vankien siirtämisestä pois Guantánamosta; |
23. |
kehottaa Afrikan ja Madagaskarin lentoturvallisuusvirastoa käynnistämään ripeästi yhteistyönsä Euroopan parlamentin kanssa luovuttamalla siltä pyydetyt lentotiedot; |
24. |
kehottaa seuraavaa parlamenttia (2014–2019) jatkamaan väliaikaisen valiokunnan antaman toimeksiannon hoitamista ja täytäntöönpanoa ja varmistamaan siten, että sen suosituksia noudatetaan, sekä tutkimaan mahdollisesti esiin tulevia uusia seikkoja ja hyödyntämään täysimääräisesti tutkintaoikeuksiaan ja laajentamaan niitä; |
o
o o
25. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle ja komissiolle sekä jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille. |
(1) Muun muassa Jeffrey W. Castelli, entinen CIA:n Rooman-toimiston päällikkö.
(2) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2012)0309.
(3) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2013)0231.
(4) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2012)0500.
(5) A/HRC/13/42.
(6) Framework Principles for securing the accountability of public officials for gross or systematic human rights violations committed in the context of State counter-terrorism initiatives, A/HRC/22/52, 1. maaliskuuta 2013.
(7) Katso ehdotus Euroopan parlamentin asetukseksi Euroopan parlamentin tutkintaoikeuden käyttämistä koskevista yksityiskohtaisista säännöistä ja Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission päätöksen 95/167/EY, Euratom, EHTY kumoamisesta (EUVL C 264 E, 13.9.2013, s. 41).
(8) Euroopan parlamentin päätöslauselma 18. huhtikuuta 2012 vuosikertomuksesta ihmisoikeuksista maailmassa ja Euroopan unionin toiminnasta tällä alalla, mukaan luettuina vaikutukset EU:n strategiseen ihmisoikeuspolitiikkaan (EUVL C 258 E, 7.9.2013, s. 8).
19.5.2016 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
C 181/67 |
P7_TA(2013)0419
Rajatylittävän lainvalvontayhteistyön tehostaminen EU:ssa
Euroopan parlamentin päätöslauselma 10. lokakuuta 2013 rajatylittävän lainvalvontayhteistyön vahvistamisesta EU:ssa: ”Prümin päätöksen” täytäntöönpano ja eurooppalainen tietojenvaihtomalli (2013/2586(RSP))
(2016/C 181/12)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon 7. joulukuuta 2012 annetun komission tiedonannon lainvalvontayhteistyön vahvistamisesta EU:ssa: eurooppalainen tietojenvaihtomalli (EIXM) (COM(2012)0735), |
— |
ottaa huomioon 7. joulukuuta 2012 annetun komission tiedonannon rajatylittävän yhteistyön tehostamisesta erityisesti terrorismin ja rajatylittävän rikollisuuden torjumiseksi 23 päivänä kesäkuuta 2008 tehdyn neuvoston päätöksen 2008/615/YOS (”Prüm-päätös”) täytäntöönpanosta (COM(2012)0732), |
— |
ottaa huomioon Tukholman ohjelman, sisäisen turvallisuuden strategian ja EU:n sisäisen turvallisuuden tiedonhallintastrategian, |
— |
ottaa huomioon 22. toukokuuta 2012 antamansa päätöslauselman Euroopan unionin sisäisen turvallisuuden strategiasta (1), |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 87 artiklan, |
— |
ottaa huomioon komissiolle esitetyn kysymyksen rajatylittävän lainvalvontayhteistyön vahvistamisesta EU:ssa: ”Prümin päätöksen” täytäntöönpano ja eurooppalainen tietojenvaihtomalli (EIXM) (O-000067/2013 – B7-0501/2013), |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 115 artiklan 5 kohdan ja 110 artiklan 2 kohdan, |
A. |
ottaa huomioon, että Tukholman ohjelman mukaan unionin kansalaisten turvallisuuden parantamiseksi on tarpeen yhtenäistää ja vakiinnuttaa laajaa kirjoa työvälineitä tietojen keräämiseksi, käsittelemiseksi ja jakamiseksi lainvalvontaviranomaisten välillä unionissa; |
B. |
ottaa huomioon, että sisäisen turvallisuuden strategiassa kehotettiin kehittämään kokonaisvaltainen tietojenvaihdon malli; |
C. |
toteaa, että unionin lainvalvontayhteistyön perustana on rajatylittävä tietojen vaihto rikollisuudesta, ja että erityisen tärkeää se on alueilla, joilla ei ole sisärajavalvontaa; ottaa huomioon, että rajatylittävä rikollisuus lisääntyy unionissa, minkä vuoksi on yhä tärkeämpää, että lainvalvontatietojen vaihtaminen on tehokasta ja turvallista ja että sen yhteydessä kunnioitetaan tietosuojaa ja perusoikeuksia; |
1. |
panee merkille, että tiedonannoissa arvioidaan erilaisia olemassa olevia rajatylittävän lainvalvonnan tiedonvaihdon kanavia ja välineitä unionissa; katsoo, että nykyisin eri kanavien ja välineiden ”maisema” on monimutkainen ja pirstoutunut, mikä johtaa välineiden tehottomaan käyttöön ja riittämättömään demokraattiseen valvontaan unionin tasolla sekä joissakin tapauksissa toiminnan toivottomaan hitauteen ja heikkoihin käyttömahdollisuuksiin; |
2. |
kehottaa komissiota kartoittamaan unionin ja jäsenvaltioiden lainsäädäntöä, myös (kahdenvälisiä) kansainvälisiä sopimuksia, joilla säännellään lainvalvontatietojen rajatylittävää vaihtoa; yhtyy komissioon siinä, että välineiden todellisen arvon mittaamiseksi tarvitaan merkityksellisempiä tilastoja, ja kehottaa tekemään riippumattoman ulkoisen arvioinnin unionin lainvalvontatietojen vaihdon nykyisistä välineistä, jotta voidaan arvioida niiden mitattavissa olevia vaikutuksia; |
3. |
antaa tukensa komission suosituksille olemassa olevien välineiden ja kanavien käytön tehostamisesta (kuten Europolin automaattisesta käytöstä ja kansallisten keskitettyjen yhteyspisteiden luomisesta) ja rajatylittävää tiedonvaihtoa koskevan koulutuksen parantamisesta ja tietoisuuden lisäämisestä; on kuitenkin pettynyt siihen, että komissio ei ole esittänyt Tukholman ohjelmassa ja sisäisen turvallisuuden strategiassa esitettyjen kehotusten mukaisesti kunnianhimoisempaa, tulevaisuuteen suuntautuvaa visiota, joka voisi olla lähtökohtana poliittiselle vuoropuhelulle siitä, miten voidaan muokata ja optimoida lainvalvontatiedon jakamista unionissa varmistaen samalla tehokas tietosuoja ja yksityisyyden suoja; kehottaa painokkaasti komissiota esittämään tällaisen vision, jossa hahmotellaan hyvin suunnitellut puitteet unionin lainvalvontatietojen vaihdolle, joka perustuu sellaisiin periaatteisiin kuin tarve, laatu, suhteellisuus, tehokkuus ja vastuullisuus ja johon sisältyy asianmukainen arvio tietojen saatavuusperiaatteesta ja ristiinvertailun käsite; |
4. |
kehottaa komissiota tutkimaan, voitaisiinko nykyisten välineiden toteuttamisessa käytettäviä manuaalisia menettelyjä automatisoida tehokkuuden parantamiseksi, samaan tapaan kuin eräät jäsenvaltiot ovat selvittäneet DAPIX:n yhteydessä, ja suunnittelemaan yleisen tietojenvaihtomuodon käyttöönottamista hyväksyttyjen pyyntöjen käsittelyn nopeuttamiseksi; |
5. |
panee merkille, että rajatylittävää lainvalvontaa koskevan tietojenvaihdon erilaiset välineet, myös rajatylittävän pääsyn salliminen kansallisiin tietokantoihin, johtavat pirstoutuneeseen ja vaikeaselkoiseen tietosuojajärjestelmään, joka usein perustuu pienimpään yhteiseen nimittäjään ja jonka lähestymistapa ei ole yhtenäinen; toistaa tässä yhteydessä, että ehdotus tietosuojadirektiiviksi olisi hyväksyttävä mahdollisimman pian; |
6. |
pyytää komissiota tietojenvaihtojärjestelmän lujittamiseksi ja parantamiseksi edistämään toimenpiteitä, joilla pyritään vahvistamaan tehokasta ja varmaa tietosuojaa, kuten Euroopan tietosuojavaltuutetun päätöksessä vaaditaan, ja ottamaan vertailukohdaksi Europolia koskevan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusehdotuksen, jolla kumotaan päätös 2009/371/YOS; |
7. |
panee merkille, että yhä useammalle jäsenvaltiolle Prümin menetelmästä on tullut rutiiniväline rajatylittävässä poliisiyhteistyössä ja rikostutkinnassa; pitää valitettavana, että Prümin päätöksen täytäntöönpano on viivästynyt useissa jäsenvaltioissa huomattavasti; yhtyy komissioon siinä, että välineen pidemmälle menevää kehittämistä olisi harkittava vasta sitten, kun päätös on pantu täysimääräisesti täytäntöön; kehottaa kyseisiä jäsenvaltioita panemaan Prümin päätöksen täysimääräisesti täytäntöön niin, että sitä voidaan käyttää mahdollisimman tehokkaasti; |
8. |
panee merkille, että Prümin päätös tehtiin kolmannen pilarin nojalla ja että sen täytäntöönpanoon ei liity Euroopan parlamentin asianmukaista demokraattista valvontaa; kehottaa komissiota esittämään pikaisesti ehdotuksia, joiden perusteella kolmannen pilarin nojalla hyväksytyt rajatylittävän poliisiyhteistyön välineet – kuten Prümin päätös ja Ruotsin aloite – saatetaan Lissabonin sopimuksen oikeudellisen kehyksen alaisuuteen; |
9. |
muistuttaa, että eurooppalainen poliisikoulutus edistää poliisivoimien keskinäistä luottamusta, tietojenvaihtoa ja rajat ylittävää yhteistyötä; katsoo siksi, että tämä koulutus on säilytettävä ja sitä on vahvistettava; |
10. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle ja komissiolle sekä jäsenvaltioiden parlamenteille. |
(1) EUVL C 264 E, 13.9.2013, s. 1.
19.5.2016 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
C 181/69 |
P7_TA(2013)0420
Kastijärjestelmään perustuva syrjintä
Euroopan parlamentin päätöslauselma 10. lokakuuta 2013 kastijärjestelmään perustuvasta syrjinnästä (2013/2676(RSP))
(2016/C 181/13)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon 13. joulukuuta 2012 antamansa päätöslauselman kastijärjestelmään perustuvasta syrjinnästä Intiassa (1), 17. tammikuuta 2013 antamansa päätöslauselman naisiin kohdistuvasta väkivallasta Intiassa (2), 1. helmikuuta 2007 antamansa päätöslauselman Intian kastittomien ihmisoikeustilanteesta (3) ja 18. huhtikuuta 2012 antamansa päätöslauselman vuosikertomuksista ihmisoikeuksista ja demokratiasta maailmassa ja Euroopan unionin toiminnasta tällä alalla, mukaan luettuina vaikutukset EU:n strategiseen ihmisoikeuspolitiikkaan (4), |
— |
ottaa huomioon kansainväliset ihmisoikeussopimukset, kuten kaikkinaisen rotusyrjinnän poistamista koskeva kansainvälinen yleissopimus ja YK:n rotusyrjinnän poistamista käsittelevän kansainvälisen komitean yleissuositus XXIX, |
— |
ottaa huomioon ihmisoikeusneuvoston julkaisemat luonnokset YK:n periaatteiksi ja suuntaviivoiksi työhön ja syntyperään perustuvan syrjinnän poistamiseksi (5), |
— |
ottaa huomioon YK:n ihmisoikeusvaltuutetun vakavat huolenaiheet, kommentit ja suositukset kastijärjestelmään perustuvasta syrjinnästä, |
— |
ottaa huomioon YK:n sopimuselinten ja erityismenettelyjen valtuutettujen viimeaikaiset suositukset kastijärjestelmään perustuvasta syrjinnästä, |
— |
ottaa huomioon 24. toukokuuta 2011 annetun YK:n erityisraportoijan kertomuksen rasismin, rotusyrjinnän, muukalaisvihamielisyyden ja suvaitsemattomuuden nykyaikaisista muodoista (6) sekä kastijärjestelmän vaikutuspiirissä olevia maita koskevat kertomukset yleisissä määräaikaisarvioinneissa, |
— |
ottaa huomioon parlamentin tutkimuksen ihmisoikeuksista ja köyhyydestä sekä EU:n toimista kastijärjestelmään perustuvaan syrjintään puuttumiseksi, |
— |
ottaa huomioon komissiolle esitetyn kysymyksen kastijärjestelmään perustuvasta syrjinnästä (O-000091/2013 – B7-0507/2013), |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 115 artiklan 5 kohdan ja 110 artiklan 2 kohdan, |
A. |
katsoo, että kastilla on yhteiskunnallis-uskonnollinen ulottuvuus, esimerkiksi Aasiassa kastijärjestelmän ulkopuolelle jääviä pidetään luonnostaan ”epäpuhtaina” ja ”koskemattomina”, mutta laajemmassa merkityksessä kasti merkitsee myös tiukkaa sosiaaliluokkajärjestelmää, jossa ihmiset on jaoteltu arvojärjestykseen syntyperän ja ammatin perusteella; katsoo, että työhön ja syntyperään perustuva syrjintä, joka on YK:n käyttämä kattavampi termi, on kansainvälisessä ihmisoikeuslainsäädännössä kielletty syrjinnän muoto, kuten on julistettu ihmisoikeuksien yleismaailmallisessa julistuksessa, kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevassa kansainvälisessä yleissopimuksessa, taloudellisia, sosiaalisia ja sivistyksellisiä oikeuksia koskevassa kansainvälisessä yleissopimuksessa, kaikkinaisen rotusyrjinnän poistamista koskevassa kansainvälisessä yleissopimuksessa, kaikkinaisen naisten syrjinnän poistamista koskevassa yleissopimuksessa, yleissopimuksessa lapsen oikeuksista ja Kansainvälisen työjärjestön yleissopimuksessa nro 111; |
B. |
ottaa huomioon, että rasismista vastaava YK:n erityisraportoija Githu Muigai painotti kesäkuussa 2011, että on tärkeää pyrkiä olemaan laittamatta syrjinnän eri muotoja hierarkkiseen järjestykseen, vaikka niiden luonne ja vakavuus vaihtelevat riippuen historiasta, maantieteestä ja kulttuurista (esimerkiksi Euroopan romaniyhteisö ja Afrikan, Aasian ja Lähi-idän kastijärjestelmän uhrit); |
C. |
ottaa huomioon, että huolimatta joidenkin kastijärjestelmän vaikutuspiirissä olevien maiden hallitusten toimenpiteistä tarjota perustuslaillista ja lainsäädännöllistä suojaa ja erityistoimia kastijärjestelmään ja kastittomuuteen perustuvaa syrjintää vastaan kastijärjestelmään perustuva syrjintä on edelleen laajalle levinnyttä ja sitkeää ja koskee arviolta 260 miljoonaa ihmistä maailmassa; |
D. |
ottaa huomioon, että kastijärjestelmään perustuvaa syrjintää on lukuisissa maapallon maissa ja että suurin osa uhreista on Etelä-Aasiassa; ottaa kuitenkin huomioon, että uhreja on myös monilla muilla alueilla, kuten Afrikassa, Lähi-idässä ja maastamuuttaneiden keskuudessa; |
E. |
katsoo, että suurimmat esteet kastijärjestelmään perustuvan syrjinnän poistamiselle ovat lainsäädännön ja toimintalinjojen täytäntöönpanon laiminlyönti sekä tehokkaiden parannuskeinojen ja tehokkaasti toimivien valtionlaitosten, kuten oikeus- ja poliisilaitosten, puute, mukaan luettuina oikeus- ja poliisilaitos; |
F. |
ottaa huomioon, että monissa kastijärjestelmän maissa ole ei puututtu eriytettyjen tietojen toimittamiseen, erityislainsäädäntöön ja toimiin kastijärjestelmään perustuvalta syrjinnältä suojelemiseksi; |
G. |
ottaa huomioon, että huolimatta hallitusten ja lisääntyvässä määrin myös joidenkin kansainvälisten elinten ponnisteluista kasteihin kuuluvat ihmiset kärsivät edelleen sosiaalisen syrjäytymisen, köyhyyden, väkivallan, erottelun, ennakkoluuloihin sekä puhtauden ja saastaisuuden käsitteeseen liittyvien fyysisten ja verbaalisten väärinkäytösten vakavista muodoista; |
H. |
ottaa huomioon, että kastittomuuskäytännöt ovat edelleen laajalle levinneitä ja ne saavat nykyaikaisia muotoja; ottaa huomioon, että kastittomien yhteisöjen poliittista osallistumista on rajoitettu ja heihin kohdistuu vakavaa syrjintää työmarkkinoilla; |
I. |
katsoo, että vaikka joissain maissa, kuten Intiassa, pakollinen positiivinen syrjintä on jossain määrin vaikuttanut siihen, että kastittomat pääsevät osallistumaan julkisen sektorin toimintaan, työmarkkinoiden ja yksityisen sektorin syrjinnänvastaisten suojatoimien puute lisää syrjäytymistä ja kasvavaa epätasa-arvoa; |
J. |
ottaa huomioon, että Kansainvälisen työjärjestön ILO:n arvion mukaan ylivoimainen valtaosa pakkotyön uhreista Etelä-Aasiassa kuuluu luetteloituihin kasteihin ja luetteloituihin heimoihin; ottaa huomioon, että pakkotyövoiman käyttö on erityisen laajalle levinnyttä maataloudessa, kaivostoiminnassa ja vaateteollisuudessa, jotka toimittavat tuotteita lukuisille monikansallisille ja eurooppalaisille yrityksille; |
K. |
katsoo, että syrjimättömyys työssä on yksi neljästä työntekoon liittyvästä perusoikeudesta ja se sisältyy myös liike-elämän kansainvälisiin suuntaviivoihin ja puitteisiin, kuten YK:n liike-elämää ja ihmisoikeuksia koskeviin suuntaa-antaviin periaatteisiin, OECD:n suuntaviivoihin ja yhteiskuntavastuusta laadittuihin ISO 26000 -ohjeisiin, joissa kastijärjestelmään perustuva syrjintä on erikseen mainittu vakavana syrjinnän muotona; |
L. |
katsoo, että kastijärjestelmän vaikutuspiirissä olevien maiden hallitusten ja viranomaisten on kiireesti otettava huomioon luonnokset YK:n periaatteiksi ja suuntaviivoiksi työhön ja syntyperään perustuvan syrjinnän tehokkaaksi poistamiseksi ja ryhdyttävä kaikkiin tarvittaviin toimiin kastijärjestelmään perustuvan syrjinnän poistamiseksi ja estämiseksi ja puututtava kaikkiin täytäntöönpanon puutteisiin liittovaltio-, valtio-, alue- ja paikallistasolla, jotta erityinen lainsäädäntö ja poliittiset toimenpiteet kastittomien ja muiden vastaavasti kastijärjestelmän vaikutuspiirissä olevien suojelemiseksi ja heidän oikeuksiensa edistämiseksi pannaan täytäntöön, niitä muutetaan tai ne otetaan käyttöön; |
1. |
tuomitsee kastihierarkiasta ja kastiin perustuvasta syrjinnästä kärsiviin ihmisiin edelleen kohdistuvat ihmisoikeusrikkomukset, mukaan luettuina tasa-arvon ja oikeusturvan sekä työn saatavuuden epääminen, erottelun jatkaminen ja kastiin perustuvat rajat perusihmisoikeuksien saavuttamiselle ja kehitykselle; |
2. |
katsoo, että henkilöllisyystodistuksissa ei pitäisi olla kastiin liittyviä merkintöjä, koska se on tasa-arvon ja sosiaalisen liikkuvuuden periaatteiden vastaista; |
3. |
suhtautuu myönteisesti rasismista vastaavan YK:n erityisraportoija Githu Muigain laatimaan raporttiin ja korostaa, että kaikkien kastijärjestelmään perustuvan syrjinnän uhrien eri puolella maailmaa olisi saatava yhtä paljon huomiota ja suojelua; painottaa yleisemmin, että kaikenlaiseen rasismiin ja syrjintään olisi myös Euroopassa puututtava yhtä ponnekkaasti ja määrätietoisesti; |
4. |
ilmaisee vakavan huolensa siitä, että kastittomien ja vastaavien yhteisöjen sosiaalinen syrjäytyminen johtaa köyhyyden korkeaan tasoon kyseisissä väestöryhmissä sekä kehityksestä syrjäytymiseen ja etuisuuksien alhaisempaan tasoon; korostaa, että se estää heidän osallistumisensa päätöksentekoon ja hallintoon sekä heidän mielekkään osallistumisensa julkiseen elämään ja kansalaistoimintaan; |
5. |
on edelleen huolissaan jatkuvasti kasvavasta raportoitujen ja raportoimatta jäävien järkyttävien tapausten ja kastittomuuteen liittyvien käytäntöjen määrästä kastijärjestelmän maissa, kuten Intiassa, sekä kastittomiin kohdistuviin ja muihin kastijärjestelmään perustuviin ihmisoikeusrikkomuksiin syyllistyneiden yleisestä rankaisematta jäämisestä; muistuttaa, että tietyissä maissa kyseiseen syrjintään syyllistyvät ovat korkeissa hallintoviroissa; |
6. |
toistaa vakavan huolestumisensa kastittomiin naisiin ja muihin vastaavista kastijärjestelmään perustuvista yhteisöistä peräisin oleviin naisiin kohdistuvasta väkivallasta – josta ei useinkaan ilmoiteta viranomaisille henkilökohtaiseen turvallisuuteen kohdistuvan uhan tai yhteisön ulkopuolelle sulkemisen pelosta – sekä kastijärjestelmään, sukupuoleen ja uskontoon perustuvan syrjinnän moninaisista ja päällekkäisistä muodoista, jotka kohdistuvat kastittomiin naisiin ja vähemmistöyhteisöjen naisiin ja johtavat pakkokäännytyksiin, kaappauksiin, pakkoprostituutioon ja seksuaaliseen hyväksikäyttöön, johon syyllistyvät dominoivien kastien miehet; |
7. |
korostaa tarvetta edistää toimintaympäristöä, jossa kastijärjestelmään perustuvan syrjinnän kohteeksi joutuneiden hyväksi työskentelevät kansalaisyhteiskunnan ja ihmisoikeuksien puolustajat kykenevät toimimaan, sillä näin voidaan taata heidän turvallisuutensa sekä se, ettei heidän toimintaansa estetä, leimata eikä rajoiteta; korostaa, että kyseiseen ympäristöön kuuluu rahoituksen saanti ja yhteistyö YK:n ihmisoikeuselinten kanssa sekä Euroopan talous- ja sosiaalikomitean akkreditointi; |
8. |
kehottaa EU:ta edistämään luonnoksia YK:n periaatteiksi ja suuntaviivoiksi työhön ja syntyperään perustuvan syrjinnän tehokkaaksi poistamiseksi suuntaa-antavana kehyksenä myös kastijärjestelmään perustuvan syrjinnän poistamiseksi sekä edistämään niiden tukemista YK:n ihmisoikeusneuvostossa; |
9. |
kehottaa komissiota tunnustamaan, että kastiin perustuva syrjintä on erityinen syrjinnän muoto, jolla on yhteiskunnalliset ja/tai uskonnolliset juuret, ja sitä on torjuttava yhdessä muiden syrjinnän perusteiden kanssa, kuten etninen alkuperä, rotu, syntyperä, uskonto, sukupuoli ja seksuaalinen suuntautuneisuus, EU:n ponnisteluissa kaikenlaisen syrjinnän torjumiseksi; kehottaa EU:ta harkitsemaan kastijärjestelmään perustuvan syrjinnän kohteena olevien ihmisten luokittelemista omaksi ryhmäkseen; |
10. |
kehottaa komissiota ja Euroopan ulkosuhdehallintoa ottamaan kastijärjestelmään perustuvan syrjinnän huomioon kaikessa EU:n lainsäädännössä, toimintalinjoissa ja ohjelma-asiakirjoissa sekä ottamaan käyttöön toimintaohjeet asian panemiseksi täytäntöön; kehottaa Euroopan ulkosuhdehallintoa edistämään seuranta- ja arviointimenetelmiä, jotta voidaan tehokkaasti arvioida EU:n toiminnan vaikutusta tilanteeseen, joka koskee tällaisen syrjinnän kohteeksi joutuneita ihmisiä; |
11. |
suosittaa, että EU toteuttaa järjestelmällisesti vaikutustenarvioinnin kaupan ja/tai investointisopimusten vaikutuksesta kastijärjestelmään perustuvan syrjinnän kohteiksi joutuviin ryhmiin ja puuttuu näihin asioihin yhdessä teollisuuden edustajien, hallitusten virkamiesten ja asiaankuuluvien kansalaisjärjestöjen kanssa; |
12. |
kehottaa sisällyttämään kastijärjestelmään perustuvan syrjinnän ihmisoikeusasiana EU:n tuleviin ihmisoikeustoimintalinjoihin, -strategioihin ja -toimintasuunnitelmiin; |
13. |
kehottaa komissiota tukemaan voimakkaammin kehityshankkeita, joiden avulla torjutaan kastijärjestelmään perustuvaa syrjintää vakavana ihmisoikeusrikkomuksena, joka pahentaa köyhyyttä, ja ottamaan tällaisen syrjinnän huomioon kaikissa hankkeissa siten, että keskitytään koulutukseen, naisiin, oikeusturvaan, poliittiseen osallistumiseen ja työnsaantiin kyseisissä maissa; |
14. |
kehottaa komissiota kehittämään ja soveltamaan kastit huomioon ottavia menetelmiä humanitaaristen kriisien yhteydessä, jotta varmistetaan, että humanitaarinen apu toimitetaan kaikille syrjäytyneille ryhmille, kuten kastijärjestelmään perustuvasta syrjinnästä kärsiville ihmisille; |
15. |
kehottaa EU:ta ottamaan kastijärjestelmään perustuvan syrjinnän aiheen esiin korkeimmalla mahdollisella tasolla ja sen vaikutuspiirissä olevien maiden hallitusten kanssa kahdenvälisissä huippukokouksissa ja muissa kansainvälisissä kokouksissa; |
16. |
kannustaa Euroopan ulkosuhdehallintoa lujittamaan poliittisia ja ihmisoikeuksia koskevia vuoropuheluja ja edistämään hankkeita, joiden avulla pyritään poistamaan kastijärjestelmään perustuva syrjintä yhdessä sellaisten valtioiden (kuten Intia, Nepal, Pakistan, Bangladesh ja Sri Lanka) hallitusten kanssa, joissa kastijärjestelmän vaikutuspiiriin kuuluviin yhteisöihin kohdistetaan niin sanottuja koskemattomuuskäytäntöjä, sekä yleisemmin torjumaan työhön ja syntyperään perustuvaa syrjintää, jota esiintyy eri maissa, mukaan luettuina Jemen, Mauritania, Nigeria, Senegal ja Somalia; muistuttaa, että kastiin perustuvaa syrjintää ei mainita sopimuksissa, joita on tehty useiden edellä mainittujen valtioiden kanssa; |
17. |
kehottaa komissiota ja Euroopan ulkosuhdehallintoa sisällyttämään tarpeen vaatiessa kastijärjestelmään perustuvaa syrjintää koskevan lausekkeen kaikkiin kauppa- ja assosiaatiosopimuksiin; |
18. |
suosittaa, että Euroopan unioni edistää kastijärjestelmään kuuluvien maiden kanssa tehtävässä liiketoiminnassa syrjinnänvastaista ja osallistavaa politiikkaa ja menettelyjä, kuten kastittomia ja vastaavalla tavalla syrjittyjä henkilöitä koskeva positiivinen syrjintä työmarkkinoilla ja yksityisellä sektorilla; |
19. |
kehottaa EU:ta edistämään säännöllisiä ja laajoja neuvotteluja kansalaisyhteiskunnan kanssa kastijärjestelmään perustuvasta syrjinnästä ja jakamaan riittävät resurssit kansalaisyhteiskunnan järjestöille kastijärjestelmään perustuvan syrjinnän torjumiseksi; |
20. |
kehottaa EU:ta edistämään kastit huomioon ottavaa vuoden 2015 jälkeistä kehitysohjelmaa, jossa pyritään vähentämään kastijärjestelmään perustuvaa tai kastijärjestelmällä vaikeutettua epätasa-arvoa erittäin tärkeänä ja mitattavissa olevana tavoitteena, jotta kastijärjestelmään perustuvaan syrjintään puututtaisiin selvästi, koska se on merkittävin rakenteellinen köyhyyttä ylläpitävä tekijä ja syvimmälle iskostunut rakenteellisen epätasa-arvon syy; |
21. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman komission varapuheenjohtajalle / unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkealle edustajalle, neuvostolle, komissiolle, ihmisoikeuksista vastaavalle EU:n erityisedustajalle, jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille, YK:n pääsihteerille ja YK:n ihmisoikeusneuvostolle. |
(1) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2012)0512.
(2) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2013)0031.
(3) EUVL C 250 E, 25.10.2007, s. 87.
(4) EUVL C 258 E, 7.9.2013, s. 8.
(5) A/HRC/11/CRP.3.
(6) A/HRC/17/40.
19.5.2016 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
C 181/73 |
P7_TA(2013)0421
Vuosikertomus vetoomusvaliokunnan toiminnasta 2012
Euroopan parlamentin päätöslauselma 10. lokakuuta 2013 vetoomusvaliokunnan vuonna 2012 käsittelemistä asioista (2013/2013(INI))
(2016/C 181/14)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon aikaisemmat päätöslauselmansa vetoomusvaliokunnan käsittelemistä asioista, |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen (SEU) 10 ja 11 artiklan, |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 24, 227, 228, 258 ja 260 artiklan, |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 48 artiklan ja 202 artiklan 8 kohdan, |
— |
ottaa huomioon vetoomusvaliokunnan mietinnön (A7-0299/2013), |
A. |
ottaa huomioon, että ellei perussopimuksen pöytäkirjasta N:o 30 muuta johdu, Euroopan unionin perusoikeuskirja on ollut oikeudellisesti sitova Lissabonin sopimuksen tultua voimaan; toteaa, että kyseinen perussopimus muodostaa myös oikeusperustan EU:n liittymiselle Euroopan ihmisoikeussopimukseen sekä eurooppalaisen kansalaisaloitteen käyttöönotolle; |
B. |
katsoo, että vetoomusvaliokunnan velvollisuutena on jatkuvasti arvioida uudelleen ja mahdollisuuksien mukaan vahvistaa rooliaan erityisesti demokratian periaatteiden kehittämisessä esimerkiksi siten, että kansalaiset osallistuvat aktiivisemmin EU:n päätöksentekoprosessiin sekä lisätään avoimuutta ja vastuullisuutta; ottaa huomioon, että tavanomaisessa toiminnassaan valiokunta tekee läheistä yhteistyötä jäsenvaltioiden, komission, Euroopan oikeusasiamiehen ja muiden elinten kanssa varmistaakseen, että EU:n lainsäädännön henkeä ja kirjainta noudatetaan täysimääräisesti; |
C. |
toteaa, että vuonna 2012 vetoomusvaliokunnassa merkittiin luetteloon 1 986 vetoomusta, joista valtaosa koski perusoikeuksia, ympäristöä, sisämarkkinoita sekä talous- ja sosiaalikriisiä; ottaa huomioon, että 1 406 vetoomusta otettiin käsiteltäväksi, ja näistä 853 vetoomusta toimitettiin komissiolle tarkempia tutkimuksia varten SEUT-sopimuksen 258 ja 260 artiklan nojalla ja 580:ää vetoomusta ei otettu käsiteltäväksi; ottaa huomioon, että ainakin viiden vuonna 2012 esitetyn vetoomuksen aiheet annettiin Euroopan unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi perussopimuksen 258 ja 260 artiklan mukaisesti; toteaa, että unionin yleisen tuomioistuimen 14. syyskuuta 2011 asiassa T308/07 antama tuomio osoitti, että myös parlamentin tekemät menettelyä koskevat päätökset kuuluvat tuomioistuinvalvonnan piiriin; toteaa, että tässä mietinnössä esitettävän tilastollisen analyysin mukaan eniten jätettiin vetoomuksia, jotka koskevat koko EU:ta (27,3 prosenttia), ja seuraavaksi eniten vetoomuksia, jotka koskevat Espanjaa (15,0 prosenttia), Saksaa (12,5 prosenttia) ja Italiaa (8,6 prosenttia); |
D. |
toteaa, että perusoikeuksien alalla vetoomusvaliokunta kiinnitti vuonna 2012 runsaasti huomiota vammaisten henkilöiden oikeuksiin, lasten oikeuksiin, kuluttajien oikeuksiin, omistusoikeuksiin, oikeuteen liikkua vapaasti ilman minkäänlaista syrjintää, ilmaisunvapauden ja yksityisyyden turvaamiseen sekä oikeuteen tutustua asiakirjoihin ja saada tietoa sekä poliittiseen yhdistymisvapauteen ja oikeuteen liittyä ammattijärjestöön; toteaa, että talouskriisin vuoksi on esitetty useita vetoomuksia, jotka liittyvät sosiaalisiin ongelmiin, esimerkiksi asumiseen, työllisyyteen ja säästäjien harhaanjohtamiseen pankkialalla; |
E. |
ottaa huomioon, että kansalaisten esittämistä vetoomuksista ilmenee, että vammaisuuteen, vähemmistöryhmään tai etniseen ryhmään kuulumiseen, sukupuoleen, ikään tai sukupuoliseen suuntautumiseen perustuvaa syrjintää esiintyy jatkuvasti; |
F. |
katsoo, että Euroopan unionin syrjinnänvastaiset aloitteet, kuten EU:n kehys romanien integraatiota edistäville kansallisille strategioille 2011, on otettava pikaisesti osaksi kansallisia strategioita ja katsoo, että kyseisiä aloitteita on jatkuvasti seurattava ja tarkistettava taloudellisen ja sosiaalisen tilanteen muutosten mukaan; |
G. |
katsoo, että saastumisen ja ympäristön väärinkäytön aiheuttamaa uhkaa ei voida ympäristönsuojelussa korostaa liikaa, sillä niistä aiheutuu luonnon monimuotoisuudelle ja ekosysteemeille sekä kansanterveydelle pitkäaikaisia ja usein hengenvaarallisia uhkia; toteaa, että biologisen monimuotoisuuden alalla tietyt jäsenvaltiot eivät ole vielä nimenneet kaikkia vähimmäisvaatimuksena olevia Natura 2000 -suojelualueita tai toteuttaneet täysin näiden alueiden tehokasta suojelua; ottaa huomioon saastumisen ja ilmastonmuutoksen torjuntaan liittyvät tavoitteet; toteaa, että vetoomusvaliokunta kiinnitti vuonna 2012 runsaasti huomiota jäte- ja vesilainsäädännön täytäntöönpanoon sekä ympäristöä ja kansanterveyttä koskevien hankkeiden ja toimenpiteiden vaikutusten arviointiin; |
H. |
toteaa, että on tarpeen suojella luonnonvaroja, jotta voidaan välttää maapallon tulevaisuuden vaarantuminen; pitää tärkeänä, että ennalta varautumisen periaate asetetaan etusijalle geneettisesti muutettujen organismien ja nanoteknologian aloilla; |
I. |
toteaa, että Italiaan suuntautunut tiedonhankintamatka toi korostetusti esiin sen, että Italian kaikkien asiasta vastaavien viranomaisten on kiireellisesti löydettävä kestävä ratkaisu Rooman maakunnan jätehuoltotarpeisiin ja varmistettava näin, että kansalaisten terveyttä ja ihmisarvoa kunnioitetaan; toteaa, että vaikka Napolin hätätila on jo saatu purettua, Campanian alueella on vielä monta haastetta, jotka liittyvät jätehuoltoa koskevan kattavan lähestymistavan osalta direktiivissä 2008/98/EY (jätehuollon puitedirektiivi) säädettyyn jätteiden hierarkiaan ja Euroopan unionin tuomioistuimen maaliskuussa 2010 antamaan päätökseen; |
J. |
ottaa huomioon, että vaikka komissio voi tarkistaa EU:n lainsäädännön noudattamisen kaikilta osin vasta jäsenvaltion viranomaisten tehtyä lopullisen päätöksensä, erityisesti ympäristöasioissa on tärkeää tarkistaa varhaisessa vaiheessa, että paikalliset, alueelliset ja kansalliset viranomaiset soveltavat asianmukaisesti kaikkia Euroopan unionin lainsäädännön mukaisia olennaisia menettelyvaatimuksia, ja myös soveltaa ennalta varautumisen periaatetta; |
K. |
toteaa, että vetoomusvaliokunnan työn tuloksena parlamentti on julistanut veden julkiseksi hyödykkeeksi; toteaa, että oikeutta veteen koskeva eurooppalainen kansalaisaloite on ensimmäisenä saavuttanut miljoonan Euroopan kansalaisen allekirjoituksen rajan; |
L. |
katsoo, että on estettävä biologisen monimuotoisuuden väheneminen korvaamattomasti erityisesti Natura 2000 -alueilla; ottaa huomioon jäsenvaltioiden sitoumuksen huolehtia luontotyyppidirektiivin (92/43/ETY) ja lintudirektiivin (79/409/ETY) mukaisten erityissuojelualueiden suojelusta; |
M. |
toteaa puolustaneensa saastuttaja maksaa -periaatetta 13. joulukuuta 2012 antamassaan päätöslauselmassa uudesta kestävästä ja kilpailukykyisestä terästeollisuudesta (perustuu vastaanotettuun vetoomukseen) (1); |
N. |
katsoo, että parlamentin ja komission välisestä toimielinten sopimuksesta huolimatta komissio vaikuttaa haluttomalta antamaan täsmällistä tietoa toiminnastaan ja tekemistään päätöksistä vetoomuksiin liittyvissä ja ympäristölainsäädännön täytäntöönpanoa koskevissa rikkomusmenettelyissä; pitää tätä merkittävänä huolenaiheena, kun otetaan huomioon ekosysteemeille ja terveydelle mahdollisesti aiheutuva korjaamaton vahinko ja tuho; katsoo, että unionin toimielinten olisi tarjottava enemmän tietoa ja oltava EU:n kansalaisille avoimempia; |
O. |
toteaa, että vuosi 2013 on julistettu Euroopan kansalaisten teemavuodeksi; katsoo, että juuri Euroopan unionin kansalaiset ja asukkaat, yksin tai yhdessä, kykenevät arvioimaan hyvin unionin lainsäädännön tehokkuutta sellaisena kuin sitä sovelletaan ja osoittamaan mahdolliset puutteet, jotka haittaavat lainsäädännön asianmukaista täytäntöönpanoa ja oikeuksien täysimääräistä käyttämistä; ottaa huomioon asiakirjan ”Euroopan kuluttaja-asioiden toimintaohjelma – edistetään luottamusta ja kasvua” sisällön; katsoo, että tämän perusedellytyksenä on unionin lainsäädäntöä koskevan tiedon tarjoaminen kansalaisille tarkoituksenmukaisesti; |
P. |
toteaa, että edellä mainitusta syystä vetoomusvaliokunta käytti vuonna 2012 runsaasti aikaa ja energiaa keskustellakseen Euroopan kansalaisuuden merkityksestä ja että unionin kansalaisuus liittyy läheisesti SEUT-sopimuksen III osassa tarkoitettuun täydelliseen vapauteen liikkua ja oleskella Euroopan unionissa mutta käsittää myös lukuisia muita oikeuksia ja hyödyttää kansalaisia, jotka pysyvät kotimaassaan; toteaa vetoomusten osoittavan, että Euroopan unionin kansalaiset ja asukkaat kohtaavat edelleen laajalle levinneitä ja konkreettisia esteitä käyttäessään erityisesti rajatylittäviä oikeuksiaan ja että tämä vaikuttaa päivittäin suoraan tuhansien talouksien elämään ja hyvinvointiin; |
Q. |
ottaa huomioon, että vetoomusmenettelyllä voidaan täydentää muita kansalaisten käytettävissä olevia unionin välineitä, kuten mahdollisuutta tehdä kantelu Euroopan oikeusasiamiehelle tai valitus komissiolle; toteaa, että vetoomusvaliokunta tekee yhteistyötä Euroopan oikeusasiamiehen, parlamentin muiden valiokuntien, eurooppalaisten toimielinten, toimijoiden ja verkostojen sekä jäsenvaltioiden kanssa; |
R. |
katsoo, että vetoomusmenettely voi ja sen pitääkin täydentää tulevaisuudessakin muita kansalaisten käytettävissä olevia oikeussuojamekanismeja, joista voidaan mainita esimerkiksi komissiolle tai Euroopan oikeusasiamiehelle tehtävät kantelut; pitää varsinkin sisämarkkinoiden ongelmanratkaisuverkkoa (SOLVIT) merkittävänä välineenä, jota Euroopan unionin kansalaiset voivat käyttää ratkaistakseen nopeasti ongelmat, jotka johtuvat viranomaisten virheellisestä sisämarkkinalainsäädännön soveltamisesta, ja tämän vuoksi on saatava edistystä aikaan kuluttajien ja heitä edustavien järjestöjensä riitauttamien asioiden ratkaisemisessa kollektiivisesti; toteaa, että yhteinen verkkoportaali ”Näin käytät oikeuksiasi” sisältää tärkeää tietoa kansalaisille, jotka haluavat tehdä kantelun unionin lainsäädännön soveltamisesta; |
S. |
ottaa huomioon, että kaikkien EU:n kansalaisten ja asukkaiden perussopimuksen nojalla taatun vetoomusoikeuden toimiala ja toimintatapa eroavat muista kansalaisten saatavilla olevista oikeussuojakeinoista, kuten kantelun tekemisestä komissiolle tai oikeusasiamiehelle; |
T. |
katsoo, että kansalaisten osallistumista Euroopan unionin päätöksentekoprosessiin on lisättävä unionin legitiimiyden ja vastuuvelvollisuuden vahvistamiseksi, |
U. |
ottaa huomioon, että osallistuvan demokratian uusi väline, eurooppalainen kansalaisaloite, tuli voimaan 1. huhtikuuta 2012 ja vuoden 2012 aikana rekisteröitiin kaikkiaan kuusitoista aloitetta; panee merkille, että eurooppalaisten kansalaisaloitteiden esittäjät ovat tuoneet esiin merkittäviä huolenaiheita, jotka liittyvät itse allekirjoitusten keräämisessä kohdattuihin teknisiin ongelmiin; katsoo, että vetoomusvaliokunnalla on keskeinen rooli riittävästi tuenilmaisuja saaneita aloitteita koskevien julkisten kuulemisten järjestäjänä; |
V. |
katsoo, että selkeästi jäsenneltyä ja laajalti julkaistua tietoa ei selvästikään ole saatavilla riittävästi ja unionin kansalaisten tietämys oikeuksistaan on puutteellista; toteaa, että edellä mainitut seikat estävät ratkaisevasti Euroopan unionin kansalaisuuden aktiivista harjoittamista; toteaa tässä yhteydessä, että jäsenvaltioiden olisi noudatettava kokonaisvaltaisemmin tiedotus- ja valistusvelvoitteitaan; |
W. |
katsoo, että Euroopan unionin kansalaisilla ja asukkailla on oikeus edellyttää, että ongelmiin, jotka he esittävät vetoomusvaliokunnalle, voidaan löytää ratkaisu kohtuullisen ajan kuluessa Euroopan unionin lainsäädännön puitteissa ja erityisesti että valiokunnan jäsenet puolustavat vetoomuksen esittäjän luonnonympäristöä, terveyttä, liikkumisvapautta, ihmisarvoa sekä perusoikeuksia ja -vapauksia; toteaa, että valiokuntatyöskentelyn tehokkuus riippuu oleellisesti sen sihteeristön toiminnan nopeudesta ja perusteellisuudesta ja että sitä voitaisiin parantaa varsinkin optimoimalla vetoomusten käsittelyajat ja systematisoimalla niiden arviointimenettely; katsoo, että vastaanotettavien vetoomusten määrän kasvaessa jatkuvasti joka vuosi tähän tarkoitukseen olisi käytettävä enemmän resursseja ja valiokunnan kokousaikaa; katsoo, että vetoomusten käsittelyn jatkuvuus on taattava myös vaalikausien vaihtuessa ja siitä johtuvien henkilöstövaihdosten yhteydessä; ottaa huomioon, että Espanjassa on esitetty useita vetoomuksia, jotka koskevat Francon ajan uhreja ja ryöstettyjä lapsia; |
X. |
panee merkille, että jotkin vetoomukset kulkevat ratkaisemattomina komission, parlamentin, unionin tuomioistuimen ja kansallisten viranomaisten välillä jättäen vetoomuksen esittäjät epävarmuuteen ilman merkkiäkään päätöksen saamisesta; |
Y. |
toteaa, että perustavanlaatuisiin demokraattisiin oikeuksiin ja oikeusvaltioperiaatteeseen – joita suojellaan jäsenvaltioissa Euroopan unionista tehdyllä sopimuksella – liittyviä rikkomuksia käsittelevien vetoomusten määrä on noussut huomattavasti, mikä osoittaa, että EU:n kansalaiset luottavat yhä enenevissä määrin yhteisön toimielimiin perusoikeuksiensa puolustajina; |
Z. |
katsoo, että yksityishenkilöillä ja paikallisyhteisöillä sekä vapaaehtoisjärjestöillä ja yrityksillä on hyvät mahdollisuudet arvioida niihin sovellettavan EU:n lainsäädännön tehokkuutta ja ilmoittaa mahdollisista oikeudellisista aukoista, jotka on analysoitava, jotta varmistetaan EU:n lainsäädännön nykyistä parempi, yhdenmukaisempi ja yhtenäinen täytäntöönpano kaikissa jäsenvaltioissa; |
1. |
panee merkille, että Euroopan unionin kansalaisten ja asukkaiden vuonna 2012 esittämät vetoomukset keskittyivät tapauksiin, joissa perusoikeuksia, ympäristöä, sisämarkkinoita ja omistusoikeuksia koskevaa Euroopan unionin lainsäädäntöä väitettiin rikotun; katsoo vetoomusten osoittavan, että Euroopan unionin lainsäädännön puutteellinen täytäntöönpano tai virheellinen soveltaminen on edelleen yleistä ja laajalle levinnyttä; |
2. |
panee merkille, että esitetyt vetoomukset koskevat usein perusoikeuksia ja niissä otetaan esiin etenkin sellaisia kysymyksiä, jotka liittyvät vammaisten henkilöiden oikeuksiin, lasten oikeuksiin, omistusoikeuksiin, oikeuteen liikkua vapaasti ja siirtää sosiaalietuuksia koskevia oikeuksia ilman minkäänlaista syrjintää millä tahansa perusteella, ilmaisunvapauden ja yksityisyyden turvaamiseen, yhdistymisvapauteen sekä oikeuteen tutustua asiakirjoihin ja saada tietoa; kehottaa jäsenvaltioita panemaan edellä mainitut oikeudet asianmukaisesti täytäntöön ja kunnioittamaan niitä perussopimuksen määräysten mukaisesti ja kehottaa komissiota ryhtymään tarvittaviin toimiin velvoittaakseen sellaiset jäsenvaltiot, joissa kyseisiä oikeuksia ei täysin kunnioiteta, kuromaan umpeen kansallisen lainsäädännön ja Euroopan unionin kansalaisten perusoikeuksien välinen ero; katsoo, että olisi kiinnitettävä erityistä huomiota historiallista muistoa koskevaan oikeuteen ja Francon diktatuurin aikana kärsineiden perheiden totuutta, oikeudenmukaisuutta ja hyvitystä koskeviin oikeuksiin sekä Espanjassa ryöstettyjen lasten oikeuteen saada tietää biologisten vanhempiensa henkilöllisyys; |
3. |
katsoo, että Euroopan oikeusasiamiehen verkkosivustolla olevan kaltaisen, Euroopan parlamentin verkkosivuston kautta saatavilla olevan vuorovaikutteisen oppaan avulla saatettaisiin pystyä vähentämään sellaisten vetoomusten määrää, joiden aiheet eivät liity EU:n toimialaan; |
4. |
vahvistaa vetoomusvaliokunnan keskeisen tehtävän yksilöidä tuomioistuinten ulkopuolisia oikeussuojakeinoja kansalaisia varten ja tarkastella käytännössä sitä, miten Euroopan unionin kansalaiset näkevät Euroopan unionin, mikä puolestaan antaa tietoa siitä, tuottaako EU:n lainsäädäntö todella odotetut tulokset ja vastaako se sitä, mitä kansalaiset EU:lta odottavat; |
5. |
kehottaa vetoomusvaliokuntaa tutkimaan ERT-oikeuskäytäntölinjan vaikutuksia vetoomusten käsiteltäväksi ottamisen edellytysten täyttymiseen, mikä takaa unionin kansalaisille – vaikka kyse olisi puhtaasti kansallisesta lainsäädännöstä – kattavamman suojan, jos kansalliset päätökset vaikuttavat EU:n kansalaisoikeuksien käyttämiseen; kehottaa selvittämään, mitkä tosiasialliset esteet estävät unionin kansalaisia saamasta unionin tuomioistuimelle esitettävillä ennakkoratkaisupyynnöillä luotettavia tulkintoja unionin oikeutta koskevista, kansallisissa tuomioistuimissa käytävissä oikeudenkäynneissä; |
6. |
kehottaa, että valiokunnan työskentelyn parantamisen yhteydessä olisi luotava menettely, jolla taataan tiedonkeruumatkojen jälkeen jokaisen matkalle osallistuneen jäsenen oikeus esittää saadut tiedot omasta näkökulmastaan sekä jokaisen valiokunnan jäsenen mahdollisuus osallistua päätöksentekoon vetoomusvaliokunnan tekemien päätelmien yhteydessä; |
7. |
aikoo päättäväisesti tehdä vetoomusmenettelystä tehokkaamman, avoimemman ja puolueettoman sekä vetoomusvaliokunnan jäsenten osallistumisoikeudet säilyttäen sellaisen, että myös vetoomusten käsittelyn eri menettelyvaiheet kestävät tuomioistuinten suorittaman tarkastelun; |
8. |
korostaa, että kansalaisiin kohdistuu jatkuvasti syrjintää uskonnon tai vakaumuksen, vammaisuuden, vähemmistöryhmään kuulumisen, iän tai seksuaalisen suuntautumisen perusteella; varoittaa erityisesti, että romaniväestön sosiaalisessa integroitumisessa on edelleen esteitä kaikkialla unionin alueella; kehottaa siksi komissiota helpottamaan hallitusten välistä yhteistyötä tällä alalla, tarjoamaan riittävästi rahoitusta romaniväestön sosiaalista integroitumista edistävien kansallisten strategioiden toteuttamista varten sekä valvomaan aktiivisesti näiden strategioiden tosiasiallista toteuttamista jäsenvaltioissa; |
9. |
kehottaa komissiota esittämään säädösehdotuksen, jolla ratkaistaan lopullisesti väestörekisteriasiakirjojen ja niiden vaikutusten vastavuoroiseen tunnustamiseen liittyvät ongelmat, sekä kunnioittamaan tässä yhteydessä toissijaisuusperiaatteen mukaisesti yksittäisten jäsenvaltioiden sosiaalipoliittisia perinteitä; |
10. |
kehottaa uudelleen jäsenvaltioita varmistamaan kaikkien Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheidensä vapaa liikkuvuus ilman seksuaaliseen suuntautumiseen tai kansallisuuteen perustuvaa syrjintää; kehottaa jäsenvaltioita uudelleen panemaan täysimääräisesti täytäntöön direktiivin 2004/38/EY 2 ja 3 artiklassa myönnetyt oikeudet niin, että ne kattavat eri sukupuolta olevien puolisoiden lisäksi myös rekisteröidyn kumppanin, kotitalouden jäsenen tai sellaisen kumppanin, jonka kanssa Euroopan unionin kansalaisella on asianmukaisesti todistettu vakituinen suhde, myös silloin kun pari on samaa sukupuolta, vastavuoroisen tunnustamisen, yhdenvertaisuuden, syrjimättömyyden, ihmisarvon sekä yksityis- ja perhe-elämän kunnioittamisen periaatteiden perusteella; vaatii komissiota tässä yhteydessä varmistamaan, että direktiiviä sovelletaan tiukasti ja tarvittaessa tarkistetaan vastaavasti tätä tarkoitusta varten, ja että velvoitteitaan laiminlyöviä jäsenvaltioita vastaan aloitetaan mahdollisesti rikkomusmenettely; |
11. |
panee merkille, että vetoomuksissa usein käsitelty aihe on ympäristö, mikä osoittaa, että jäsenvaltioiden viranomaiset jättävät toistuvasti huolehtimatta luonnon monimuotoisuuden, luonnonvarojen ja ekosysteemien suojelusta sekä siitä, että turvataan kansanterveyden korkeimmat standardit; panee erityisesti merkille, että jätehuollosta, vedestä, ydinenergian ja geenitekniikan mahdollisista vaaroista, suojelluista lajeista sekä ympäristöä ja kansanterveyttä koskevien hankkeiden ja toimenpiteiden vaikutusten arvioinnista, esimerkiksi hydraulisen murtamisen avulla tapahtuvan liuskekaasun hyödyntämisen alalla, esitetään paljon vetoomuksia; kehottaa komissiota vahvistamaan ympäristöä ja ilmastonmuutoksen torjuntaa koskevaa ympäristölainsäädäntöä ja varsinkin varmistamaan sen moitteeton täytäntöönpano; pitää valitettavana, että jotkin jäsenvaltiot eivät pyrkimyksistään huolimatta ole löytäneet kestäviä ratkaisuja jätehuoltoa koskeviin ongelmiin; |
12. |
kehottaa komissiota ryhtymään asianmukaisiin toimenpiteisiin, jotta jäsenvaltiot ymmärtäisivät veden olevan julkinen hyödyke; katsoo, että ennalta varautumisen periaatetta on noudatettava tarkasti käytettäessä bioteknologiaa ja nanoteknologiaa tuotteissa, jotka voivat vahingoittaa vakavalla tavalla kuluttajien terveyttä; |
13. |
odottaa, että ympäristövaikutusten arviointia koskevaa tarkistettua direktiiviä, jolla tarkistetaan direktiiviä 2011/92/EU, vahvistetaan tarjoamalla selkeämpiä parametreja, ja odottaa ennen kaikkea, että jäsenvaltiot panevat direktiivin asianmukaisesti täytäntöön; |
14. |
katsoo, että kiireellisiä vetoomuksia varten on kehitettävä menetelmiä, jotka mahdollistavat tiedonkeruumatkat myös Euroopan parlamentin vaalien yhteydessä olevana pitkänä istunnottomana aikana sekä – vetoomuksen luonteen edellyttäessä – myös istunnottomana aikana kesällä (esimerkiksi Damülsissa tiedonkeruumatkan ajankohta rajoittui kesäkuukausiin); |
15. |
suhtautuu myönteisesti Napolin hätätilan päättymiseen ja uusiin jätehuoltoa koskeviin aloitteisiin ja odottaa, että Campanian alueen sitkeisiin ongelmiin löydetään asianmukainen ratkaisu, nimittäin perustamalla kattava alueellinen jätehuoltolaitos jätehuollon puitedirektiivissä säädetyn jätteiden hierarkian ja Euroopan unionin tuomioistuimen maaliskuussa 2010 antaman päätöksen mukaisesti; on edelleen vakavasti huolissaan Lazion alueen jätehuoltoa koskevasta lähestymistavasta, etenkin Malagrottan kaatopaikan sulkemisen jatkotoimista; |
16. |
panee lisäksi merkille, että Euroopan unionin kansalaiset kohtaavat edelleen esteitä sisämarkkinoilla, erityisesti käyttäessään oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen yksilöinä, tavaroiden ja palvelujen tuottajina ja kuluttajina sekä työntekijöinä, kuten romanialaisina ja bulgarialaisina työntekijöinä, jotka kohtaavat edelleen rajoituksia tiettyjen jäsenvaltioiden työmarkkinoilla; huomauttaa erityisesti, että rajatylittävä oikeudellinen yhteistyö ja sen tehokkuus ovat edelleen keskeisiä huolenaiheita; toteaa kaiken kaikkiaan, että entistä vahvempi rajatylittävä yhteistyö ja yhdenmukaistaminen auttavat huomattavasti kansalaisten oikeuksien turvaamista ja talouden elvyttämistä; |
17. |
kehottaa komissiota toteuttamaan toimenpiteitä, joilla lisätään tieto- ja viestintätekniikan saatavuutta kuluttajille, ja varmistamaan samalla asianmukaiset turvallisuutta ja avoimuutta koskevat takuut ja ennen kaikkea parantamaan julkisen sektorin verkkosivustojen saavutettavuutta; |
18. |
panee merkille, että vetoomusvaliokunta on pyrkinyt tuomaan julki monien kansalaisten toiveen sellaisesta Euroopan unionin lainsäädäntökehyksestä, joka tarjoaisi sekä lemmikkieläimille että irrallaan tavatuille eläimille kattavampaa turvaa ja parannuksia eläinten hyvinvointiin; |
19. |
pitää tärkeänä Espanjan rannikkolakia käsittelevän työryhmän perustamista, sillä se voi tasoittaa tietä vastaaville aloitteille tulevaisuudessa; toteaa, että työryhmä on tutkinut tarkkaan asiaa koskevia vetoomuksia ja kyseiseen lakiin tehtäviä muutoksia; korostaa jälleen kerran, että tässä yhteydessä on tärkeää olla suorassa yhteydessä Espanjan kansallisiin viranomaisiin, ja painottaa tulevan tehostetun yhteistyön ehdotonta välttämättömyyttä paremman tasapainon löytämiseksi omistusoikeuksien ja niiden sosiaalisen merkityksen välille sekä parempien ratkaisujen löytämiseksi, kun perimmäinen tavoite eli ympäristönsuojelu edellyttää pakkolunastusta; ilmaisee huolensa siitä, ettei Espanjan parlamentin hyväksymä uusi rannikkolaki onnistu ratkaisemaan vetoomuksen esittäjien huolenaiheita ja ettei Espanjan rannikkoalueiden ympäristönsuojelua koskevia jatkosuunnitelmia ole laadittu; |
20. |
korostaa tarvetta säännellä tehokkaasti rannikkoalueiden suojelua, mutta toteaa, että rannikkolaki ei vastaa niitä tavoitteita, joihin sillä pyritään, sillä se vaikuttaa historialliseen perintöön ja perinteisiin yhteisöihin ja vaikuttaa haitallisesti pienten rannikkokylien asukkaisiin, jotka ovat aina eläneet kestävässä rinnakkainelossa meren ja sen ekosysteemien kanssa; |
21. |
suhtautuu myönteisesti valiokunnan Berliiniin suuntautuneesta tiedonhankintamatkasta tehtyihin päätelmiin nuorison ja perheiden hyvinvoinnista ja varsinkin rajatylittävistä huoltajuusasioista; panee kuitenkin merkille, että jatkuvasti saapuvista tätä aihetta koskevista vetoomuksista päätellen rajatylittäviä huoltajuusasioita koskeva ongelma on selvästi edelleen olemassa ja samanlaisia tapauksia on tuotu valiokunnan tietoon muistakin jäsenvaltioista, varsinkin Tanskasta; panee lisäksi merkille, että Tanskan tapauksessa on kyse myös Tanskassa asuvista ulkomaalaisista ja että tässä yhteydessä on todistettu lapsikaappauksia (myös ulkomailta); |
22. |
katsoo, että parempi hallinto ja tehokkaammat oikeussuojakeinot liittyvät suoraan avoimuuteen ja tiedon saatavuuteen asetuksen (EY) N:o 1049/2001 mukaisesti; |
23. |
pitää tärkeänä, että vastavuoroisuuteen perustuvaa yhteistyötä jäsenvaltioiden parlamenttien ja hallitusten kanssa lisätään ja että jäsenvaltioiden viranomaisia kannustetaan tarvittaessa saattamaan EU:n lainsäädäntö osaksi kansallista lainsäädäntöä ja soveltamaan sitä täysin avoimesti; korostaa komission ja jäsenvaltioiden yhteistyön merkitystä, mutta ilmaisee tyytymättömyytensä siihen, että tietyt jäsenvaltiot laiminlyövät EU:n ympäristölainsäädännön saattamisen osaksi kansallista lainsäädäntöä sekä sen täytäntöönpanon; |
24. |
panee edellä mainitun perusteella merkille, että yleistä mielipidettä mittaavan Eurobarometri-tutkimuksen mukaan vain 36 prosenttia unionin kansalaisista katsoo olevansa hyvin perillä oikeuksistaan ja vain 24 prosenttia kokee olevansa hyvin perillä siitä, mitä he voivat tehdä, jos heidän oikeuksiaan ei kunnioiteta; korostaa siksi, että tiedon saatavuutta on välttämättä parannettava ja kansallisten sekä Euroopan unionin eri toimielinten työnjakoa selvennettävä, jotta vetoomukset ja kantelut osataan osoittaa oikeisiin elimiin; |
25. |
kehottaa komissiota erityisesti muokkaamaan ”Näin käytät oikeuksiasi” -verkkoportaalia käyttäjäystävällisemmäksi ja tiedottamaan sen olemassaolosta Euroopan unionin kansalaisille; |
26. |
pitää tarpeellisena entistä käytännöllisemmän ja näkyvämmän vetoomusverkkoportaalin perustamista vuoden 2013 loppuun mennessä vetoomusmenettelyn käyttämisen helpottamiseksi sekä vetoomuksia, niiden julkista levittämistä ja vetoomusmenettelyä koskevaa vuorovaikutteista lähestymistapaa sekä muita oikeussuojamekanismeja koskevan arvokkaan tiedon tarjoamiseksi; kehottaa lisäämään vetoomusoikeuden näkyvyyttä parlamentin verkkosivuston aloitussivulla; |
27. |
painottaa, että vetoomusvaliokunnalla on muiden toimielinten, elinten ja välineiden, kuten eurooppalaisen kansalaisaloitteen, Euroopan oikeusasiamiehen, komission ja tutkintavaliokuntien, rinnalla itsenäinen ja selvästi määritelty rooli jokaisen yksittäisen kansalaisen yhteyspisteenä; korostaa myös, että vetoomusvaliokunnan on jatkossakin oltava kiinnekohta kansalaisille, joiden oikeuksia väitetään loukatun; |
28. |
suhtautuu myönteisesti valiokunnan ja Euroopan oikeusasiamiehen rakentavaan yhteistyöhön, esimerkiksi Wienin lentoasemaa koskevan Euroopan oikeusasiamiehen erityiskertomuksen tapauksessa, joka koskee ympäristövaikutusten arvioinnista annetun direktiivin asianmukaista soveltamista; kannattaa oikeusasiamiehen toimia, jotka koskevat Euroopan unionin toimielinten, elinten ja laitosten toiminnassa tapahtuneita hallinnollisia epäkohtia; kehottaa jatkamaan tätä työtä täysin riippumattomasti kuten tähänkin asti; |
29. |
toteaa, ettei kaikilla EU:n kansalaisilla ole kansallisella tasolla oikeusasiamiestä, jolla on laajennettu toimivalta, minkä vuoksi kaikilla unionin kansalaisilla ei ole samanlaisia oikeussuojakeinoja käytettävissään; katsoo, että jos jokaisessa jäsenvaltiossa olisi kansallinen oikeusasiamies, näiden oikeusasiamiesten eurooppalainen verkosto tukisi merkittävällä tavalla Euroopan oikeusasiamiehen työtä; |
30. |
suhtautuu myönteisesti jatkuvaan yhteistyöhön komission kanssa EU:n lainsäädännön soveltamista jäsenvaltioissa koskevien vetoomusten käsittelyssä; korostaa kuitenkin, että valiokunnan asiantuntijoille on kerrottava rikkomusmenettelyjä koskevasta kehityksestä kattavasti ja hyvissä ajoin; pyytää komissiota pitämään vetoomuksia ja kanteluita samanarvoisina rikkomusmenettelyjen käynnistämisen suhteen; kehottaa lisäksi komissiota toimittamaan valiokunnalle yksityiskohtaiset tiedot ja tilastollisen selvityksen kaikista komission tutkimista kanteluista; korostaa, että vetoomusoikeuden täydellinen kunnioittaminen edellyttää sitä, että komissio antaa pyydettäessä perusteellisen analyysin ja vastauksen, jossa se arvioi paitsi muodollisia tai menettelyyn liittyviä kysymyksiä myös asian olennaista sisältöä; |
31. |
korostaa, että mahdollisuus käyttää EU:n toimielinten hallussa olevaa tietoa sellaisena kuin se määritellään asetuksessa (EY) N:o 1049/2001 kiinnostaa ensisijaisesti niitä kansalaisia, joiden tavoitteena on ymmärtää paremmin päätöksentekoprosessia, etenkin kun kysymyksessä on hanke, jolla on ympäristöön kohdistuvia vaikutuksia; katsoo, että komissio voisi lisätä tutkimuksia ja rikkomusasioita koskevien tietojen saatavuutta vaarantamatta tutkimusten tarkoitusta ja että erittäin tärkeä yleinen etu voisi hyvin olla riittävä peruste näihin asiakirjoihin tutustumiselle, erityisesti tapauksissa, joissa voi olla kyse perusoikeuksista, ihmisten tai eläinten terveydestä ja ympäristön suojelemisesta peruuttamattomalta vahingolta tai keskeneräisestä oikeudenkäynnistä, joka koskee vähemmistön syrjintää tai ihmisarvon loukkaamista, kunhan suojataan liikesalaisuudet sekä oikeustapauksiin, kilpailuasioihin ja henkilöstöasiakirjoihin liittyvät arkaluonteiset tiedot; |
32. |
kehottaa komissiota soveltamaan ennalta varautuvaa sekä ennalta ehkäisevää lähestymistapaa arvioidessaan hankkeita, joilla on todennäköisesti haitallisia vaikutuksia ympäristöön tai kansanterveyteen, tekemällä varhaisessa vaiheessa yhteistyötä asianomaisten jäsenvaltioiden kanssa; panee merkille mahdollisuuden määrätä vetoomuksen käsittelyvaiheessa toiminta lopetettavaksi, jos se uhka aiheuttaa peruuttamatonta vahinkoa; |
33. |
panee erityisesti merkille SOLVIT-ongelmanratkaisuverkon suuren merkityksen sisämarkkinalainsäädännön täytäntöönpanoon liittyvien ongelmien paljastamisessa ja ratkaisussa; kannustaa lisäämään tämän EU-tason välineen käyttöä varmistamalla, että jäsenvaltiot huolehtivat riittävän henkilöstön järjestämisestä kansallisiin SOLVIT-keskuksiin; toteaa, että on myös kehitettävä keinoja kuluttajien ja heitä edustavien järjestöjensä riitauttamien asioiden ratkaisemiseksi kollektiivisesti; |
34. |
tähdentää, että perussopimuksen mukainen Euroopan unionin toimielinten toimintakenttä sellaisena kuin oikeudellinen yksikkö on sen vahvistanut 29. helmikuuta 2012 antamassaan lausunnossa on enemmän kuin pelkkä unionin toimivaltuuksien summa; ottaa huomioon myös parlamentin oikeudellisen yksikön näkemyksen, että parlamentilla on oikeus tehdä sisäisiä hallinnollisia päätöksiä, joiden tarkoituksena on luoda menettely kansalaisten jättämien vetoomusten käsittelyä varten; pitää näin ollen valitettavana sitä, ettei asiasta vastaava parlamentin yksikkö ole toteuttanut 21. marraskuuta 2012 annettua päätöslauselmaa vetoomusvaliokunnan vuonna 2011 käsittelemistä asioista (2); panee merkille Euroopan unionin tuomioistuimen asiassa T-280/09 antaman tuomion, jonka nojalla vetoomus on laadittava riittävän selkeästi ja täsmällisesti, jotta se voidaan ymmärtää oikein SEUT-sopimuksen 227 artiklan ehtoja noudattaen; |
35. |
kehottaa jäsenvaltioita täysimittaiseen avoimuuteen Euroopan unionin lainsäädännön saattamisessa osaksi kansallista lainsäädäntöä ja soveltamisessa sekä katsoo tämän tavoitteen kannalta välttämättömäksi parantaa vastavuoroisuuteen perustuvaa komission varhaista yhteistyötä jäsenvaltioiden parlamenttien ja hallitusten kanssa; |
36. |
pitää valitettavana, että eurooppalaiset kansalaisaloitteet kohtaavat byrokraattisia esteitä sen vuoksi, ettei tietoteknistä tukea ole tarjolla; pitää erityisen valitettavana, että tällaista kansalaisten käsissä olevaa välinettä käytetään hyvin eri tavoin, mikä johtuu jäsenvaltioiden erilaisista hallinnoista ja menettelytavoista; |
37. |
suhtautuu myönteisesti Euroopan kansalaisten teemavuoteen 2013; kehottaa sekä unionin että jäsenvaltioiden kaikkia toimielimiä ja elimiä parantamaan tänä vuonna Euroopan unionin kansalaisille ja asukkaille tarjottavia palveluita perussopimuksissa vahvistettujen periaatteiden ja tässä mietinnössä esitettyjen tosiasioiden perusteella sekä lisäämään viestintää; |
38. |
huomauttaa, että vetoomusmekanismi ei ole pelkästään palvelu vaan myös jokaisen Euroopan unionin kansalaisen ja asukkaan oikeus; lupaa tehdä vetoomusmenettelystä entistä tehokkaamman, avoimemman ja puolueettoman mutta säilyttää samalla vetoomusvaliokunnan jäsenten osallistumisoikeudet, jotta vetoomusten käsittelytapa kestää oikeudellisen tarkastelun myös menettelyoikeudelliselta kannalta; |
39. |
korostaa, että tiedonhankintamatkoilla on oleellinen merkitys vetoomusmenettelyssä sekä parlamentaarisena osallistumisoikeutena että velvollisuutena vetoomuksen esittäjiä kohtaan; vahvistaa jo vetoomusvaliokunnan aiemmassa mietinnössä esitetyn tarpeen tiedonhankintamatkojen valmistelua, toteutusta ja arviointia koskeville tarkemmille kirjallisille menettelysäännöille, joilla varmistetaan, että kaikilla tiedonhankintamatkalle osallistuneilla jäsenillä on oikeus esittää oma näkemyksensä saaduista tiedoista ja että kaikilla valiokunnan jäsenillä on mahdollisuus osallistua päätöksentekoon vetoomusvaliokunnan tekemistä päätelmistä ja suosituksista; |
40. |
kehottaa parlamentin puheenjohtajakokousta vahvistamaan vetoomusvaliokunnan tutkivaa roolia; |
41. |
pitää julkisten kuulemisten järjestämistä hyödyllisenä tapana tutkia tarkasti vetoomusten esittäjien esille ottamia kysymyksiä; kiinnittää huomiota esimerkiksi epätavanomaisten energialähteiden tutkimista ja hyödyntämistä koskevaan julkiseen kuulemistilaisuuteen, jossa käsiteltiin Euroopan unionin kansalaisten vetoomuksissa esiin nostamia tämän alan huolenaiheita; toteaa, että jäsenvaltioilla on oikeus valita energialähteensä ja että tarvitaan parempaa EU:n laajuista koordinointia, kun toteutetaan EU:n koko energiapolitiikan kolmea tavoitetta, jotka ovat kilpailukyky, kestävyys ja toimitusvarmuus; |
42. |
odottaa innokkaasti riittävästi tuenilmaisuja saaneita eurooppalaisia kansalaisaloitteita koskevien julkisten kuulemistilaisuuksien järjestämistä yhdessä asiasta vastaavan lainsäädäntövaliokunnan kanssa Euroopan parlamentin työjärjestyksen 197 a artiklan mukaisesti; katsoo edelleen, että tämä uusi väline vahvistaa unionin demokraattisia toimielimiä ja tekee Euroopan unionin kansalaisuuden käsitteestä mielekkään; |
43. |
on kuitenkin huolissaan byrokraattisista ja teknisistä esteistä, joita kansalaiset ovat kohdanneet eurooppalaisen kansalaisaloitteen käyttöönoton jälkeisinä kuukausina; kehottaa näin ollen komissiota harkitsemaan vakavasti asetuksen (EU) N:o 211/2011 22 artiklassa säädetyn uudelleentarkastelun aikaistamista; |
44. |
korostaa, että eurooppalaisten kansalaisaloitteiden tilanne on tarkistettava säännöllisesti, jotta menettelyä voidaan parantaa ja jotta tehokkaat ratkaisut voidaan löytää mahdollisimman nopeasti kaikkien mahdollisten menettelyn eri vaiheisiin liittyvien esteiden poistamiseksi; |
45. |
katsoo, että vetoomusvaliokunta voisi parhaiten huolehtia tehtävästään ja vastuustaan ja valiokunnan näkyvyyttä, tehokkuutta, vastuullisuutta ja avoimuutta voitaisiin parhaiten lisätä, jos valiokunnan valmiuksia tuoda Euroopan unionin kansalaisille tärkeitä kysymyksiä täysistunnon käsiteltäväksi lisättäisiin ja sen mahdollisuuksia kuulla todistajia, toteuttaa tutkimuksia ja järjestää kuulemistilaisuuksia parannettaisiin; |
46. |
päättää vakaasti tutkia, tarvitaanko edellä mainittujen työjärjestyksen 202 artiklan mukaisia tiedonhankintamatkoja ja täysistunnossa käsiteltäviä päätöslauselmaesityksiä koskevien muodollisten vaatimusten toteuttamiseksi työjärjestyksen muuttamista; |
47. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman ja vetoomusvaliokunnan mietinnön neuvostolle, komissiolle, Euroopan oikeusasiamiehelle, jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille, niiden vetoomusvaliokunnille ja oikeusasiamiehille tai vastaaville toimivaltaisille elimille. |
(1) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2012)0510.
(2) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2012)0445.
19.5.2016 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
C 181/82 |
P7_TA(2013)0422
Äskettäinen kristittyihin kohdistettu väkivalta ja vainoaminen, etenkin Maaloulassa (Syyria) ja Peshawarissa (Pakistan), sekä pastori Saeed Abedinin tapaus (Iran)
Euroopan parlamentin päätöslauselma 10. lokakuuta 2013 äskettäisestä kristittyihin kohdistetusta väkivallasta ja vainoamisesta, etenkin Maaloulassa (Syyria) ja Peshawarissa (Pakistan), sekä pastori Saeed Abedinin tapauksesta (Iran) (2013/2872(RSP))
(2016/C 181/15)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon 15. marraskuuta 2007 antamansa päätöslauselman vakavista tapahtumista, jotka uhkaavat kristillisten yhteisöjen ja muiden uskonnollisten yhteisöjen olemassaoloa (1), 21. tammikuuta 2010 antamansa päätöslauselman uskonnollisiin vähemmistöihin viime aikoina kohdistuneista hyökkäyksistä (2), 6. toukokuuta 2010 antamansa päätöslauselman laajoista julmuuksista Nigerian Josissa (3), 20. toukokuuta 2010 antamansa päätöslauselman uskonnonvapaudesta Pakistanissa (4), 25. marraskuuta 2010 antamansa päätöslauselman Irakista: kuolemanrangaistus (varsinkin Tariq Azizin tapaus) ja hyökkäykset kristittyjen yhteisöjä vastaan (5), 20. tammikuuta 2011 antamansa päätöslauselman kristittyjen tilanteesta ja uskonnonvapaudesta (6), 27. lokakuuta 2011 antamansa päätöslauselman Egyptin ja Syyrian ja erityisesti niiden kristittyjen yhteisöjen tilanteesta (7) sekä 13. joulukuuta 2012 antamansa päätöslauselman EU:n vuosikertomuksesta ihmisoikeuksista ja demokratiasta maailmassa 2011 ja Euroopan unionin toiminnasta tällä alalla (8), |
— |
ottaa huomioon neuvostolle 13. kesäkuuta 2013 antamansa suosituksen luonnoksesta EU:n suuntaviivoiksi uskonnon- tai uskonvapauden edistämisestä ja suojelemisesta (9), |
— |
ottaa huomioon EU:n suuntaviivat uskonnon tai vakaumuksen vapauden edistämisestä ja suojelemisesta, |
— |
ottaa huomioon unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan / komission varapuheenjohtajan Catherine Ashtonin 23. syyskuuta 2013 antaman julkilausuman, jossa tuomittiin Peshawarissa, Pakistanissa, tapahtunut hyökkäys kristittyä yhteisöä vastaan, |
— |
ottaa huomioon neuvoston 21. helmikuuta 2011 antamat päätelmät uskontoon tai vakaumukseen perustuvasta suvaitsemattomuudesta, syrjinnästä ja väkivallasta sekä neuvoston 16. marraskuuta 2009 antamat päätelmät, joissa korostettiin uskonnon ja vakaumuksen vapauden sekä uskonnollisen suvaitsemattomuuden torjumisen strategista merkitystä, |
— |
ottaa huomioon vuonna 1948 annetun ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen 18 artiklan, |
— |
ottaa huomioon vuonna 1966 tehdyn kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen 18 artiklan, |
— |
ottaa huomioon vuonna 1981 annetun YK:n julistuksen kaikkinaisen uskontoon tai vakaumukseen perustuvan syrjinnän ja suvaitsemattomuuden poistamisesta, |
— |
ottaa huomioon YK:n erityisraportoijan kertomukset uskonnon tai vakaumuksen vapaudesta, |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 122 artiklan 5 kohdan ja 110 artiklan 4 kohdan, |
A. |
ottaa huomioon, että Euroopan unioni on toistuvasti vakuuttanut olevansa sitoutunut uskonnon, omantunnon ja ajatuksen vapauteen ja korostanut, että hallituksilla on velvollisuus taata nämä vapaudet kaikkialla maailmassa; katsoo, että on kaikkien tasojen poliittisten ja uskonnollisten johtajien velvollisuus vastustaa ääriliikkeitä ja edistää yksilöiden samoin kuin uskonnollisten ryhmien välistä keskinäistä kunnioitusta; katsoo, että ihmisoikeuksien, demokratian ja kansalaisvapauksien kehittäminen on yhteinen perusta, jolle Euroopan unioni rakentaa suhteensa kolmansiin maihin, ja että siitä on määrätty demokratialausekkeella EU:n ja kolmansien maiden välisissä sopimuksissa; |
B. |
toteaa, että kansainvälisen ihmisoikeuslainsäädännön ja erityisesti kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen 18 artiklan mukaan kaikilla on oikeus ajatuksen-, omantunnon- ja uskonnonvapauteen; toteaa tämän oikeuden sisältävän vapauden vaihtaa uskontoa tai vakaumusta sekä vapauden tunnustaa uskontoa tai vakaumusta joko yksin tai yhdessä muiden kanssa julkisesti tai yksityisesti jumalanpalveluksissa, uskonnollisin menoin, hartaudenharjoituksella ja opettamalla; ottaa huomioon, että YK:n ihmisoikeustoimikunnan mukaan uskonnon tai vakaumuksen vapaus suojelee kaikkia vakaumuksia, mukaan luettuna teistiset, ei-teistiset ja ateistiset vakaumukset; |
C. |
ottaa huomioon, että YK:n ihmisoikeustoimikunnan päätöslauselmissa kehotetaan kaikkia valtioita toteuttamaan kansallisen lainsäädäntönsä puitteissa ja kansainvälisten ihmisoikeussopimusten mukaisesti kaikki tarvittavat toimenpiteet uskonnollisesta suvaitsemattomuudesta johtuvan vihan, syrjinnän, suvaitsemattomuuden ja väkivallan, uhkailun ja pakottamisen torjumiseksi, uskonnollisiin paikkoihin kohdistuvat hyökkäykset mukaan luettuina, sekä edistämään ymmärtämystä, suvaitsevuutta ja kunnioitusta kaikissa vakaumuksen ja uskonnon vapauteen liittyvissä asioissa; |
D. |
ottaa huomioon, että eri raporttien mukaan hallitusten painostus ja sosiaalinen vihamielisyys erilaista uskonnollista tai vakaumuksellista taustaa edustavia henkilöitä ja ryhmiä vastaan on lisääntymässä erityisesti Pakistanissa, arabikevään maissa ja joissakin Afrikan osissa; korostaa, että joissakin tapauksissa kristillisten yhteisöjen tilanne on sellainen, että niiden olemassaolon jatkuminen on uhattuna, mikä voi johtaa asianomaisten maiden uskonnollisen perinnön merkittävän osan katoamiseen; |
Maaloula, Syyria
E. |
ottaa huomioon, että 4. syyskuuta 2013 Al-Qaidaan yhteydessä olevan Jabhat al-Nusran asemiehet hyökkäsivät syyrialaiseen Maaloulan kylään; |
F. |
ottaa huomioon, että Maaloula on Syyriassa kristittyjen läsnäolon symboli ja se on toiminut kotipaikkana erilaisille uskonnollisille yhteisöille, jotka ovat eläneet rauhanomaisesti rinnakkain vuosisatojen ajan; ottaa huomioon, että joka syyskuu kaikkia uskontoja edustavat syyrialaiset ovat osallistuneet ristin päivän juhlallisuuksiin tässä kaupungissa; ottaa huomioon, että Maaloula on yksi maan kolmesta kaupungista ja kylästä, joissa paikallisväestö vielä puhuu aramean kieltä; |
G. |
ottaa huomioon, että Maaloulan väkivaltaiset yhteenotot ovat Syyrian väkivaltaisen kriisin alkamisen jälkeen ensimmäiset hyökkäykset, joiden kohteena on ollut erityisesti kristittyjen yhteisö; ottaa huomioon, että yhteenotoissa sai surmansa vähintään neljä ihmistä (Michael Thaalab, Antoine Thaalab, Sarkis Zakem ja Zaki Jabra) ja muita siepattiin tai katosi (Shadi Thaalab, Jihad Thaalab, Moussa Shannis, Ghassan Shannis, Daoud Milaneh ja Atef Kalloumeh); ottaa huomioon, että taistelujen alettua kaupungissa useimmat sen viidestä tuhannesta asukkaasta ovat paenneet naapurikyliin tai Damaskokseen; ottaa huomioon, että Maaloulan tapahtumat ovat osoitus siitä, että Syyrian konflikti on saamassa uskonnollisemman luonteen; |
H. |
ottaa huomioon, että St. Teklan (Mar Takla) luostarissa on kautta aikojen asunut nunnia ja sekä kristittyjä että islamilaisia orpoja; ottaa huomioon, että Maaloulassa on edelleen noin 40 nunnaa ja orpoa huolimatta kiivaista taisteluista ja he ovat loukussa luostarissa yhä heikkenevissä oloissa veden ja muiden tarvikkeiden puutteen vuoksi; |
Peshawar, Pakistan
I. |
ottaa huomioon, että 22. syyskuuta 2013 kaksi itsemurhapommittajaa iski Peshawarin kaupungin Kohati Gaten esikaupungissa sijainneeseen All Saints -kirkkoon ja iskussa kuoli vähintään 82 ihmistä ja yli 120 loukkaantui; |
J. |
ottaa huomioon, että islamistiryhmä Jundullah, jolla on yhteyksiä Tehrik-i-Talibaan Pakistan -ryhmittymään, otti vastuun iskusta ja ilmoitti aikovansa jatkaa iskuja kristittyjä ja ei-muslimeja vastaan, koska he ovat islamin vihollisia, ja että ryhmä aio lopettaa iskujaan, ennen kuin Yhdysvaltain lennokki-iskut Pakistaniin lakkaavat; ottaa huomioon, että Tehrik-i-Talibaan Pakistan kiisti osallisuutensa iskuun ja ilmoitti, että sillä ei ole mitään yhteyksiä Jundullahiin; |
K. |
ottaa huomioon, että Pakistanin pääministeri Nawaz Sharif tuomitsi iskun ja sanoi, että viattomiin ihmisiin kohdistuvat iskut ovat islamin opetusten vastaisia; |
L. |
ottaa huomioon, että kristityt edustavat noin 1,6 prosenttia Pakistanin islamilaisen tasavallan väestöstä ja he kärsivät ennakkoluuloista ja satunnaisesta joukkoväkivallasta; |
M. |
ottaa huomioon, että suurin osa Pakistanin kristityistä elää vaaralle alttiina, ja he joutuvat usein pelkäämään jumalanpilkkasyytöksiä, jotka saattavat johtaa julkisen väkivallan purkauksiin; |
N. |
ottaa huomioon, että 9. maaliskuuta 2013 muslimit polttivat Lahoressa yli 150 kristittyjen kotia ja kaksi kirkkoa vastauksena jumalanpilkkaa koskeviin syytöksiin; |
O. |
ottaa huomioon, että Pakistanin jumalanpilkkalakien vuoksi uskonnollisten vähemmistöjen on vaarallista ilmaista itseään vapaasti tai harjoittaa avoimesti uskonnollista toimintaa; |
Pastori Saeed Abedinin tapaus, Iran
P. |
ottaa huomioon, että iranilais-amerikkalainen pastori Saeed Abedini, joka oli ollut Iranissa vangittuna 26. syyskuuta 2012 lähtien, tuomittiin 27. tammikuuta 2013 iranilaisessa vallankumoustuomioistuimessa kahdeksaksi vuodeksi vankeuteen syytteistä, joiden mukaan hän oli vaarantanut kansallisen turvallisuuden perustamalla yksityisissä kodeissa toimivien kristittyjen kirkkojen verkoston; ottaa huomioon, että saatujen tietojen mukaan Saeed Abedini on joutunut vankilassa fyysisen ja psyykkisen ahdistelun kohteeksi; |
Q. |
ottaa huomioon, että Iranin islamilaisen tasavallan ihmisoikeustilannetta käsittelevä YK:n erityisesittelijä vaatii, että kristittyjä ei pitäisi rangaista uskonsa julkituomisen ja harjoittamisen vuoksi, ja on siksi huolissaan siitä, että kristittyjä pidätetään ja asetetaan raporttien mukaan syytteeseen epämääräisistä kansallista turvallisuutta koskevista rikoksista siksi, että he harjoittavat uskontoaan; |
1. |
tuomitsee jyrkästi kristittyihin viime aikoina kohdistuneet iskut ja ilmaisee myötätuntonsa uhrien perheille; tuo jälleen julki syvän huolensa kristittyjen yhteisöihin kohdistuvan suvaitsemattomuuden, painostuksen ja väkivallan lisääntymisestä etenkin Afrikan, Aasian, ja Lähi-idän maissa; kehottaa kyseisiä hallituksia varmistamaan, että kaikki näihin rikoksiin syyllistyneet ja henkilöt, jotka ovat vastuusta näistä iskuista sekä muista väkivaltaisuuksista kristittyjä tai muiden uskonnollisten vähemmistöjen edustajia kohtaan, saatetaan tuomioistuimen eteen ja tuomitaan asianmukaisesti; |
2. |
tuomitsee jyrkästi kaikenlaisen uskontoon ja vakaumukseen perustuvan syrjinnän ja suvaitsemattomuuden sekä kaikkiin uskonnollisiin yhteisöihin kohdistuvat väkivallanteot; korostaa jälleen kerran, että ajatuksen-, omantunnon- ja uskonnonvapaus on perusihmisoikeus; |
3. |
toistaa olevansa huolestunut siitä, että paljon kristittyjä on viime vuosina muuttanut pois monesta maasta ja erityisesti Lähi-idän maista; |
Maaloula, Syyria
4. |
on huolissaan Syyrian kristittyjen nykytilanteesta; tuomitsee Jabhat al-Nusran ja siihen sidoksissa olevien asemiesten toimet Maaloulassa ja sen lähialueilla; toteaa, että kristityt ja muslimit ovat aina tähän asti eläneet rauhallisesti rinnakkain tässä kylässä jopa konfliktin aikana ja olleet yhtä mieltä siitä, että kaupungin on säilyttävä rauhallisena; tunnustaa, että Maaloulaan tehty hyökkäys on vain yksi osa Syyrian sisällissotaa; |
5. |
korostaa, että Maaloulan luostareita on suojeltava ihmishenkien, uskonnollisen toiminnan ja arkkitehtonisten aarteiden suojelemiseksi ja jotta kristityt ja muslimit voivat elää rauhanomaisesti rinnakkain; |
6. |
kehottaa antamaan välitöntä tukea ja humanitaarista apua St. Teklan (Mar Takla) luostariin loukkuun jääneille nunnille ja orvoille; kehottaa kaikkia konfliktin osapuolia sallimaan humanitaaristen ryhmien pääsyn luostariin; |
7. |
on huolissaan näiden hyökkäysten seurauksista ja kristittyyn yhteisöön mahdollisesti kohdistuvista riskeistä; on tietoinen siitä, että kristityt ja muut yhteisöt ovat jääneet kahden tulen väliin ja joutuvat valitsemaan puolensa sodassa, joka on muuttumassa uskonnolliseksi; |
8. |
korostaa, että kaikki toimijat ovat velvollisia suojelemaan kaikkia Syyrian eri vähemmistöjä, mukaan luettuina shiiat, alaviitit, kurdit, druusit ja kristityt; |
Peshawar, Pakistan
9. |
tuomitsee jyrkästi Peshawarissa All Saints -kirkkoon tehdyn iskun ja muut viimeaikaiset terrori-iskut; |
10. |
pitää myönteisenä, että poliittiset toimijat ja jotkut Pakistanin kansalaisyhteiskunnan osat ovat laajasti tuominneet hyökkäykset; |
11. |
kehottaa Pakistanin hallitusta tekemään kaikkensa saattaakseen Peshawarissa All Saints -kirkkoon tehdyn iskun tekijät oikeuden eteen; vaatii vahvempia toimia kaikkien Pakistanin kansalaisten suojelemiseksi näiden uskonnosta tai vakaumuksesta riippumatta ja vaatii saattamaan kaikki terroritekoihin yllyttävät ja syyllistyvät ryhmittymät ja henkilöt oikeuden eteen; |
12. |
kehottaa Pakistanin hallitusta toimiin, jotta uskonnollisiin syihin perustuvan joukkoväkivallan uhreja voidaan suojella ja jotta voidaan aktiivisesti puuttua yhteiskunnan toimijoiden uskonnolliseen vihamielisyyteen ja torjua uskonnollista suvaitsemattomuutta, väkivaltaisuuksia ja ahdistelua sekä vastustaa rankaisemattomuuden mielikuvaa; |
13. |
on syvästi huolissaan Pakistanin kristittyihin kohdistuvasta kasvavasta vaarasta, kun otetaan huomioon tähän vähemmistöön kohdistuvien hyökkäysten viimeaikainen lisääntyminen, kuten tapaus, jossa sadat kristityt joutuivat maaliskuussa Lahoressa islamilaisten kiihkoilijoiden vainon kohteeksi, kun heidän väitettiin pilkanneen islamia; |
14. |
on syvästi huolissaan Pakistanin uskonnollisten vähemmistöjen yleisestä tilanteesta ja tässä yhteydessä erityisesti kristityistä kirkoista, jotka ovat saaneet uhkauksia talibaneilta ja muilta ääriryhmiltä; |
15. |
on syvästi huolissaan siitä, että kiistellyt jumalanpilkkalait ovat avoimia väärinkäytöksille, jotka saattavat vaikuttaa kaikkia uskontoja edustaviin ihmisiin Pakistanissa; on erityisen huolissaan siitä, että jumalanpilkkalakeja, joita entinen ministeri Shahbaz Bhattiand ja entinen kuvernööri Salman Taseer ovat julkisesti vastustaneet, käytetään yhä enenevässä määrin Pakistanin kristittyjä vastaan; |
16. |
kehottaa Pakistanin halitusta tarkistamaan perusteellisesti jumalanpilkkalakeja ja niiden nykyistä soveltamista, erityisesti rikoslain 295 B ja C osasto, joissa säädetään jumalanpilkkasyytteiden osalta pakollisesta elinikäisestä vankeustuomiosta (295 B ja C) tai jopa kuolemantuomiosta (295 C); |
17. |
muistuttaa, että Pakistanin perustuslaki takaa uskonvapauden ja vähemmistöjen oikeudet; kannustaa kaikkia pakistanilaisia tekemään yhteistyötä suvaitsevaisuuden ja keskinäisen ymmärryksen edistämiseksi ja turvaamiseksi; |
18. |
pitää tervetulleina toimenpiteitä, jotka Pakistanin hallitus on toteuttanut uskonnollisten vähemmistöjen eduksi marraskuusta 2008 lähtien, kuten viiden prosentin kiintiöt vähemmistöille liittovaltion työpaikoissa, muiden kuin muslimien juhlapyhien tunnustaminen ja kansallisten vähemmistöjen päivän julistaminen; |
Pastori Saeed Abedinin tapaus, Iran
19. |
on syvästi huolissaan pastori Saeed Abedinista, joka on ollut vangittuna yli vuoden ja joka tuomittiin Iranissa kahdeksaksi vuodeksi vankeuteen uskonnolliseen vakaumukseen liittyvien syytteiden pohjalta; |
20. |
kehottaa Iranin hallitusta vapauttamaan Saeed Abedinin syytteistä ja päästämään välittömästi vapaaksi Saeed Abedinin ja kaikki muut henkilöt, jotka on pidätetty tai vangittu uskontonsa vuoksi; |
21. |
kehottaa jälleen Irania ryhtymään toimiin varmistaakseen, että oikeutta uskonnon tai vakaumuksen vapauteen kunnioitetaan täysimääräisesti ja että sen lainsäädäntö ja käytännöt vastaavat täysin kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen 18 artiklaa; toteaa, että tämä edellyttää myös sitä, että kaikilla on halutessaan ehdoitta täysi oikeus vaihtaa uskontoa; |
22. |
pitää Iranin uuden presidentin Hassan Rouihanin lausuntoja maltillisuudesta ja uskonnollisesta suvaitsevaisuudesta myönteisinä; uskoo, että EU:n olisi käytävä ihmisoikeusvuoropuhelua Iranin kanssa; |
23. |
kehottaa jälleen neuvostoa, komissiota ja unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkeaa edustajaa / komission varapuheenjohtajaa kiinnittämään kolmansien maiden kanssa tehtävissä sopimuksissa ja yhteistyöjärjestelyissä sekä ihmisoikeuskertomuksissa entistä enemmän huomiota uskonnonvapauteen ja uskonnollisten yhteisöjen, myös kristittyjen, asemaan; |
24. |
pitää myönteisenä, että neuvosto hyväksyi 24. kesäkuuta 2013 EU:n suuntaviivat uskonnon tai vakaumuksen vapauden edistämisestä ja suojelemisesta; kehottaa komissiota, Euroopan ulkosuhdehallintoa ja jäsenvaltioita panemaan suuntaviivat täysin täytäntöön ja hyödyntämään täysimääräisesti kaikkia niissä esitettyjä välineitä ja ehdotuksia; |
25. |
tukee kaikkia aloitteita, joilla pyritään edistämään yhteisöjen välistä vuoropuhelua ja keskinäistä kunnioitusta; kehottaa kaikkia uskonnollisia johtajia edistämään suvaitsevaisuutta ja tekemään aloitteita vihaa sekä väkivaltaisia ja radikaaleja ääriliikkeitä vastaan; |
o
o o
26. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, Euroopan ulkosuhdeyksikölle, komission varapuheenjohtajalle / unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkealle edustajalle, ihmisoikeuksia käsittelevälle EU:n erityisedustajalle, jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille, YK:n pääsihteerille, YK:n ihmisoikeusneuvostolle, UN Women -järjestölle, Syyrian hallitukselle, Syyrian kansallisneuvostolle, Pakistanin hallitukselle ja parlamentille sekä Iranin hallitukselle ja parlamentille. |
(1) EUVL C 282 E, 6.11.2008, s. 474.
(2) EUVL C 305 E, 11.11.2010, s. 7.
(3) EUVL C 81 E, 15.3.2011, s. 143.
(4) EUVL C 161 E, 31.5.2011, s. 147.
(5) EUVL C 99 E, 3.4.2012, s. 115.
(6) EUVL C 136 E, 11.5.2012, s. 53.
(7) EUVL C 131 E, 8.5.2013, s. 108.
(8) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2012)0503.
(9) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2013)0279.
19.5.2016 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
C 181/87 |
P7_TA(2013)0423
Yhteenotot Sudanissa ja niitä seurannut mediasensuuri
Euroopan parlamentin päätöslauselma 10. lokakuuta 2013 Sudanin kahakoista ja niitä seuranneesta tiedotusvälineiden sensuroinnista (2013/2873(RSP))
(2016/C 181/16)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon aiemmat päätöslauselmansa Sudanista ja Etelä-Sudanista, |
— |
ottaa huomioon komission varapuheenjohtajan / unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan Catherine Ashtonin tiedottajan 30. syyskuuta 2013 antaman julkilausuman Sudanissa käynnissä oleviin protesteihin liittyvästä väkivallasta, |
— |
ottaa huomioon YK:n ihmisoikeusvaltuutetun tiedottajan 27. syyskuuta 2013 antaman julkilausuman, jossa kehotettiin maltillisuuteen Sudanin polttoainemielenosoituksiin liittyvien kuolonuhrien määrän noustessa, |
— |
ottaa huomioon YK:n ihmisoikeusneuvoston riippumattoman asiantuntijan 18. syyskuuta 2013 esittämän kertomuksen Sudanin ihmisoikeustilanteesta, |
— |
ottaa huomioon komission varapuheenjohtajan / unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan Catherine Ashtonin tiedottajan 6. syyskuuta 2013 antaman julkilausuman Sudanin ja Etelä-Sudanin presidenttien välisestä Khartoumissa Sudanissa pidetystä huippukokouksesta, |
— |
ottaa huomioon Sudanin hallituksen, Afrikan unionin ja Yhdistyneiden kansakuntien kolmen osapuolen UNAMID-koordinointimekanismin 28. syyskuuta 2013 pidetyssä kokouksessa sovitun tuloksen, |
— |
ottaa huomioon 24. huhtikuuta 2012 annettuun Afrikan unionin rauhan- ja turvallisuusneuvoston tiedonantoon sisältyvän Sudania ja Etelä-Sudania koskevan etenemissuunnitelman, jolle EU on antanut täyden tukensa, |
— |
ottaa huomioon vuoden 1948 ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen, |
— |
ottaa huomioon vuonna 1966 tehdyn kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen, |
— |
ottaa huomioon YK:n laatimat lainvalvontaviranomaisten voimankäyttöä ja tuliaseiden käyttöä koskevat perusperiaatteet, |
— |
ottaa huomioon kansallista turvallisuutta, ilmaisunvapautta ja tiedonsaantia koskevat Johannesburgin periaatteet (YK:n asiakirja E/CN.4/1996/39 (1996)), |
— |
ottaa huomioon vuonna 2005 tehdyn Sudania koskevan kattavan rauhansopimuksen, |
— |
ottaa huomioon ihmisoikeuksia ja kansojen oikeuksia koskevan Afrikan peruskirjan, |
— |
ottaa huomioon Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän jäsenten sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välillä Cotonoussa (Beninissä) 23. kesäkuuta 2000 allekirjoitetun kumppanuussopimuksen, jota on tarkistettu vuosina 2005 ja 2010, |
— |
ottaa huomioon 11. joulukuuta 2012 antamansa päätöslauselman digitaalisen vapauden strategiasta EU:n ulkopolitiikassa (1), |
— |
ottaa huomioon 13. kesäkuuta 2013 antamansa päätöslauselman lehdistön ja tiedotusvälineiden vapaudesta maailmassa (2), |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 122 artiklan 5 kohdan ja 110 artiklan 4 kohdan, |
A. |
toteaa, että Sudanissa on yhä enemmän kansalaisten mielenosoituksia ja maan poliittinen tilanne on epävakaa, |
B. |
toteaa, että 23. syyskuuta 2013 mielenosoitukset ja protestit leimahtivat koko Sudanissa sen jälkeen, kun presidentti Omar Al-Bashir oli ilmoittanut polttoainetukien leikkaamisesta osana talouden uudistamispyrkimyksiä, jolloin bensiinin ja kaasuöljyn hinta nousi jyrkästi 75 prosenttia; |
C. |
toteaa, että vastalauseena kaduille tuli tuhansia mielenosoittajia koko maassa, kuten Wad Madanissa, Khartoumissa, Omdurmanissa, Port Sudanissa, Atbarassa, Gedarifissa, Nyalassa, Kostissa ja Sinnarissa, kun hallituksen säästötoimet ja käytännössä kaksinkertaistuneet polttoaineiden hinnat heikensivät pahiten juuri köyhien tilannetta; |
D. |
toteaa, että Sudanin taloustilanne on äärimmäisen vaikea ja sitä ovat sävyttäneet yhä kiihtyvä inflaatio, heikentynyt valuutta ja vakava pula dollareista tuonnin maksamiseksi sen jälkeen, kun Etelä-Sudan itsenäistyi kaksi vuotta sitten ja vei mukanaan noin 75 prosenttia aiemmin yhtenäisen maan raakaöljytuotannosta; |
E. |
toteaa, että molemmat osapuolet ovat käyttäneet uhkana Sudanin ja Etelä-Sudanin välisiä taloudellisia siirtymäkauden järjestelyjä ja öljyn käyttöä koskevan sopimuksen puuttumista, mikä pahentaa käynnissä olevaa kriisiä huomattavasti; panee merkille että näiden naapurimaiden välinen luottamuspula, joka koskee kansallisen velan jakamista, sekä se, kuinka paljon sisämaavaltio Etelä-Sudanin pitäisi maksaa öljynsä kuljettamisesta Sudanin läpi, ovat muita vielä ratkaisemattomia kysymyksiä; |
F. |
toteaa, että saatujen tietojen mukaan ainakin 800 aktivistia, joiden joukossa on oppositiopuolueiden jäseniä ja toimittajia, on pidätetty jatkuvien mielenosoitusten yhteydessä ja että samalla turvallisuusjoukot ovat tiettävästi surmanneet jopa sata ihmistä, mikä on saanut YK:n ihmisoikeusvaltuutetun vaatimaan lainvalvontaviranomaisilta äärimmäistä itsehillintää; toteaa, että saatujen tietojen mukaan suurin osa surmatuista on 15–25-vuotiaita, mutta turvallisuusjoukot ovat ampuneet jopa vain 10–12-vuotiaita lapsia; |
G. |
panee merkille, että opetusministeriö on ilmoittanut koulujen pysyvän suljettuina 20. lokakuuta 2013 saakka; |
H. |
toteaa, että Sudanin hallituksen harjoittaman väkivaltaisen tukahduttamisen yhteydessä on myös ammuttu kovilla rauhanomaisia mielenosoittajia kohti ja suoritettu laajamittaisia pidätyksiä; toteaa, että monet aktivistit, oppositiopuolueiden jäsenet ja kansalaisyhteiskunnan johtajat sekä opettajat ja opiskelijat ovat joutuneet pidätetyiksi kotonaan, tai heitä on pidetty eristyksissä ulkomaailmasta ja kansallisen tiedustelu- ja turvallisuuspalvelun (NISS) agentit ovat suorittaneet kotietsintöjä heidän kodeissaan; toteaa, että on järjestetty pikaoikeudenkäyntejä, joista esimerkkinä on tunnetun ihmisoikeuksien puolustajan Majdi Saleemin pidätyksen jälkeinen oikeudenkäynti, ja että syyskuun lopun jälkeen tiedonsaantia on vaikeutettu painettujen tiedotusvälineiden tiukan sensuurin ja internetin sulkemisen avulla; |
I. |
toteaa, että tiedonvapauden suhteen Sudan on yksi maailman heikoimmista maista; toteaa, että 25. syyskuuta 2013 NISS vei tämän aivan uudelle tasolle kieltämällä tärkeimpien sanomalehtien toimittajia julkaisemasta protesteista mitään muuta kuin hallituksen lähteistä peräisin olevaa tietoa; |
J. |
toteaa, että lehdistönvapautta on loukattu toistuvasti esimerkiksi katkaisemalla internet-yhteydet, ottamalla haltuun sanomalehtiä, ahdistelemalla toimittajia ja sensuroimalla internetin uutissivuja; panee merkille, että Al-Arabiyan- ja Sky News Arabic Service -televisioasemien toimistot on suljettu; toteaa, että päivälehtiä, kuten Al-Sudania, Al-Megharia, Al Gareedaa, Almash’had Alaania, Al-Siyasia ja hallitusta kannattavaa Al-Intibahaa kiellettiin ilmestymästä 19. syyskuuta 2013 ja että kolmen sanomalehden, Al-Intibaha mukaan lukien, numerot takavarikoitiin suoraan painosta; |
K. |
toteaa, että sensuroimaton pääsy avoimeen internetiin, matkapuhelimet sekä tieto- ja viestintätekniikka vaikuttavat kaikki myönteisesti ihmisoikeuksiin ja perusvapauksiin laajentamalla ilmaisunvapautta, tiedonsaantia ja kokoontumisvapautta koko maailmassa; toteaa, että ihmisoikeusrikkomuksia koskevan todistusaineiston digitaalinen kerääminen ja jakaminen voi auttaa torjumaan rankaisemattomuutta globaalisti; |
L. |
toteaa, että internetiin pääsy on perusoikeus, joka on verrattavissa muihin perusihmisoikeuksiin ja jonka YK:n ihmisoikeusneuvosto on tunnustanut, ja sitä tulee puolustaa ja ylläpitää vastaavalla tavalla; |
M. |
panee merkille, että valtion sääntelyviranomainen on perustanut erityisen yksikön valvomaan ja toteuttamaan tietojen suodattamista ja että Sudanin viranomaiset myöntävät avoimesti, että ne suodattavat julkisen moraalin ja etiikan vastaisia sekä järjestystä uhkaavia tietoja; |
N. |
panee merkille, että 25. syyskuuta 2013 viranomaiset katkaisivat internet-yhteyden koko maasta yli 24 tunniksi, eikä vastaavaa tietokatkosta ole nähty sitten vuoden 2011 Egyptin mellakoiden; toteaa, että internet hidastui huomattavasti kesäkuun 2012 protestien aikana; |
O. |
toteaa, että 3. lokakuuta 2013 julkistetun Freedom House -järjestön kertomuksen ”2013 Freedom on the Net” mukaan Sudan luokitellaan ”ei vapaaksi” ja 100 maan joukossa sijalle 63; toteaa, että Toimittajat ilman rajoja -järjestön vuoden 2013 lehdistönvapautta kuvaavan indeksin mukaan Sudan oli 179 maan joukossa sijalla 170; panee merkille, että Toimittajat ilman rajoja -järjestö on tuominnut hallituksen toimet; |
P. |
toteaa, että useimmat aktivistit käyttävät internetiä keskinäiseen viestintäänsä, tietojen siirtämiseen maasta sekä mielipiteidensä ja huolenaiheidensa esilletuomiseen; toteaa kansalaisten ilmoittaneen, että myös tekstiviestit estettiin mediapimennon aikana; |
Q. |
panee merkille, että huhtikuussa 2010 järjestetyissä parlamenttivaaleissa, jotka olivat ensimmäiset Sudanissa vuoden 1986 jälkeen järjestetyt monipuoluevaalit, Omar al-Bashir valittiin uudelleen Sudanin presidentiksi; panee merkille, että EU:n vaalitarkkailijavaltuuskunta havaitsi vaalimenettelyssä monia epäsäännöllisyyksiä ja puutteita ja totesi, etteivät vaalit vastanneet kansainvälisiä normeja; |
R. |
panee merkille, että kansainvälinen rikostuomioistuin antoi presidentti al-Bashirista kaksi pidätysmääräystä vuosina 2009 ja 2010 syyttäen tätä sotarikoksista, rikoksista ihmisyyttä vastaan sekä kansanmurhasta; toteaa, että vaikka Sudan ei olekaan Rooman perussäännön sopimusvaltio, YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselma 1593 (2005) edellyttää sen tekevän yhteistyötä kansainvälisen rikostuomioistuimen kanssa, ja Sudanin on siksi noudatettava kansainvälisen rikostuomioistuimen pidätysmääräystä; |
S. |
toteaa, että YK:n arvion mukaan 50 prosenttia Sudanin (34 miljoonan) väestöstä on alle 15-vuotiaita ja että 46 prosenttia väestöstä elää köyhyysrajan alapuolella; |
T. |
toteaa, että Sudanin siirtymäalueiden selkkaus on vaikuttanut yli 900 000 ihmiseen, joista yli 220 000 on paennut Etiopiaan ja Etelä-Sudaniin; toteaa, että vuoden 2013 alun jälkeen arviolta 300 000 ihmistä on joutunut siirtymään Darfurin heimosotien vuoksi; |
U. |
toteaa, että vuosina 2012–2013 EU on ohjannut Sudanille yli 76 miljoonaa euron verran humanitaarista apua (tilanne 20. elokuuta 2013); toteaa, ettei Sudan ole ratifioinut vuonna 2005 tarkistettua Cotonoun sopimusta eikä se sen vuoksi voi saada rahallista tukea kymmenennestä Euroopan kehitysrahastosta; |
1. |
on hyvin huolissaan Sudanin jatkuvasti huononevasta poliittisesta, taloudellisesta ja sosiaalisesta tilanteesta, jota sävyttävät väkivalta ja kuolonuhrit äskettäin yli koko maan pyyhkäisseiden protestien yhteydessä; |
2. |
tuomitsee surmat, mielenosoittajiin kohdistetun väkivallan, median sensuroinnin sekä poliittisten aktivistien ja toimittajien poliittisen uhkailun ja ahdistelun sekä mielivaltaiset pidätykset; |
3. |
kehottaa Sudanin hallitusta lopettamaan ahdistelun ja vapauttamaan välittömästi kaikki rauhanomaiset mielenosoittajat, poliittiset aktivistit, opposition jäsenet, ihmisoikeuksien puolustajat, lääkintähenkilöstö, bloginpitäjät ja toimittajat, jotka on pidätetty heidän käyttäessään oikeuttaan sananvapauteen ja kokoontumisvapauteen; korostaa, että kaikille pidätetyille on annettava mahdollisuus puolueettomaan oikeudenkäyntiin, joka perustuu uskottavaan tutkintaan, ja oikeus asianajajaan ja syyttömyysolettaman noudattamiseen; toteaa, että hallituksen on sallittava pidätetyille pääsy perheidensä luokse sekä lääketieteellisen hoidon saanti; |
4. |
tuomitsee kovien ammusten käytön mielenosoittajia vastaan, mikä on johtanut laittomiin surmiin, kohtuuttomaan voimankäyttöön sekä väitteisiin, joiden mukaan turvallisuusjoukot surmaavat mielenosoittajia tarkoituksella; kehottaa Sudanin hallitusta lopettamaan heti tukahduttamistoimet ja päättämään tiedustelu- ja turvallisuuspalveluun kuuluvien rankaisemattomuuden; kehottaa kumoamaan äärimmäisen tiukan kansallista turvallisuutta koskevan lain vuodelta 2010; |
5. |
kehottaa Sudanin turvallisuusjoukkoja noudattamaan YK:n laatimia lainvalvontaviranomaisten voimankäyttöä ja tuliaseiden käyttöä koskevia perusperiaatteita, jotka määrittävät ehdot, joiden mukaan voimaa voidaan käyttää lain mukaan loukkaamatta ihmisoikeuksia ja oikeutta elämään; |
6. |
kehottaa Sudanin viranomaisia palauttamaan ihmisoikeudet ja perusvapaudet kansainvälisen oikeuden mukaisesti, mukaan lukien sananvapaus internetissä ja muualla, kokoontumisvapaus, uskonnonvapaus, naisten oikeudet ja sukupuolten tasa-arvo, ja kunnioittamaan niitä; kehottaa lopettamaan välittömästi kaikki tiedonsaantiin ja viestintäteknologiaan liittyvät rajoitukset; |
7. |
kehottaa Sudanin hallitusta lopettamaan kaikenlaisen sellaisiin henkilöihin kohdistuvan sorron, jotka käyttävät oikeuttaan ilmaisunvapauteen verkossa ja muualla, ja kehottaa suojelemaan toimittajia; korostaa roolia, joka tiedotusvälineillä on kansalaisille tiedottamisessa sekä kansalaisten oikeutettujen huolten käsittelyssä; tuomitsee siksi jyrkästi 22. syyskuuta 2013 toteutetun mediapimennon ja pelotteluoperaation, jota NISS johti; |
8. |
kehottaa Sudanin hallitusta sallimaan kansalaisille vapaan ja jatkuvan pääsyn internetiin; korostaa, että internetiin pääsy on perusoikeus, jonka YK:n ihmisoikeusneuvosto on tunnustanut, ja sitä tulee ylläpitää ja puolustaa samalla tavalla; |
9. |
kehottaa Sudanin hallitusta jatkamaan tarvittavien poliittisten uudistusten toteuttamista, jotta saataisiin aikaan ratkaisuja maan talouden krooniseen huonoon hoitoon, köyhyyteen, korruption kasvuun ja turvattomuuteen lännessä ja etelässä; suosittelee, että Sudanin viranomaiset ja kaikki alueelliset ja kansainväliset kumppanit toteuttavat nuorille suunnattuja ohjelmia, joiden avulla tuetaan koulutusta ja työllisyyttä; |
10. |
kehottaa Sudanin viranomaisia aloittamaan todellisen ja kattavan kansallisen vuoropuhelun opposition kanssa erityisesti Darfurissa; kehottaa voimakkaasti Sudanin ja Etelä-Sudanin hallitusta sopimaan ratkaisemattomista talouden siirtymäjärjestelyistä näiden kahden maan välillä, mikä koskee myös öljyn käyttöä, joka on vaikuttanut Sudanin tämänhetkisiin levottomuuksiin; |
11. |
muistuttaa yleisten asioiden ja ulkosuhteiden neuvoston vuonna 2008 pitämän kokouksen päätelmistä, joissa käsiteltiin Sudanin jatkuvaa kieltäytymistä yhteistyöstä kansainvälisen rikostuomioistuimen kanssa ja tuotiin esiin, että Sudanin hallituksella on velvollisuus ja kyky tehdä yhteistyötä ja että kaikkia kansainvälisen rikostuomioistuimen antamia pidätysmääräyksiä on noudatettava; kehottaa Omar al-Bashiria noudattamaan kansainvälistä oikeutta ja saapumaan kansainväliseen rikostuomioistuimeen syytettynä sotarikoksista, rikoksista ihmisyyttä vastaan sekä kansanmurhasta; |
12. |
kehottaa Sudanin hallitusta tarkastelemaan kansallista turvallisuutta koskevaa lakiaan, joka sallii epäiltyjen pidättämisen jopa neljän ja puolen kuukauden ajaksi ilman minkäänlaista oikeuskäsittelyä; kehottaa myös Sudanin hallitusta uudistamaan oikeusjärjestelmäänsä kansainvälisten ihmisoikeusnormien mukaisesti; |
13. |
kehottaa Sudanin hallitusta kumoamaan vielä voimassa olevan kuolemanrangaistuksen ja muuttamaan kuolemanrangaistukset sopiviksi muiksi rangaistuksiksi; |
14. |
pitää myönteisenä viranomaisten päätöstä asettaa tutkintakomitea surmista vastaavien saamiseksi oikeuteen, ja kehottaa samalla viranomaisia tutkimaan kaikki ilmoitetut surmat kattavasti ja riippumattomasti; |
15. |
kehottaa Afrikan unionia lähettämään tiiviissä yhteistyössä YK:n ihmisoikeusneuvoston erityismenettelyjen kanssa pikaisesti tutkintakomitean tutkimaan väitteitä siitä, että Sudanin viranomaiset ovat käyttäneet kohtuutonta ja tarkoituksellista voimaa, sekä olosuhteita, jotka ovat johtaneet mielenosoittajien ja ihmisoikeuksien puolustajien kuolemiin; |
16. |
kehottaa komissiota rajoittamaan pikaisesti oikeudellisin keinoin laajamittaiseen valvontaan käytettävien järjestelmien vientiä EU:sta maihin, joissa niitä todennäköisesti käytetään digitaalisten vapauksien ja muiden ihmisoikeuksien loukkaamiseen; |
17. |
pitää valitettavana EU:n korkean edustajan päätöstä lopettaa EU:n Sudania ja Etelä-Sudania käsittelevän erityisedustajan mandaatti, kun otetaan huomioon Sudanin vakavat poliittiset levottomuudet ja aseelliset selkkaukset, joiden yhteydessä Sudanin joukot ja hallituksen tukemat puolisotilaalliset joukot syyllistyvät edelleen sotarikoksiin rankaisematta; katsoo, että ilman Sudania ja Etelä-Sudania käsittelevää EU:n erityisedustajaa EU jää paitsioon kansainvälisissä neuvotteluissa ja toimissa, etenkin kun Yhdysvalloilla, Venäjällä ja Kiinalla on omat Sudanin erityisedustajansa; kehottaa siksi korkeaa edustajaa kumoamaan tämän päätöksen ja jatkamaan Sudania ja Etelä-Sudania käsittelevän erityisedustajan mandaattia; |
18. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, Sudanin hallitukselle, Afrikan unionille, YK:n pääsihteerille, AKT:n ja EU:n yhteisen edustajakokouksen yhteispuheenjohtajille ja yleisafrikkalaiselle parlamentille (PAP). |
(1) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2012)0470.
(2) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2013)0274.
19.5.2016 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
C 181/92 |
P7_TA(2013)0424
Viimeaikainen väkivalta Irakissa
Euroopan parlamentin päätöslauselma 10. lokakuuta 2013 viimeaikaisesta väkivallasta Irakissa (2013/2874(RSP))
(2016/C 181/17)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon aiemmat päätöslauselmansa Irakista, erityisesti 14. maaliskuuta 2013 antamansa päätöslauselman vähemmistöryhmien, erityisesti Irakin turkmeenien, ahdingosta (1), |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Irakin tasavallan välisen kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen ja 17. tammikuuta 2013 antamansa päätöslauselman Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Irakin tasavallan kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen tekemisestä (2), |
— |
ottaa huomioon komission yhteisen strategia-asiakirjan Irakista (2011–2013), |
— |
ottaa huomioon Yhdistyneiden kansakuntien avustusoperaation Irakissa (UNAMI) ja YK:n ihmisoikeusvaltuutetun viraston 19. joulukuuta 2012 yhdessä esittelemän ihmisoikeusraportin ”Report on Human Rights in Iraq: January to June 2012”, |
— |
ottaa huomioon Kansainvälisen kriisiryhmän 14. elokuuta 2013 antaman raportin nro 144 Lähi-idästä ”Make or Break: Iraq’s Sunnis and the State”, |
— |
ottaa huomioon YK:n 1. lokakuuta 2013 julkaisemat tiedot uhrien määristä syyskuussa, |
— |
ottaa huomioon YK:n pääsihteerin Ban Ki-moonin 29. heinäkuuta 2013 antaman julkilausuman, jossa kehotetaan johtajia vetämään Irak ”pois jyrkänteen reunalta”, |
— |
ottaa huomioon YK:n pääsihteerin Ban Ki-moonin 1. syyskuuta 2013 antaman julkilausuman Ashrafin leirin järkyttävistä tapahtumista, joissa kuoli 52 ihmistä, |
— |
ottaa huomioon vuonna 1981 annetun YK:n julistuksen uskontoon tai uskoon perustuvan kaikkinaisen suvaitsemattomuuden ja syrjinnän poistamisesta, |
— |
ottaa huomioon vuonna 1966 tehdyn kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen, jonka sopimuspuolena Irak on, |
— |
ottaa huomioon komission varapuheenjohtajan / unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan Catherine Ashtonin 5. syyskuuta 2013 antaman julkilausuman äskettäisestä väkivallasta Irakissa, |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 122 artiklan 5 kohdan ja 110 artiklan 4 kohdan, |
A. |
katsoo, että Irakilla on edelleen edessään vakavia poliittisia, turvallisuutta koskevia ja sosiaalis-taloudellisia haasteita ja että maan poliittinen kenttä on äärimmäisen pirstaleinen ja sen rasitteena on jatkuva väkivalta ja lahkopolitiikka, mikä vahingoittaa vakavasti Irakin kansan oikeutettuja pyrkimyksiä rauhaan, vaurauteen ja aitoon siirtymiseen kohti demokratiaa; |
B. |
ottaa huomioon, että UNAMIn julkaisemien, uhrien lukumäärää koskevien tietojen mukaan syyskuussa 2013 terroriteoissa ja väkivaltaisuuksissa kuoli yhteensä 979 irakilaista ja 2 133 haavoittui; ottaa huomioon, että syyskuussa 2103 pahiten kärsinyt hallintoalue oli Bagdad, jossa siviiliuhreja oli 1 429 (418 kuollutta ja 1 011 loukkaantunutta), ja että sen jälkeen eniten joutuivat kärsimään Ninewa, Diyala, Salahuddin ja Anbar; toteaa, että myös Kirkuk, Erbil, Babil, Wasit, Dhi-Qar ja Basra ilmoittivat uhreista; |
C. |
ottaa huomioon, että siviileihin kohdistuva väkivalta on edelleen levottomuutta herättävän laajaa ja lisääntyy yhä, sillä jopa 5 000 siviiliä on tapettu ja jopa 10 000 on vammautunut vuoden 2013 alun jälkeen, mikä on korkein luku viiteen vuoteen; |
D. |
ottaa huomioon, että sosiaalinen ja taloudellinen ahdinko (laajalle levinnyt köyhyys, korkea työttömyys, talouden pysähtyneisyys, ympäristön tilan heikentyminen ja julkisten peruspalvelujen puuttuminen) vaikuttavat edelleen suureen osaan väestöä; ottaa huomioon, että turvallisuusjoukot tukahduttavat edelleen systemaattisesti – ja ilman pelkoa rankaisusta – monia rauhanomaisia mielenosoituksia, joissa vaaditaan sosiaalisia, taloudellisia ja poliittisia oikeuksia; |
E. |
ottaa huomioon, että Irakin perustuslaissa turvataan kaikkien kansalaisten oikeudellinen tasa-arvo ja maan monien kansanryhmien hallinnolliset, poliittiset, kulttuuriset ja koulutukselliset oikeudet; |
F. |
ottaa huomioon, että EU:n ja Irakin välisessä kumppanuus- ja yhteistyösopimuksessa ja erityisesti sen ihmisoikeuslausekkeessa korostetaan, että EU:n ja Irakin poliittisessa vuoropuhelussa olisi keskityttävä ihmisoikeuksiin ja demokraattisten instituutioiden vahvistamiseen; |
1. |
tuomitsee ankarasti terroriteot ja voimistuneen lahkojen välisen väkivallan, johon liittyy vaara, että maa vajoaa takaisin lahkojen väliseen taisteluun ja joka aiheuttaa pelkoa lahkojen välisen konfliktin laajenemisesta alueen muihin osiin; panee merkille, että vaikka väkivalta noudattaa lahkorajoja, sen syyt ovat pikemminkin poliittisia kuin uskonnollisia; |
2. |
ilmaisee surunvalittelunsa kuolleiden ja vammautuneiden perheille ja ystäville; |
3. |
tuomitsee seuraavat äskettäiset hyökkäykset: hyökkäys 3. syyskuuta 2013, jossa kuoli ainakin 60 ihmistä etenkin shiiojen asuttamissa kaupunginosissa Bagdadissa; hyökkäys 15. syyskuuta 2013, jossa kuoli yli 40 ihmistä eri puolilla Irakia ja jonka pääasiallisena kohteena olivat shiiojen alueet; hyökkäys 21. syyskuuta 2013, jossa kuoli ainakin 60 ihmistä Sadr Cityssä Bagdadissa järjestetyissä hautajaisissa; hyökkäys 30. syyskuuta 2013, jossa autopommien räjähdyksissä kuoli ainakin 54 ihmistä etenkin shiiojen asuttamissa kaupunginosissa Bagdadissa; hyökkäys 5. lokakuuta 2013, jossa kuoli ainakin 51 ihmistä ja yli 70 loukkaantui Bagdadissa, kun itsemurhapommittaja iski shiia-pyhiinvaeltajiin al-Adhamiyan alueella ja hyökkäys, jossa samana päivänä ainakin 12 ihmistä kuoli ja ainakin 25 haavoittui, kun toinen itsemurhapommittaja iski kahvilaan Baladissa, Bagdadin pohjoispuolella; hyökkäys 6. lokakuuta 2013, jossa ainakin 12 lasta, joiden ikä vaihteli kuudesta kahteentoista, kuoli ja monia haavoittui, kun itsemurhapommittaja iski lähellä peruskoulua shiia-uskoisten turkmeenien kylässä Qabakissa; hyökkäys 7. lokakuuta 2013, jossa kuoli ainakin 22 ihmistä äskettäisessä räjähdysten aallossa Bagdadissa; hyökkäys 8. lokakuuta 2013, jossa ainakin 9 ihmistä kuoli autopommin räjähdyksessä Bagdadissa ja turvallisuusjoukkoihin kohdistetuissa hyökkäyksissä maan pohjoisosassa; |
4. |
tuomitsee jyrkästi Irakin armeijan 1. syyskuuta 2013 Ashrafin leiriin tekemän hyökkäyksen, jossa 52 iranilaista pakolaista kuoli ja seitsemän leirin asukasta, mukaan lukien kuusi naista, kaapattiin – kuten varapuheenjohtaja / korkea edustaja Catherine Ashton totesi – ja joita uskotaan pidettävän Bagdadissa, ja kehottaa vapauttamaan heidät välittömästi ja ehdoitta; ilmaisee tukensa UNAMIlle, joka pyrkii sijoittamaan noin 3 000 leirin asukasta Irakin ulkopuolelle; |
5. |
on erittäin huolissaan epävakauden uudesta lisääntymisestä ja kehottaa kaikkia Irakin etnisten ja uskonnollisten ryhmien poliittisia johtajia tekemään yhteistyötä lahkojen välisen väkivallan lopettamiseksi, epäluottamuksen poistamiseksi ja Irakin kansan yhdistämiseksi; |
6. |
kehottaa sekä Irakin hallitusta että alueellisia hallituksia tuomitsemaan hyökkäykset ja helpottamaan perusteellista ja nopeaa, riippumatonta ja kansainvälistä tutkimusta, joka koskee viimeaikaisia terrori-iskuja alueella, ja kehottaa Irakin hallitusta toimimaan täydessä yhteistyössä tämän tutkimuksen kanssa, jotta syylliset voidaan saattaa oikeuden eteen; |
7. |
on huolissaan siitä, että Irakiin on levinnyt väkivaltaisuuksia Syyrian konfliktista, jossa merkittävään asemaan ovat nousseet jihadistikapinalliset, joilla on yhteyksiä ”Irakin islamilaiseen valtioon”, joka on sunnitaistelijoiden kattojärjestö, jossa on mukana myös Al-Qaida; |
8. |
kehottaa poliittisia, uskonnollisia ja siviilijohtajia sekä turvallisuusjoukkoja käynnistämään kiireellisesti yhteistyön verenvuodatuksen lopettamiseksi ja sen varmistamiseksi, että Irakin kansalaiset voivat tuntea olevansa yhtäläisesti turvassa; |
9. |
kehottaa Irakin hallitusta ja kaikkia poliittisia johtajia toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet turvallisuuden ja suojan takaamiseksi Irakissa kaikille ja erityisesti heikossa asemassa oleviin vähemmistöihin kuuluville; kehottaa hallitusta varmistamaan, että turvallisuusjoukot kunnioittavat oikeusvaltion periaatetta ja kansainvälisiä normeja; |
10. |
kehottaa kansainvälistä yhteisöä ja Euroopan unionia tukemaan Irakin hallitusta siten, että edistetään kansallisen vuoropuhelun aloitteita, lujitetaan oikeusvaltiota ja kehitetään peruspalvelujen tarjoamista, jotta voidaan luoda turvallinen, vakaa, yhtenäinen, vauras ja demokraattinen Irak, jossa kaikkien ihmisoikeudet ja poliittiset oikeudet on turvattu; |
11. |
ottaa huomioon, että turvallisuustilanne on kärjistänyt kaikkein heikoimmassa asemassa olevien ryhmien, kuten naisten, nuorten ja perusoikeusaktivistien, myös ammattiyhdistysaktivistien, ongelmia, ja kehottaa sen vuoksi Irakin viranomaisia toteuttamaan pikaisesti toimia voimavarojen lisäämiseksi ohjelmiin, joilla tätä tilannetta pyritään parantamaan; |
12. |
kannustaa sunnien ja shiiojen johtajien väliseen uskonnolliseen vuoropuheluun ja pitää sitä välttämättömänä konfliktin ratkaisemisen kannalta; katsoo, että Yhdysvaltojen ja Iranin väliset äskettäiset keskustelut tarjoavat myös mahdollisuuden, jossa Irak voisi toimia sillanrakentajana, koska se on yksi harvoista maista, joilla on vahvat suhteet molempiin osapuoliin; kehottaa Iranin johtajia osallistumaan rakentavalla tavalla alueen vakauttamiseen; |
13. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman komission varapuheenjohtajalle / unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkealle edustajalle, neuvostolle, komissiolle, ihmisoikeuksista vastaavalle EU:n erityisedustajalle, jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille, Irakin hallitukselle ja edustajien neuvostolle, Kurdistanin aluehallinnolle, Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteerille ja Yhdistyneiden kansakuntien ihmisoikeusneuvostolle. |
(1) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2013)0101.
(2) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2013)0022.
II Tiedonannot
EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDONANNOT
Euroopan parlamentti
9. lokakuuta 2013
19.5.2016 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
C 181/95 |
P7_TA(2013)0404
Euroopan parlamentin ja Euroopan keskuspankin toimielinten välinen sopimus yhteistyöstä yhteiseen valvontamekanismiin liittyvissä menettelyissä
Euroopan parlamentin päätös 9. lokakuuta 2013 Euroopan parlamentin ja Euroopan keskuspankin välisen toimielinten sopimuksen tekemisestä EKP:lle yhteisessä valvontamekanismissa annettujen tehtävien hoitamiseen liittyvää demokraattista vastuuvelvollisuutta ja valvontaa koskevista käytännön menettelyistä (2013/2198(ACI))
(2016/C 181/18)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon puhemiehen 12. syyskuuta 2013 päivätyn kirjeen, |
— |
ottaa huomioon luonnoksen Euroopan parlamentin ja Euroopan keskuspankin väliseksi toimielinten sopimukseksi EKP:lle yhteisessä valvontamekanismissa annettujen tehtävien hoitamiseen liittyvää demokraattista vastuuvelvollisuutta ja valvontaa koskevista käytännön menettelyistä, |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen, |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 127 artiklan 6 kohdan, 284 artiklan 3 kohdan toisen alakohdan ja 295 artiklan, |
— |
ottaa huomioon 12. syyskuuta 2013 vahvistamansa kannan neuvoston asetuksen antamiseksi luottolaitosten vakavaraisuusvalvontaan liittyvää politiikkaa koskevien erityistehtävien antamisesta Euroopan keskuspankille (1) sekä talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietinnön ja perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan lausunnon tällaista asetusta koskevasta ehdotuksesta (2), |
— |
ottaa huomioon Euroopan parlamentin puhemiehen ja Euroopan keskuspankin pääjohtajan lausuman, jonka he antoivat 12. syyskuuta 2013 Euroopan parlamentin äänestäessä ehdotuksen neuvoston asetukseksi luottolaitosten vakavaraisuusvalvontaan liittyvää politiikkaa koskevien erityistehtävien antamisesta Euroopan keskuspankille (3) hyväksymisestä, |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 127 artiklan 1 kohdan ja 46 artiklan 1 kohdan, |
— |
ottaa huomioon perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan mietinnön (A7-0302/2013), |
1. |
hyväksyy alla olevan sopimuksen tekemisen ja päättää sopimuksen sisällön huomioon ottaen liittää sen työjärjestykseen; |
2. |
kehottaa puhemiestä allekirjoittamaan sopimuksen Euroopan keskuspankin pääjohtajan kanssa ja huolehtimaan sen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä; |
3. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöksen liitteineen neuvostolle, komissiolle, Euroopan keskuspankille sekä jäsenvaltioiden parlamenteille. |
(1) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2013)0372.
(2) A7-0392/2012 (mietinnön esittelijä Marianne Thyssen ja lausunnon valmistelija Andrew Duff).
(3) Ks. tällaisesta asetusehdotuksesta 12. syyskuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselman liite (Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2013)0372).
LIITE
Euroopan parlamentin ja Euroopan keskuspankin välinen toimielinten sopimus EKP:lle yhteisessä valvontamekanismissa annettujen tehtävien hoitamiseen liittyvää demokraattista vastuuvelvollisuutta ja valvontaa koskevista käytännön menettelyistä
(Liitettä ei esitetä tässä, koska se vastaa toimielinten välistä sopimusta sellaisena kuin se on julkaistuna virallisessa lehdessä EUVL L 320, 30.11.2013, s. 1.)
19.5.2016 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
C 181/96 |
P7_TA(2013)0405
Parlamenttien välisistä suhteista vastaavien valtuuskuntien sekä parlamentaarisissa sekavaliokunnissa, parlamentaarisissa yhteistyövaliokunnissa ja monenvälisissä parlamentaarisissa edustajakokouksissa olevien valtuuskuntien lukumäärä ja jäsenmäärä
Euroopan parlamentin päätös 9. lokakuuta 2013 parlamenttien välisistä suhteista vastaavien valtuuskuntien sekä parlamentaarisissa sekavaliokunnissa, parlamentaarisissa yhteistyövaliokunnissa ja monenvälisissä parlamentaarisissa edustajakokouksissa olevien valtuuskuntien lukumäärästä ja jäsenmäärästä (2013/2853(RSO))
(2016/C 181/19)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon puheenjohtajakokouksen ehdotuksen, |
— |
ottaa huomioon parlamenttien välisistä suhteista vastaavien valtuuskuntien sekä parlamentaarisissa sekavaliokunnissa, parlamentaarisissa yhteistyövaliokunnissa ja monenvälisissä parlamentaarisissa edustajakokouksissa olevien valtuuskuntien lukumäärästä ja jäsenmäärästä 6. toukokuuta 2009 (1), 14. syyskuuta 2009 (2), 15. kesäkuuta 2010 (3) ja 14. joulukuuta 2011 (4) tekemänsä päätökset, |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 198 artiklan, |
1. |
päättää Kroatian Euroopan unioniin liittymisen johdosta lakkauttaa valtuuskunnan EU:n ja Kroatian parlamentaarisessa sekavaliokunnassa; |
2. |
päättää muuttaa seuraavien parlamenttien välisistä suhteista vastaavien valtuuskuntien jäsenmäärää seuraavasti:
|
3. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöksen tiedoksi neuvostolle ja komissiolle. |
(1) EUVL C 212 E, 5.8.2010, s. 136.
(2) EUVL C 224 E, 19.8.2010, s. 36.
(3) EUVL C 236 E, 12.8.2011, s. 159.
(4) EUVL C 168 E, 14.6.2013, s. 132.
III Valmistelevat säädökset
EUROOPAN PARLAMENTTI
8. lokakuuta 2013
19.5.2016 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
C 181/98 |
P7_TA(2013)0391
EY:n ja Ukrainan välisen maailmanlaajuista siviilisatelliittinavigointijärjestelmää koskevan yhteistyösopimuksen tekeminen ***
Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma 8. lokakuuta 2013 esityksestä neuvoston päätökseksi maailmanlaajuista siviilisatelliittinavigointijärjestelmää (GNSS) koskevan Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden sekä Ukrainan välisen yhteistyösopimuksen tekemisestä (06373/2013 – C7-0070/2013 – 2012/0274(NLE))
(Hyväksyntä)
(2016/C 181/20)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon esityksen neuvoston päätökseksi (06373/2013), |
— |
ottaa huomioon luonnoksen Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden sekä Ukrainan yhteistyösopimukseksi (13242/2005), |
— |
ottaa huomioon neuvoston Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 172 artiklan ja 218 artiklan 6 kohdan toisen alakohdan a alakohdan mukaisesti esittämän hyväksyntää koskevan pyynnön (C7-0070/2013), |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 81 artiklan, 90 artiklan 7 kohdan ja 46 artiklan 1 kohdan, |
— |
ottaa huomioon teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan suosituksen (A7-0298/2013), |
1. |
antaa hyväksyntänsä sopimuksen tekemiselle; |
2. |
kehottaa puhemiestä välittämään parlamentin kannan neuvostolle ja komissiolle sekä jäsenvaltioiden ja Ukrainan hallituksille ja parlamenteille. |
19.5.2016 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
C 181/98 |
P7_TA(2013)0392
Euroopan globalisaatiorahaston varojen käyttöönotto: hakemus EGF/2011/025IT/Lombardia – Italia
Euroopan parlamentin päätöslauselma 8. lokakuuta 2013 ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi Euroopan globalisaatiorahaston varojen käyttöönotosta talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja moitteettomasta varainhoidosta 17 päivänä toukokuuta 2006 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen 28 kohdan mukaisesti (hakemus EGF/2011/025 IT/Lombardia, Italia) (COM(2013)0470 – C7-0206/2013 – 2013/2138(BUD))
(2016/C 181/21)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon komission ehdotuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle (COM(2013)0470 – C7-0206/2013), |
— |
ottaa huomioon talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja moitteettomasta varainhoidosta 17. toukokuuta 2006 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen (1), jäljempänä ”17. toukokuuta 2006 tehty toimielinten sopimus”, ja erityisesti sen 28 kohdan, |
— |
ottaa huomioon Euroopan globalisaatiorahaston perustamisesta 20. joulukuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1927/2006 (EGR-asetus) (2), |
— |
ottaa huomioon 17. toukokuuta 2006 tehdyn toimielinten sopimuksen 28 kohdassa tarkoitetun kolmikantamenettelyn, |
— |
ottaa huomioon työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnan kirjeen, |
— |
ottaa huomioon aluekehitysvaliokunnan kirjeen, |
— |
ottaa huomioon budjettivaliokunnan mietinnön (A7-0294/2013), |
A. |
ottaa huomioon, että unioni on ottanut käyttöön lainsäädäntö- ja budjettivälineet voidakseen tarjota lisätukea työntekijöille, jotka kärsivät maailmankaupassa tapahtuneiden merkittävien rakennemuutosten seurauksista, ja auttaakseen heitä palaamaan työmarkkinoille; |
B. |
ottaa huomioon, että Euroopan globalisaatiorahaston (EGR) toimialaa on laajennettu niin, että tukea on voinut 1. toukokuuta 2009 – 31. joulukuuta 2011 hakea myös työntekijöille, jotka on irtisanottu maailmanlaajuisen rahoitus- ja talouskriisin välittömänä seurauksena; |
C. |
katsoo, että Euroopan unionin taloudellisen tuen irtisanotuille työntekijöille olisi oltava dynaamista ja sitä olisi tarjottava mahdollisimman nopeasti ja tehokkaasti 17. heinäkuuta 2008 pidetyssä neuvottelukokouksessa hyväksytyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission yhteisen lausuman mukaisesti ja ottaen asianmukaisesti huomioon, mitä 17. toukokuuta 2006 tehdyssä toimielinten sopimuksessa on sovittu EGR:n varojen käyttöönottoa koskevasta päätöksenteosta; |
D. |
ottaa huomioon, että Italia toimitti hakemuksen EGF/2011/025 IT/Lombardia EGR:n rahoitustuen saamiseksi sen jälkeen, kun Lombardiassa oli viiteajanjakson 20. maaliskuuta 2011 – 20. joulukuuta 2011 aikana sanottu irti 529 työntekijää, joista 480 on EGR:stä yhteisrahoitettavien toimenpiteiden kohteena; |
E. |
ottaa huomioon, että hakemus täyttää EGR-asetuksessa vahvistetut tukikelpoisuuskriteerit; |
1. |
on komission kanssa yhtä mieltä siitä, että EGR-asetuksen 2 artiklan ensimmäisen kohdan b alakohdassa esitetyt edellytykset täyttyvät ja että sen vuoksi Italia on oikeutettu saamaan kyseisen asetuksen mukaista rahoitustukea; |
2. |
pitää valitettavana, että Italian viranomaiset toimittivat EGR-rahoitustukea koskevan hakemuksen 30. joulukuuta 2011 ja että komission arvio siitä oli käytettävissä 28. kesäkuuta 2013; pitää valitettavana arviointijakson pitkää, 18 kuukauden kestoa; |
3. |
huomauttaa, että Lombardian, joka on Italian vaurain alue ja joka tuottaa viidesosan Italian BKT:stä, on ratkaistava talous- ja rahoituskriisin pahentamia merkittäviä rakenteellisia haasteita; pitää myönteisenä, että Lombardia hyödyntää jo toistamiseen EGR-tukea selviytyäkseen taloudellisista ja sosiaalisista vaikeuksistaan; |
4. |
kehottaa Italian viranomaisia käyttämään kaikkia EGR:n tuen tarjoamia mahdollisuuksia ja kannustamaan mahdollisimman monia työntekijöitä osallistumaan toimenpiteisiin; palauttaa mieliin, että kun EGR:n varoja käytettiin Italiassa varhaisessa vaiheessa, niiden käyttöaste jäi melko alhaiseksi pääasiassa vähäisen osallistumisen vuoksi; |
5. |
tähdentää, että komissio on jo myöntänyt rahoitus- ja talouskriisin vaikutuksen tieto- ja viestintätekniikan alaan ja että EGR:stä on tuettu tältä alalta irtisanottuja (tapaukset EGF/2011/016 IT/Agile ja EGF/2010/012 NL/Noord Holland); |
6. |
toteaa, että Italian TVT-sektori on kärsinyt halpojen kustannusten maista tulevasta voimakkaasta kilpailusta viimeisten kymmenen vuoden aikana; toteaa, että jo joidenkin vuosien ajan sektorin uudelleenorganisointitarve uuden teknologian, kuten pilvipalvelujen, erilaisten verkkopalvelujen ja sosiaalisten verkostojen, nopean yleistymisen vuoksi on tunnustettu haasteeksi; katsoo, että Italian ja alan johtavien Euroopan ja muun maailman maiden välinen digitaalikuilu on kasvanut entisestään kriisin aiheuttaman talouden taantuman vuoksi; toteaa, että kaikki tämä kehitys on johtanut TVT-alan työntekijöiden irtisanomisiin italialaisissa yrityksissä vuodesta 2009 lähtien; |
7. |
panee tyytyväisenä merkille, että antaakseen työntekijöille nopeaa apua Italian viranomaiset päättivät aloittaa yksilöllisten toimenpiteiden toteuttamisen 1. maaliskuuta 2012 eli hyvissä ajoin ennen lopullista päätöstä EGR:n tuen myöntämisestä ehdotetulle koordinoidulle paketille; |
8. |
toteaa, että tieto- ja viestintätekniikan alan irtisanomisten sosiaalisia vaikutuksia rajoitettiin hyödyntämällä laajalti sosiaalisia turvaverkkoja, kuten palkkakorvausrahastoa (CIG), joka tarjosi työntekijöille taloudellisia etuuksia korvaukseksi palkanmaksun puuttumisesta; toteaa tyytyväisenä, että Italian viranomaiset eivät ole anoneet EGR-tukea toimeentulotukien rahoittamiseksi; |
9. |
toteaa, että yksilöllisten palvelujen yhteisrahoitettavaan koordinoituun pakettiin sisältyy toimenpiteitä, joilla edistetään 480 työntekijän palaamista työhön ja joita ovat haastattelutekniikat, taitojen profilointi, urasuunnitelman määrittäminen, yksilöllisen toimintasuunnitelman seuranta, koordinointi ja hallinta, mentorointi ja ammatillinen ohjaus, uusien työmahdollisuuksien selvittäminen, taitojen ja työpaikkojen yhteensovittaminen, mentorointi uuden työpaikan alkuvaiheessa, itsenäistä ammatinharjoittamista koskeva neuvonta ja tuki sekä mentorointi ja tuki harjoittelun aikana; |
10. |
panee merkille, että yksilöllisten palvelujen koordinoituun pakettiin ei sisälly koulutus- ja uudelleenkoulutustoimenpiteitä, sillä kyseiset toimenpiteet rahoitetaan alueellisista lähteistä; |
11. |
panee tyytyväisenä merkille, että työmarkkinaosapuolia ja erityisesti paikallistason ammattiliittoja (CGIL, CISL, UIL ja CISAL (3)) kuultiin koordinoituun EGR-pakettiin liittyvien toimenpiteiden suunnittelusta; pitää myönteisenä, että miesten ja naisten välisen tasa-arvon sekä syrjimättömyyden politiikkaa sovelletaan EGR:n toteuttamisen eri vaiheissa ja myönnettäessä siitä tukea; |
12. |
palauttaa mieliin, että on tärkeää parantaa kaikkien työntekijöiden työllistymismahdollisuuksia tarjoamalla mukautettua koulutusta ja tunnustamalla työntekijöiden ammattiuran aikana saavuttamat taidot ja osaaminen; edellyttää, että koordinoidussa paketissa tarjottava koulutus mukautetaan sekä irtisanottujen työntekijöiden tarpeisiin että todelliseen liiketoimintaympäristöön; |
13. |
toteaa, että yksilöllisten palvelujen koordinoituun pakettiin, josta on neuvoteltu työmarkkinaosapuolten kanssa, sisältyy uraneuvontaan ja -suunnitteluun, mentorointiin, taitojen ja työpaikkojen yhteensovittamiseen sekä itsenäisen ammatinharjoittamisen ja harjoittelun tukemiseen liittyviä toimenpiteitä; |
14. |
toteaa, että EGR:stä rahoitettavasta yksilöllisten palvelujen koordinoidusta paketista annetuissa tiedoissa selvitetään myös, kuinka toimilla täydennetään rakennerahastoista rahoitettavia toimia; korostaa Italian viranomaisten vahvistaneen, ettei edellä tarkoitetuille tukikelpoisille toimille saada avustusta muista unionin rahoitusvälineistä; kehottaa jälleen komissiota esittämään vuosikertomuksissaan näiden tietojen vertailevan arvioinnin, jotta varmistetaan nykyisten asetusten täysimääräinen noudattaminen ja varmistetaan, ettei unionin rahoittamissa palveluissa ole päällekkäisyyttä; |
15. |
pyytää asianomaisia toimielimiä ryhtymään tarvittaviin toimiin menettelyjen parantamiseksi, jotta EGR:n varojen käyttöönottoa voidaan nopeuttaa; panee tyytyväisenä merkille, että sen jälkeen kun parlamentti pyysi nopeuttamaan varojen käyttöönottoa, komissio on ottanut käyttöön parannetun menettelyn, jossa se esittää arvionsa EGR-hakemuksen tukikelpoisuudesta budjettivallan käyttäjälle samassa yhteydessä kuin EGR:n varojen käyttöönottoa koskevan ehdotuksensa; toivoo, että menettelyyn tehdään muitakin parannuksia ja että rahaston tehokkuutta, avoimuutta ja näkyvyyttä kyetään parantamaan; |
16. |
korostaa, että EGR-asetuksen 6 artiklan mukaisesti on varmistettava, että EGR:stä tuetaan työttömäksi jääneiden yksittäisten työntekijöiden paluuta työmarkkinoille vakinaiseen työhön; painottaa lisäksi, että EGR:n tuella voidaan osallistua vain sellaisten aktiivisten työmarkkinatoimien rahoittamiseen, jotka johtavat kestävään ja pitkäaikaiseen työllistymiseen; muistuttaa, ettei EGR:n tuki saa korvata toimia, jotka kuuluvat kansallisen lainsäädännön tai työehtosopimusten nojalla yritysten vastuulle, eikä EGR:stä rahoiteta myöskään yritysten tai toimialojen rakenneuudistuksia; |
17. |
pitää myönteisenä neuvostossa saavutettua sopimusta siitä, että EGR:ää ajanjaksolla 2014–2020 koskevassa asetuksessa otetaan uudelleen käyttöön kriisiin liittyvä käyttöönottokriteeri, joka on mahdollistanut rahoitustuen tarjoamisen myös nykyisen rahoitus- ja talouskriisin vuoksi irtisanotuille työntekijöille maailmankaupassa tapahtuneiden merkittävien rakennemuutosten vuoksi työttömäksi jääneiden lisäksi; |
18. |
hyväksyy tämän päätöslauselman liitteenä olevan päätöksen; |
19. |
kehottaa puhemiestä allekirjoittamaan päätöksen neuvoston puheenjohtajan kanssa ja huolehtimaan sen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä; |
20. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman liitteineen neuvostolle ja komissiolle. |
(1) EUVL C 139, 14.6.2006, s. 1.
(2) EUVL L 406, 30.12.2006, s. 1.
(3) CGIL (Confederazione generale italiana del lavoro), CISL (Confederazione italiana sindacati lavoratori), UIL (Unione italiana del lavoro) ja CISAL (Confederazione Italiana Sindacati Autonomi Lavoratori).
LIITE
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS
Euroopan globalisaatiorahaston varojen käyttöönotosta talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja moitteettomasta varainhoidosta 17 päivänä toukokuuta 2006 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen 28 kohdan mukaisesti (hakemus EGF/2011/025 IT/Lombardia, Italia)
(Tätä liitettä ei esitetä tässä, koska se vastaa lopullista säädöstä, päätöstä 2013/526/EU.)
19.5.2016 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
C 181/102 |
P7_TA(2013)0393
Euroopan globalisaatiorahaston varojen käyttöönotto: hakemus EGF/2012/008 IT/De Tomaso Automobili – Italia
Euroopan parlamentin päätöslauselma 8. lokakuuta 2013 ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi Euroopan globalisaatiorahaston varojen käyttöönotosta talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja moitteettomasta varainhoidosta 17 päivänä toukokuuta 2006 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen 28 kohdan mukaisesti (hakemus EGF/2012/008 IT/De Tomaso Automobili, Italia) (COM(2013)0469 – C7-0207/2013 – 2013/2139(BUD))
(2016/C 181/22)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon komission ehdotuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle (COM(2013)0469 – C7-0207/2013), |
— |
ottaa huomioon talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja moitteettomasta varainhoidosta 17. toukokuuta 2006 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen (1), jäljempänä ”17. toukokuuta 2006 tehty toimielinten sopimus”, ja erityisesti sen 28 kohdan, |
— |
ottaa huomioon Euroopan globalisaatiorahaston perustamisesta 20. joulukuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1927/2006 (2) (EGR-asetus), |
— |
ottaa huomioon 17. toukokuuta 2006 tehdyn toimielinten sopimuksen 28 kohdassa tarkoitetun kolmikantamenettelyn, |
— |
ottaa huomioon työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnan kirjeen, |
— |
ottaa huomioon aluekehitysvaliokunnan kirjeen, |
— |
ottaa huomioon budjettivaliokunnan mietinnön (A7-0292/2013), |
A. |
ottaa huomioon, että unioni on ottanut käyttöön lainsäädäntö- ja budjettivälineet voidakseen tarjota lisätukea työntekijöille, jotka kärsivät maailmankaupassa tapahtuneiden merkittävien rakennemuutosten seurauksista, ja auttaakseen heitä palaamaan työmarkkinoille; |
B. |
ottaa huomioon, että Euroopan globalisaatiorahaston (EGR) toimialaa on laajennettu niin, että tukea on voinut 1. toukokuuta 2009–31. joulukuuta 2011 hakea myös työntekijöille, jotka on irtisanottu maailmanlaajuisen rahoitus- ja talouskriisin välittömänä seurauksena; |
C |
katsoo, että Euroopan unionin taloudellisen tuen irtisanotuille työntekijöille olisi oltava dynaamista ja sitä olisi tarjottava mahdollisimman nopeasti ja tehokkaasti 17. heinäkuuta 2008 pidetyssä neuvottelukokouksessa hyväksytyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission yhteisen lausuman mukaisesti ja ottaen asianmukaisesti huomioon, mitä 17. toukokuuta 2006 tehdyssä toimielinten sopimuksessa on sovittu EGR:n varojen käyttöönottoa koskevasta päätöksenteosta; |
D. |
ottaa huomioon, että Italia toimitti hakemuksen EGF/2012/008 IT/De Tomaso Automobili EGR:n rahoitustuen saamiseksi sen jälkeen, kun yritys oli viiteajanjakson 5. heinäkuuta 2012–28. elokuuta 2012 aikana sanonut irti 1 030 työntekijää, joista 1 010 on EGR:stä yhteisrahoitettavien toimenpiteiden kohteena; |
E. |
ottaa huomioon, että hakemus täyttää EGR-asetuksessa vahvistetut tukikelpoisuuskriteerit; |
1. |
on komission kanssa yhtä mieltä siitä, että EGR-asetuksen 2 artiklan ensimmäisen kohdan a alakohdassa esitetyt edellytykset täyttyvät ja että sen vuoksi Italia on oikeutettu saamaan kyseisen asetuksen mukaista rahoitustukea; |
2. |
toteaa, että Italian viranomaiset toimittivat EGR-rahoitustukea koskevan hakemuksen 5. marraskuuta 2012 ja että komissio antoi siitä arvionsa 28. kesäkuuta 2013; pitää myönteisenä suhteellisen nopeaa seitsemän kuukauden arviointijaksoa; |
3. |
toteaa, että italialaisen autonvalmistajan De Tomaso Automobili S.p.A:n 1 030 työntekijän irtisanomisen taustalla ovat muutokset maantieteellisissä kulutusmalleissa, varsinkin nopeasti kasvavat Aasian markkinat, joista unionin tuottajat eivät pysty yhtä hyvin hyötymään, sillä ne eivät ole siellä yleensä yhtä hyvissä asemissa kuin muualla, sekä rahoitus- ja talouskriisiä seurannut luotonsaannin tiukentuminen, joka rasitti yritystä niin, ettei se enää kyennyt löytämään kannattavaa ratkaisua ja se asetettiin huhtikuussa 2012 selvitysmenettelyyn; |
4. |
korostaa, että komissio on jo myöntänyt talous- ja rahoituskriisin vaikutuksen autoteollisuuden alaan ja että tällä alalla tehtiin eniten (16) EGR-hakemuksia, joista seitsemän perustuu globalisaatiosta johtuviin maailmankaupan muutoksiin (3); |
5. |
kehottaa Italian viranomaisia käyttämään kaikkia EGR:n tuen tarjoamia mahdollisuuksia ja kannustamaan mahdollisimman monia työntekijöitä osallistumaan toimenpiteisiin; palauttaa mieliin, että kun EGR:n varoja käytettiin Italiassa varhaisessa vaiheessa, niiden käyttöaste jäi melko alhaiseksi pääasiassa vähäisen osallistumisen vuoksi; |
6. |
tähdentää, että De Tomaso Automobili -yrityksen irtisanomiset kohdistuvat Piemonten ja Toscanan alueille ja erityisesti Torinon ja Livornon maakuntiin, missä De Tomaso Automobili S.p.A:n tuotantolaitokset sijaitsivat; |
7. |
panee tyytyväisenä merkille, että antaakseen työntekijöille nopeaa apua Italian viranomaiset päättivät aloittaa yksilöllisten toimenpiteiden toteuttamisen 15. tammikuuta 2013 eli hyvissä ajoin ennen lopullista päätöstä EGR:n tuen myöntämisestä ehdotetulle koordinoidulle paketille; |
8. |
panee merkille, että irtisanomiset katettiin palkkakorvausrahastosta (CIG), Italian sosiaalisesta turvaverkosta, joka tarjosi työntekijöille taloudellisia etuuksia korvaukseksi palkanmaksun puuttumisesta; toteaa kuitenkin, että Italian viranomaiset ovat anoneet EGR:n tukea, jotta ne voivat rahoitttaa toimeentulotukia tavanomaisten Italian työlainsäädännön mukaisten, työttömille tarkoitettujen avustusten lisäksi; |
9. |
muistuttaa, että tulevaisuudessa EGR:n varoja olisi osoitettava ensisijaisesti koulutukseen ja työnhakuun sekä ammatinvalinnanohjauksen ohjelmiin; katsoo, että sen osuuden avustuksista olisi aina oltava luonteeltaan täydentävää ja vastattava korvauksia, joita maksetaan irtisanotuille työntekijöille kansallisen lainsäädännön tai työehtosopimusten mukaisesti; muistuttaa tässä yhteydessä tilintarkastustuomioistuimen EGR:stä antaman erityiskertomuksen nro 7/2013 päätelmistä, joissa todetaan, että ”kolmanneksella EGR-rahoituksesta korvataan kansallisia työntekijöiden tulotukijärjestelmiä, mikä ei tuota EU:n lisäarvoa”, sekä suosituksesta, jonka mukaan tällaisia toimenpiteitä olisi rajoitettava tulevaisuudessa; |
10. |
toteaa, että yksilöllisten palvelujen yhteisrahoitettavaan koordinoituun pakettiin sisältyy toimenpiteitä, joilla edistetään 1 010 työntekijän paluuta työhön ja joita ovat ammatinvalinnanohjaus, uudelleensijoittaminen ja työnhakuneuvonta, koulutus, uudelleenkoulutus ja ammatillinen koulutus, yrityksen perustamista tukevat liitännäistoimenpiteet, tuki yrityksen perustamiseen, työhönottoetuus, työnhakuavustukset, erityiskuluihin myönnettävät avustukset, kuten avustukset niille, joilla on huollettavia, ja tuki matkakuluihin; |
11. |
panee tyytyväisenä merkille, että työmarkkinaosapuolia ja etenkin paikallisia ammattiliittoja kuultiin koordinoituun EGR-pakettiin liittyvien toimenpiteiden suunnittelusta; toteaa, että miesten ja naisten välisen tasa-arvon sekä syrjimättömyyden politiikkaa sovelletaan EGR:n toteuttamisen eri vaiheissa ja myönnettäessä siitä tukea; |
12. |
panee tyytyväisenä merkille, että työmarkkinaosapuolia kuultiin paketin suunnittelussa; pitää myönteisenä, että ohjauskomitea valvoo paketin täytäntöönpanoa; |
13. |
palauttaa mieliin, että on tärkeää parantaa kaikkien työntekijöiden työllistymismahdollisuuksia tarjoamalla mukautettua koulutusta ja tunnustamalla työntekijöiden ammattiuran aikana saavuttamat taidot ja osaaminen; edellyttää, että koordinoidussa paketissa tarjottava koulutus mukautetaan sekä irtisanottujen työntekijöiden tarpeisiin että todelliseen liiketoimintaympäristöön; |
14. |
kehottaa jäsenvaltioita sisällyttämään tuleviin hakemuksiin seuraavat tiedot, jotka koskevat EGR:n tukemia koulutustoimia: tarjottavat koulutustyypit, alat, joilla koulutusta tarjotaan, ja vastaako tarjonta alueella/paikkakunnalla oletettavasti tarvittavia taitoja ja onko koulutus alueen tulevien talousnäkymien mukaista; |
15. |
toteaa, että EGR:stä rahoitettavasta yksilöllisten palvelujen koordinoidusta paketista annetuissa tiedoissa selvitetään myös, kuinka toimilla täydennetään rakennerahastoista rahoitettavia toimia; korostaa Italian viranomaisten vahvistaneen, ettei tukikelpoisille toimille saada avustusta muista unionin rahoitusvälineistä; kehottaa jälleen komissiota esittämään vuosikertomuksissaan näiden tietojen vertailevan arvioinnin, jotta varmistetaan nykyisten asetusten täysimääräinen noudattaminen ja taataan, ettei unionin rahoittamissa palveluissa ole päällekkäisyyttä; |
16. |
pyytää asianomaisia toimielimiä ryhtymään tarvittaviin toimiin menettelyjen parantamiseksi, jotta EGR:n varojen käyttöönottoa voidaan nopeuttaa; panee tyytyväisenä merkille, että sen jälkeen kun parlamentti pyysi nopeuttamaan varojen käyttöönottoa, komissio on ottanut käyttöön parannetun menettelyn, jossa se esittää arvionsa EGR-hakemuksen tukikelpoisuudesta budjettivallan käyttäjälle samassa yhteydessä kuin EGR:n varojen käyttöönottoa koskevan ehdotuksensa; toivoo, että uudessa, vuosia 2014–2020 koskevassa Euroopan globalisaatiorahastoasetuksessa menettelyyn tehdään muitakin parannuksia ja että rahaston tehokkuutta, avoimuutta ja näkyvyyttä kyetään parantamaan; |
17. |
korostaa, että EGR-asetuksen 6 artiklan mukaisesti on varmistettava, että EGR:stä tuetaan työttömäksi jääneiden yksittäisten työntekijöiden paluuta työmarkkinoille vakinaiseen työhön; painottaa lisäksi, että EGR:n tuella voidaan osallistua vain sellaisten aktiivisten työmarkkinatoimien rahoittamiseen, jotka johtavat kestävään ja pitkäaikaiseen työllistymiseen; muistuttaa, ettei EGR:n tuki saa korvata toimia, jotka kuuluvat kansallisen lainsäädännön tai työehtosopimusten nojalla yritysten vastuulle, eikä EGR:stä rahoiteta myöskään yritysten tai toimialojen rakenneuudistuksia; |
18. |
hyväksyy tämän päätöslauselman liitteenä olevan päätöksen; |
19. |
pitää myönteisenä neuvostossa saavutettua sopimusta siitä, että EGR:n soveltamista ajanjaksolla 2014–2020 koskevassa asetuksessa otetaan uudelleen käyttöön kriisiin liittyvä käyttöönottokriteeri, joka mahdollistaa rahoitustuen tarjoamisen myös nykyisen rahoitus- ja talouskriisin vuoksi irtisanotuille työntekijöille maailmankaupassa tapahtuneiden merkittävien rakennemuutosten vuoksi työttömäksi jääneiden lisäksi; |
20. |
kehottaa puhemiestä allekirjoittamaan päätöksen neuvoston puheenjohtajan kanssa ja huolehtimaan sen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä; |
21. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman liitteineen neuvostolle ja komissiolle. |
(1) EUVL C 139, 14.6.2006, s. 1.
(2) EUVL L 406, 30.12.2006, s. 1.
(3) EGF/2012/008 De Tomaso Automobili (tämän päätösehdotuksen kohde), EGF/2012/005 Saab Automotive (COM(2012)0622), EGF/2009/013 Karmann (COM(2010)0007), EGF/2008/004 Castilla y Leon Aragon (COM(2009)0150), EGF/2008/002 Delphi (COM(2008)0547), EGF/2007/010 Lisboa Alentejo (COM(2008)0094) ja EGF/2007/001 PSA:n alihankkijayritykset (COM(2007)0415).
LIITE
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS
ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi Euroopan globalisaatiorahaston varojen käyttöönotosta talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja moitteettomasta varainhoidosta 17 päivänä toukokuuta 2006 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen 28 kohdan mukaisesti (hakemus EGF/2012/008 IT/De Tomaso Automobili, Italia)
(Tätä liitettä ei esitetä tässä, koska se vastaa lopullista säädöstä, päätöstä 2013/514/EU.)
19.5.2016 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
C 181/105 |
P7_TA(2013)0397
Merityötä koskevasta yleissopimuksesta tehdyn sopimuksen täytäntöönpanosta annetun neuvoston direktiivin 2009/13/EY täytäntöönpanoon liittyvät lippuvaltion velvollisuudet ***I
Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma 8. lokakuuta 2013 ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi Euroopan yhteisön kansallisten varustamoyhdistysten keskusjärjestön (ECSA) ja Euroopan kuljetustyöntekijöiden liiton (ETF) merityötä koskevasta yleissopimuksesta, 2006, tekemän sopimuksen täytäntöönpanosta ja direktiivin 1999/63/EY muuttamisesta annetun neuvoston direktiivin 2009/13/EY täytäntöönpanoon liittyvistä lippuvaltion velvollisuuksista (COM(2012)0134 – C7-0083/2012 – 2012/0065(COD))
(Tavallinen lainsäätämisjärjestys: ensimmäinen käsittely)
(2016/C 181/23)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon komission ehdotuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle (COM(2012)0134), |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 2 kohdan ja 100 artiklan 2 kohdan, joiden mukaisesti komissio on antanut ehdotuksen Euroopan parlamentille (C7-0083/2012), |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 3 kohdan, |
— |
ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean 11. heinäkuuta 2012 antaman lausunnon (1), |
— |
on kuullut alueiden komiteaa, |
— |
ottaa huomioon neuvoston edustajan 12. kesäkuuta 2013 päivätyllä kirjeellä antaman sitoumuksen hyväksyä Euroopan parlamentin kanta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 4 kohdan mukaisesti, |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 55 artiklan, |
— |
ottaa huomioon työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnan mietinnön sekä liikenne- ja matkailuvaliokunnan lausunnon (A7-0037/2013), |
1. |
vahvistaa jäljempänä esitetyn ensimmäisen käsittelyn kannan (2); |
2. |
pyytää komissiota antamaan asian uudelleen Euroopan parlamentin käsiteltäväksi, jos se aikoo tehdä ehdotukseensa huomattavia muutoksia tai korvata sen toisella ehdotuksella; |
3. |
kehottaa puhemiestä välittämään parlamentin kannan neuvostolle ja komissiolle sekä kansallisille parlamenteille. |
(1) EUVL C 299, 4.10.2012, s. 153.
(2) Tämä kanta korvaa 13. maaliskuuta 2013 hyväksytyt tarkistukset (Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2013)0080).
P7_TC1-COD(2012)0065
Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu ensimmäisessä käsittelyssä 8. lokakuuta 2013, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/…/EU antamiseksi merityötä koskevan vuoden 2006 yleissopimuksen noudattamiseen ja täytäntöönpanon valvontaan liittyvistä tietyistä lippuvaltion velvollisuuksista
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(Euroopan parlamentin ja neuvoston päästyä sopimukseen parlamentin kanta vastaa lopullista säädöstä, direktiiviä 2013/54/EU.)
19.5.2016 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
C 181/106 |
P7_TA(2013)0398
Tupakkatuotteiden ja vastaavien tuotteiden valmistaminen, esittämistapa ja myynti ***I
Euroopan parlamentin tarkistukset 8. lokakuuta 2013 ehdotukseen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi tupakkatuotteiden ja vastaavien tuotteiden valmistamista, esittämistapaa ja myyntiä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä (COM(2012)0788 – C7-0420/2012 – 2012/0366(COD)) (1)
(Tavallinen lainsäätämisjärjestys: ensimmäinen käsittely)
(2016/C 181/24)
Tarkistus 1
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 3 a kappale (uusi)
Komission teksti |
Tarkistus |
||
|
|
Tarkistus 2
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 6 kappale
Komission teksti |
Tarkistus |
||||
|
|
Tarkistus 3
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 7 kappale
Komission teksti |
Tarkistus |
||||
|
|
Tarkistus 4
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 8 kappale
Komission teksti |
Tarkistus |
||||
|
|
Tarkistus 5
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 9 a kappale (uusi)
Komission teksti |
Tarkistus |
||
|
|
Tarkistus 6
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 10 kappale
Komission teksti |
Tarkistus |
||||
|
|
Tarkistus 7
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 10 a kappale (uusi)
Komission teksti |
Tarkistus |
||
|
|
Tarkistus 8
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 11 kappale
Komission teksti |
Tarkistus |
||||
|
|
Tarkistus 9
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 13 kappale
Komission teksti |
Tarkistus |
||||
|
|
Tarkistus 10
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 14 kappale
Komission teksti |
Tarkistus |
||||
|
|
Tarkistus 11
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 14 a kappale (uusi)
Komission teksti |
Tarkistus |
||
|
|
Tarkistus 12
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 14 b kappale (uusi)
Komission teksti |
Tarkistus |
||
|
|
Tarkistus 13
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 15 kappale
Komission teksti |
Tarkistus |
||||
|
|
Tarkistus 14
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 16 kappale
Komission teksti |
Tarkistus |
||
|
Poistetaan. |
Tarkistus 15
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 17 kappale
Komission teksti |
Tarkistus |
||||
|
|
Tarkistus 16
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 17 a kappale (uusi)
Komission teksti |
Tarkistus |
||
|
|
Tarkistus 17
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 18 kappale
Komission teksti |
Tarkistus |
||||
|
|
Tarkistus 18
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 18 a kappale (uusi)
Komission teksti |
Tarkistus |
||
|
|
Tarkistus 19
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 18 b kappale (uusi)
Komission teksti |
Tarkistus |
||
|
|
Tarkistus 20
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 20 kappale
Komission teksti |
Tarkistus |
||||
|
|
Tarkistus 21
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 22 kappale
Komission teksti |
Tarkistus |
||||
|
|
Tarkistus 22
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 23 kappale
Komission teksti |
Tarkistus |
||||
|
|
Tarkistus 23
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 23 a kappale (uusi)
Komission teksti |
Tarkistus |
||
|
|
Tarkistus 24
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 24 kappale
Komission teksti |
Tarkistus |
||||
|
|
Tarkistus 25
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 26 kappale
Komission teksti |
Tarkistus |
||||
|
|
Tarkistus 26
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 28 kappale
Komission teksti |
Tarkistus |
||||
|
|
Tarkistus 27
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 29 kappale
Komission teksti |
Tarkistus |
||||
|
|
Tarkistus 28
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 29 a kappale (uusi)
Komission teksti |
Tarkistus |
||
|
|
Tarkistus 29
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 30 kappale
Komission teksti |
Tarkistus |
||||
|
|
Tarkistus 30
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 30 a kappale (uusi)
Komission teksti |
Tarkistus |
||
|
|
Tarkistus 31
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 30 b kappale (uusi)
Komission teksti |
Tarkistus |
||
|
|
Tarkistus 32
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 31 kappale
Komission teksti |
Tarkistus |
||||
|
|
Tarkistus 165
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 33 kappale
Komission teksti |
Tarkistus |
||||
|
|
Tarkistukset 118 ja 137/rev
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 34 kappale
Komission teksti |
Tarkistus |
||
|
Poistetaan. |
Tarkistus 35
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 35 kappale
Komission teksti |
Tarkistus |
||
|
Poistetaan. |
Tarkistus 36
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 35 a kappale (uusi)
Komission teksti |
Tarkistus |
||
|
|
Tarkistus 37
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 37 kappale
Komission teksti |
Tarkistus |
||||
|
|
Tarkistus 38
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 38 kappale
Komission teksti |
Tarkistus |
||||
|
|
Tarkistus 39
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 39 kappale
Komission teksti |
Tarkistus |
||||
|
|
Tarkistus 40
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 39 a kappale (uusi)
Komission teksti |
Tarkistus |
||
|
|
Tarkistus 41
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 40 kappale
Komission teksti |
Tarkistus |
||||
|
|
Tarkistus 42
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 42 kappale
Komission teksti |
Tarkistus |
||||
|
|
Tarkistus 43
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 45 kappale
Komission teksti |
Tarkistus |
||||
|
|
Tarkistus 44
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 45 a kappale (uusi)
Komission teksti |
Tarkistus |
||
|
|
Tarkistus 45
Ehdotus direktiiviksi
1 artikla
Komission teksti |
Tarkistus |
||||
Tämän direktiivin tavoitteena on lähentää jäsenvaltioiden lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, jotka koskevat seuraavia: |
Tämän direktiivin tavoitteena on lähentää jäsenvaltioiden lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, jotka koskevat seuraavia: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
jotta helpotetaan tupakkatuotteiden ja vastaavien tuotteiden sisämarkkinoiden toimintaa pitäen lähtökohtana terveyden suojelun korkeaa tasoa. |
jotta täytetään tupakoinnin torjuntaa koskevan WHO:n puitesopimuksen mukaiset velvoitteet ja helpotetaan tupakkatuotteiden ja vastaavien tuotteiden sisämarkkinoiden toimintaa pitäen lähtökohtana erityisesti nuorten terveyden suojelun korkeaa tasoa. |
Tarkistus 46
Ehdotus direktiiviksi
2 artikla
Komission teksti |
Tarkistus |
||||||||
Tässä direktiivissä tarkoitetaan |
Tässä direktiivissä tarkoitetaan |
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
Tarkistus 89 ja 149
Ehdotus direktiiviksi
3 artikla – 2 kohta
Komission teksti |
Tarkistus |
2. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 22 artiklan mukaisesti 1 kohdassa säädettyjen poltettaessa syntyvien enimmäismäärien mukauttamiseksi ottaen huomioon tieteellinen kehitys ja kansainvälisesti hyväksytyt standardit. |
Poistetaan. |
Tarkistus 90
Ehdotus direktiiviksi
3 artikla – 3 kohta
Komission teksti |
Tarkistus |
3. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle poltettaessa syntyvistä enimmäismääristä, joita ne asettavat savukkeiden muille päästöille ja muiden tupakkatuotteiden kuin savukkeiden päästöille. Ottaen huomioon kansainvälisesti hyväksytyt standardit, jos sellaisia on, sekä tieteellisen näytön ja jäsenvaltioiden ilmoittamien määrien perusteella siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 22 artiklan mukaisesti sellaisten poltettaessa syntyvien savukkeiden muiden päästöjen ja muiden tupakkatuotteiden kuin savukkeiden päästöjen enimmäismäärien hyväksymiseksi ja mukauttamiseksi, jotka lisäävät merkittävässä määrin tupakkatuotteiden toksisia ja riippuvuutta aiheuttavia vaikutuksia ja ylittävät 1 kohdassa vahvistetut poltettaessa syntyvien terva-, nikotiini- ja hiilimonoksidimäärien toksisuudelle ja riippuvuuden aiheutumiselle asetetut raja-arvot. |
Poistetaan. |
Tarkistus 48
Ehdotus direktiiviksi
4 artikla
Komission teksti |
Tarkistus |
1. Savukkeista poltettaessa syntyvän tervan, nikotiinin ja hiilimonoksidin määrät on mitattava ISO-standardien 4387 (terva), 10315 (nikotiini) ja 8454 (hiilimonoksidi) mukaisesti. |
1. Savukkeista poltettaessa syntyvän tervan, nikotiinin ja hiilimonoksidin määrät on mitattava ISO-standardien 4387 (terva), 10315 (nikotiini) ja 8454 (hiilimonoksidi) mukaisesti. |
Tervaa ja nikotiinia koskevien merkintöjen paikkansapitävyys on varmistettava ISO-standardin 8243 mukaisesti. |
Tervaa, nikotiinia ja hiilimonoksidia koskevien merkintöjen paikkansapitävyys on varmistettava ISO-standardin 8243 mukaisesti. |
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut mittaukset on suoritettava tai tarkistettava jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten hyväksymissä ja valvomissa testauslaboratorioissa. |
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut mittaukset on suoritettava tai tarkistettava jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten hyväksymissä ja valvomissa riippumattomissa testauslaboratorioissa. |
Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle hyväksyttyjen laboratorioiden luettelo, jossa mainitaan hyväksymisperusteet ja käytetyt valvontakeinot, ja päivitettävä se aina, kun tiedot muuttuvat. Komissio asettaa jäsenvaltioiden ilmoittamien hyväksyttyjen laboratorioiden luettelon julkisesti saataville. |
Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle hyväksyttyjen laboratorioiden luettelo, jossa mainitaan hyväksymisperusteet ja käytetyt valvontakeinot, ja päivitettävä se aina, kun tiedot muuttuvat. Komissio asettaa jäsenvaltioiden ilmoittamien hyväksyttyjen laboratorioiden luettelon julkisesti saataville. |
|
2 a. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten valvomien riippumattomien testauslaboratorioiden on testattava säännöllisesti tupakkatuoteyhtiöiden toimittamien tulosten oikeellisuus. |
3. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 22 artiklan mukaisesti poltettaessa syntyvän tervan, nikotiinin ja hiilimonoksidin määrien mittausmenetelmien mukauttamiseksi ottaen huomioon tieteen ja tekniikan kehitys ja kansainvälisesti hyväksytyt standardit. |
3. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 22 artiklan mukaisesti poltettaessa syntyvän tervan, nikotiinin ja hiilimonoksidin määrien mittausmenetelmien täydentämiseksi tai muuttamiseksi ottaen huomioon tieteen ja tekniikan kehitys ja kansainvälisesti hyväksytyt standardit. |
4. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle menetelmistä, joita ne käyttävät savukkeiden muiden päästöjen ja muiden tupakkatuotteiden kuin savukkeiden päästöjen mittaamiseen. Näiden menetelmien perusteella ja ottaen huomioon tieteen ja tekniikan kehitys sekä kansainvälisesti hyväksytyt standardit komissiolle siirretään valta antaa delegoituja säädöksiä 22 artiklan mukaisesti mittausmenetelmien hyväksymiseksi ja mukauttamiseksi . |
4. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle menetelmistä, joita ne käyttävät savukkeiden muiden päästöjen ja muiden tupakkatuotteiden kuin savukkeiden päästöjen mittaamiseen. Komissio antaa delegoituja säädöksiä 22 artiklan mukaisesti tupakan torjuntaa koskevan puitesopimuksen osapuolten ja Maailman terveysjärjestön sopimien menetelmien sisällyttämiseksi unionin lainsäädäntöön . |
|
4 a. Muita päästöjä tai muita poltettavia tupakkatuotteita koskevien merkintöjen paikkansapitävyys on varmistettava ISO-standardin 8243 mukaisesti. |
Tarkistukset 91, 92 ja 49
Ehdotus direktiiviksi
5 artikla
Komission teksti |
Tarkistus |
1. Jäsenvaltioiden on vaadittava kaikkia tupakkatuotteiden valmistajia ja maahantuojia toimittamaan maansa toimivaltaisille viranomaisille tuotemerkki- ja tyyppikohtaisen luettelon kaikista tupakkatuotteiden valmistamisessa käytetyistä ainesosista ja niiden määristä sekä niiden päästöistä ja poltettaessa syntyvien aineiden määrästä. Valmistajien tai maahantuojien on myös ilmoitettava kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille, jos tuotteen koostumusta muutetaan niin, että se vaikuttaa tämän artiklan mukaisesti toimitettaviin tietoihin. Tämän artiklan mukaisesti vaaditut tiedot on toimitettava ennen uuden tai muutetun tupakkatuotteen saattamista markkinoille. |
1. Jäsenvaltioiden on vaadittava kaikkia tupakkatuotteiden valmistajia ja maahantuojia toimittamaan maansa toimivaltaisille viranomaisille tuotemerkki- ja tyyppikohtaisen luettelon kaikista tupakkatuotteiden valmistamisessa käytetyistä ainesosista ja niiden määristä sekä tuotteiden asianmukaisesta käytöstä syntyvistä päästöistä ja poltettaessa syntyvien aineiden määrästä. Valmistajien tai maahantuojien on myös ilmoitettava kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille, jos tuotteen koostumusta muutetaan niin, että se vaikuttaa tämän artiklan mukaisesti toimitettaviin tietoihin. Tämän artiklan mukaisesti vaaditut tiedot on toimitettava ennen uuden tai muutetun tupakkatuotteen saattamista markkinoille. |
Luetteloon on liitettävä selvitys syistä, joiden vuoksi ainesosat on sisällytetty tupakkatuotteisiin. Luettelossa on ilmoitettava niiden asema, mukaan luettuna se, onko ainesosat rekisteröity kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH) 18 päivänä joulukuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1907/200647 mukaisesti, ja niiden luokitus aineiden ja seosten luokituksesta, merkinnöistä ja pakkaamisesta 16 päivänä joulukuuta 2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1272/200848 mukaisesti. Luetteloon on myös liitettävä valmistajan tai maahantuojan käytettävissä olevat toksikologiset tiedot, jotka koskevat näitä ainesosia tapauksen mukaan poltettuna tai polttamattomassa muodossa ja jotka liittyvät erityisesti niiden vaikutuksiin kuluttajien terveyteen, ottaen huomioon muun muassa niiden riippuvuutta aiheuttavat vaikutukset. Luettelo laaditaan kunkin tuotteeseen sisältyvän ainesosan painon mukaisessa alenevassa järjestyksessä. Valmistajien ja tuojien on ilmoitettava käytetyt mittausmenetelmät muiden kuin tervan, nikotiinin ja hiilimonoksidin ja 4 artiklan 4 kohdassa tarkoitettujen päästöjen osalta. Jäsenvaltiot voivat myös vaatia valmistajia tai maahantuojia suorittamaan muita testejä, joista toimivaltaiset kansalliset viranomaiset voivat säätää, jotta voidaan arvioida ainesosien vaikutusta terveyteen, ottaen huomioon muun muassa niiden riippuvuutta aiheuttavat ominaisuudet ja toksisuus. |
Luetteloon on liitettävä selvitys syistä, joiden vuoksi ainesosat on sisällytetty tupakkatuotteisiin. Luettelossa on ilmoitettava niiden asema, mukaan luettuna se, onko ainesosat rekisteröity kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH) 18 päivänä joulukuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1907/200647 mukaisesti, ja niiden luokitus aineiden ja seosten luokituksesta, merkinnöistä ja pakkaamisesta 16 päivänä joulukuuta 2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1272/200848 mukaisesti. Luetteloon on myös liitettävä valmistajan tai maahantuojan käytettävissä olevat toksikologiset tiedot, jotka koskevat näitä ainesosia tapauksen mukaan poltettuna tai polttamattomassa muodossa ja jotka ovat ainakin riittäviä näiden aineiden luokittelemiseksi asetuksen (EY) N:o 1272/2008 mukaisesti ottaen erityisesti huomioon niiden vaikutukset kuluttajien terveyteen ja ottaen huomioon muun muassa niiden riippuvuutta aiheuttavat vaikutukset. Luettelo laaditaan kunkin tuotteeseen sisältyvän ainesosan painon mukaisessa alenevassa järjestyksessä. Valmistajien ja tuojien on ilmoitettava käytetyt mittausmenetelmät muiden kuin tervan, nikotiinin ja hiilimonoksidin ja 4 artiklan 4 kohdassa tarkoitettujen päästöjen osalta. Jäsenvaltiot voivat myös vaatia valmistajia tai maahantuojia suorittamaan muita testejä, joista toimivaltaiset kansalliset viranomaiset voivat säätää, jotta voidaan arvioida ainesosien vaikutusta terveyteen, ottaen huomioon muun muassa niiden riippuvuutta aiheuttavat ominaisuudet ja toksisuus. |
2. Jäsenvaltioiden on varmistettava 1 kohdan mukaisesti toimitettujen tietojen levittäminen asiaa käsittelevällä verkkosivulla, jota kansalaiset voivat käyttää. Tässä jäsenvaltioiden on otettava asianmukaisesti huomioon tarve suojata tiedot, jotka ovat liikesalaisuuksia. |
2. Jäsenvaltioiden on varmistettava 1 kohdan mukaisesti toimitettujen tietojen levittäminen verkkosivulla, jota kansalaiset voivat käyttää. Tässä jäsenvaltioiden on otettava asianmukaisesti huomioon tarve suojata tiedot, jotka ovat liikesalaisuuksia. |
3. Komissio säätää täytäntöönpanosäädöksillä 1 ja 2 kohdassa täsmennettyjen tietojen toimittamisen ja levittämisen mallista ja tarvittaessa päivittää sitä. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 21 artiklassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. |
3. Komissio säätää täytäntöönpanosäädöksillä 1 ja 2 kohdassa täsmennettyjen tietojen toimittamisen ja levittämisen mallista ja tarvittaessa päivittää sitä. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 21 artiklassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. |
4. Jäsenvaltioiden on vaadittava valmistajia ja maahantuojia toimittamaan niiden saatavilla olevia ainesosiin ja päästöihin liittyviä sisäisiä ja ulkoisia tutkimuksia, jotka koskevat markkinatutkimuksia ja eri kuluttajaryhmien, mukaan luettuna nuorten, mieltymyksiä. Jäsenvaltioiden on myös vaadittava valmistajia ja maahantuojia ilmoittamaan tuotekohtaisista myyntimääristä, yksittäisinä savukkeina tai kilogrammoina, ja jäsenvaltiokohtaisista myyntimääristä vuosittain alkaen tämän direktiivin voimaantuloa seuraavasta täydestä kalenterivuodesta. Jäsenvaltioiden on toimitettava tapauksen mukaan vaihtoehtoisia tai täydentäviä myyntitietoja sen varmistamiseksi, että tämän kohdan mukaisesti vaaditut myyntimäärää koskevat tiedot ovat luotettavia ja täydellisiä. |
4. Jäsenvaltioiden on vaadittava valmistajia ja maahantuojia toimittamaan niiden saatavilla olevia ainesosiin ja päästöihin liittyviä sisäisiä ja ulkoisia tutkimuksia, jotka koskevat markkinatutkimuksia ja eri kuluttajaryhmien, mukaan luettuna nuorten sekä pitkäaikaisesti ja runsaasti tupakoivien , mieltymyksiä sekä toimintatiivistelmiä kaikista markkinatutkimuksista, joita ne suorittavat tuodessaan markkinoille uusia tuotteita . Jäsenvaltioiden on myös vaadittava valmistajia ja maahantuojia ilmoittamaan tuotekohtaisista myyntimääristä, yksittäisinä savukkeina tai kilogrammoina, ja jäsenvaltiokohtaisista myyntimääristä vuosittain alkaen tämän direktiivin voimaantuloa seuraavasta täydestä kalenterivuodesta. Jäsenvaltioiden on toimitettava tapauksen mukaan vaihtoehtoisia tai täydentäviä myyntitietoja sen varmistamiseksi, että tämän kohdan mukaisesti vaaditut myyntimäärää koskevat tiedot ovat luotettavia ja täydellisiä. |
5. Kaikki tämän artiklan mukaisesti jäsenvaltioille toimitettavat ja jäsenvaltioiden toimittamat tiedot on toimitettava sähköisessä muodossa. Jäsenvaltioiden on tallennettava tiedot sähköisesti ja varmistettava, että komissiolla on pääsy tietoihin koko ajan. Muilla jäsenvaltioilla on oltava pääsy tietoihin perustellusta pyynnöstä. Jäsenvaltiot ja komissio varmistavat, että liikesalaisuuksia ja muita luottamuksellisia tietoja käsitellään luottamuksellisesti. |
5. Kaikki tämän artiklan mukaisesti jäsenvaltioille toimitettavat ja jäsenvaltioiden toimittamat tiedot on toimitettava sähköisessä muodossa. Jäsenvaltioiden on tallennettava tiedot sähköisesti ja varmistettava, että komissiolla on pääsy tietoihin koko ajan. Muilla jäsenvaltioilla on oltava pääsy tietoihin perustellusta pyynnöstä. Jäsenvaltiot ja komissio varmistavat, että liikesalaisuuksia ja muita luottamuksellisia tietoja käsitellään luottamuksellisesti. |
|
5 a. Komissio analysoi kaikki tämän artiklan nojalla saataville asetetut tiedot (erityisesti ainesosien riippuvuutta aiheuttavaa vaikutusta ja toksisuutta sekä markkinatutkimuksia ja myyntitietoja koskevat tiedot) ja esittää Euroopan parlamentille ja neuvostolle säännöllisesti kertomuksen, jossa esitetään tiivistelmä tärkeimmistä tuloksista. |
|
5 b. Tämän artiklan mukaisesti kerätyt tiedot otetaan huomioon hyväksyttäessä lisäaineita 6 artiklan 10 a kohdan mukaisesti. |
6. Maksut, joita jäsenvaltiot veloittavat niille tämän artiklan mukaisesti toimitettujen tietojen vastaanottamisesta, tallettamisesta, käsittelystä, analysoinnista ja julkaisemisesta , eivät saa ylittää tästä toiminnasta aiheutuneita kustannuksia . |
6. Jäsenvaltiot voivat veloittaa oikeasuhteisia maksuja niille tämän artiklan mukaisesti toimitettujen tietojen vastaanottamisesta, tallettamisesta, käsittelystä, analysoinnista ja julkaisemisesta. |
Tarkistukset 50, 87 ja 95
Ehdotus direktiiviksi
6 artikla
Komission teksti |
Tarkistus |
||
1. Jäsenvaltioiden on kiellettävä sellaisten tupakkatuotteiden markkinoille saattaminen, joissa on jokin tunnusomainen maku. |
1. Tupakkatuotteissa ei saa käyttää lisäaineita, ellei niitä ole hyväksytty tämän direktiivin mukaisesti. Hyväksytyt lisäaineet sisällytetään liitteessä -I olevaan luetteloon. Luettelossa on ilmoitettava myös kaikki hyväksyttyjen lisäaineiden käyttöä koskevat ehdot ja rajoitukset. Muita kuin liitteessä -I lueteltuja lisäaineita sisältävien tai liitteessä esitettyjen ehtojen ja rajoitusten vastaisesti käytettyjä lisäaineita sisältävien tupakkatuotteiden saattaminen markkinoille on kielletty. |
||
|
Seuraavia lisäaineita ei hyväksytä: |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
Kun tietty lisäaine tai lisäaineiden yhdistelmä antaa tyypillisesti tunnusomaisen maun vain, kun sen määrä tai pitoisuus ylittää tietyn rajan, tällainen lisäaine tai lisäaineet voidaan hyväksyä sillä edellytyksellä, että asetetaan suurimmat sallitut tasot, sen estämättä, mitä toisen alakohdan e alakohdassa säädetään. |
||
|
Kun tietty lisäaine lisää tupakkatuotetta käytettäessä sen toksista tai riippuvuutta aiheuttavaa vaikutusta vain, kun sen määrä tai pitoisuus ylittää tietyn rajan normaalit turvamarginaalit mukaan luettuina, tällainen lisäaine tai lisäaineet voidaan hyväksyä sillä edellytyksellä, että asetetaan suurimmat sallitut tasot, sen estämättä, mitä toisen alakohdan f alakohdassa säädetään. |
||
Jäsenvaltiot eivät saa kieltää sellaisten lisäaineiden käyttöä, jotka ovat välttämättömiä tupakkatuotteiden valmistuksessa, edellyttäen että lisäaineiden käytön tuloksena ei synny tuotetta, jossa on tunnusomainen maku. |
Tupakkatuotteiden valmistuksessa välttämättömät lisäaineet voidaan hyväksyä edellyttäen että lisäaineiden käytön tuloksena ei synny tuotetta, jolla on tunnusomainen maku. Tupakkatuotteiden sokeriyhdisteiden määrän palauttamisen tupakanlehdissä ennen niiden leikkaamista olevalle tasolle ei katsota aiheuttavan tunnusomaista makua. |
||
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle tämän kohdan mukaisesti toteuttamansa toimenpiteet. |
|
||
2. Komissio määrittää jäsenvaltion pyynnöstä tai omasta aloitteestaan täytäntöönpanosäädöksillä, kuuluuko tupakkatuote 1 kohdan soveltamisalaan. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 21 artiklassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. |
|
||
Komissio antaa täytäntöönpanosäädöksillä yhtenäisiä sääntöjä menettelyistä, joilla määritetään, kuuluuko tupakkatuote 1 kohdan soveltamisalaan. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 21 artiklassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. |
|
||
3. Jos 1 ja 2 kohdan soveltamisesta saadut kokemukset osoittavat, että tietty lisäaine tai lisäaineiden yhdistelmä saa tyypillisesti aikaan tunnusomaisen maun, jos sen määrä tai pitoisuus ylittää tietyn tason, komissiolle siirretään valta antaa delegoituja säädöksiä 22 artiklan mukaisesti sellaisten lisäaineiden tai lisäaineiden yhdistelmien enimmäistasojen asettamiseksi, jotka saavat aikaan kyseisen tunnusomaisen maun. |
|
||
4. Jäsenvaltioiden on kiellettävä seuraavien lisäaineiden käyttö tupakkatuotteissa: |
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
5. Jäsenvaltioiden on kiellettävä makuaineiden käyttö tupakkatuotteiden eri komponenteissa, kuten suodattimissa, papereissa, pakkauksissa, patruunoissa tai muissa teknisissä ominaisuuksissa, jotka mahdollistavat maun tai savun voimakkuuden muuttamisen. Suodattimet ja patruunat eivät saa sisältää tupakkaa. |
5. Makuaineiden käyttö tupakkatuotteiden eri komponenteissa, kuten suodattimissa, papereissa, pakkauksissa, patruunoissa tai muissa teknisissä ominaisuuksissa, jotka mahdollistavat maun tai savun voimakkuuden muuttamisen, on kiellettävä . Suodattimet ja patruunat eivät saa sisältää tupakkaa. |
||
6. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että asetuksessa (EY) N:o 1907/2006 säädettyjä säännöksiä tai edellytyksiä sovelletaan tupakkatuotteisiin tarpeen mukaan. |
|
||
7. Jäsenvaltioiden on tieteellisen näytön perusteella kiellettävä sellaisten tupakkatuotteiden saattaminen markkinoille, joissa on lisäaineita sellaisia määriä, että ne lisäävät merkittävällä tavalla tupakkatuotteen toksisia tai riippuvuutta aiheuttavia vaikutuksia käyttövaiheessa. |
|
||
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle tämän kohdan mukaisesti toteuttamistaan toimenpiteistä. |
|
||
8. Komissio määrittää jäsenvaltion pyynnöstä tai omasta aloitteestaan täytäntöönpanosäädöksellä, kuuluuko tupakkatuote 7 kohdan soveltamisalaan. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 21 artiklassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen ja ne perustuvat tuoreimpaan tieteelliseen näyttöön. |
|
||
9. Jos tieteellinen näyttö ja 7 ja 8 kohdan soveltamisesta saadut kokemukset osoittavat, että tietty lisäaine tai lisäaineen tietty määrä lisää merkittävässä määrin tupakkatuotteen toksisia tai riippuvuutta aiheuttavia vaikutuksia käyttövaiheessa, komissiolle siirretään valta antaa delegoituja säädöksiä 22 artiklan mukaisesti näiden lisäaineiden enimmäismäärien asettamiseksi. |
|
||
10. Muut tupakkatuotteet kuin savukkeet, kääretupakka ja savuttomat tupakkatuotteet vapautetaan 1 ja 5 kohdassa säädetyistä kielloista . Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 22 artiklan mukaisesti tämän vapautuksen kumoamiseksi, jos olosuhteissa tapahtuu merkittävä muutos, joka vahvistetaan komission raportissa. |
10. Muut tupakkatuotteet kuin savukkeet, kääretupakka ja vesipiipputupakka vapautetaan 1 kohdan toisen alakohdan e alakohdan ja 5 kohdan soveltamisesta . Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 22 artiklan mukaisesti tämän vapautuksen kumoamiseksi, jos olosuhteissa tapahtuu merkittävä muutos, joka vahvistetaan komission raportissa. |
||
|
10 a. Saadakseen lisäaineelle hyväksynnän valmistajien ja tuojien on tehtävä hakemus komissiolle. Hakemukseen on liitettävä seuraavat tiedot: |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
Komissio voi pyytää asianomaista tiedekomiteaa määrittämään, koskeeko jokin tässä artiklassa luetelluista hylkäämisperusteista itse lisäainetta tai sen tiettyä pitoisuutta. Komissio päättää hakemuksesta otettuaan hakemuksen vastaan. |
||
|
Komissiolle siirretään valta antaa delegoituja säännöksiä 22 artiklan mukaisesti lisäaineen ja tarvittaessa sallittujen enimmäistasojen hyväksymiseksi sekä liitteen -I muuttamiseksi vastaavalla tavalla. |
||
|
10 b. Mentolin käyttö sen kaikissa tämän direktiivin julkaisuajankohtana tunnetuissa kaupallisissa muodoissa vapautetaan tämän artiklan soveltamisesta viideksi vuodeksi 25 artiklan 1 kohdasta tarkoitetusta päivämäärästä. |
||
|
10 c. Suussa käytettäväksi tarkoitettu tupakka (nuuska) vapautetaan tämän artiklan säännösten soveltamisesta. |
||
|
10 d. Tämä artikla ei rajoita asetuksen (EY) N:o 1907/2006 asianomaisten säännösten tai mainitun asetuksen mukaisesti asetettujen ehtojen soveltamista tupakkatuotteisiin. |
||
|
10 e. Tätä artiklaa sovelletaan … (*) alkaen. |
Tarkistus 51
Ehdotus direktiiviksi
7 artikla
Komission teksti |
Tarkistus |
1. Kussakin tupakkatuotteiden vähittäismyyntipakkauksessa ja mahdollisessa myyntipäällyksessä on oltava terveysvaroitus sen jäsenvaltion virallisella kielellä tai kielillä, jossa tuote on saatettu markkinoille. |
1. Kussakin tupakkatuotteiden vähittäismyyntipakkauksessa ja mahdollisessa myyntipäällyksessä on oltava terveysvaroitus sen jäsenvaltion virallisella kielellä tai kielillä, jossa tuote on saatettu markkinoille. |
2. Terveysvaroitusten on peitettävä kokonaan niille varattu pinta, eikä niitä saa kommentoida, muuttaa tai esittää viittauksenomaisesti. |
2. Terveysvaroitusten on peitettävä kokonaan niille varattu pinta, eikä niitä saa kommentoida, muuttaa tai esittää viittauksenomaisesti. |
3. Terveysvaroitusten graafisen koskemattomuuden ja näkyvyyden varmistamiseksi ne on painettava pysyvästi niin, että niitä ei voi irrottaa, eivätkä esimerkiksi veromerkit, hintalaput, paikannus- ja jäljitysmerkinnät tai turvaominaisuudet taikka mikään kääre, rasia, päällys, laatikko tai muu seikka taikka vähittäismyyntipakkauksen avaaminen peitä näitä merkintöjä tai häiritse niiden lukemista. |
3. Terveysvaroitusten graafisen koskemattomuuden ja näkyvyyden varmistamiseksi ne on painettava pysyvästi niin, että niitä ei voi irrottaa, eivätkä esimerkiksi veromerkit, hintalaput, paikannus- ja jäljitysmerkinnät tai turvaominaisuudet taikka mikään kääre, rasia, päällys, laatikko tai muu seikka taikka vähittäismyyntipakkauksen avaaminen peitä näitä merkintöjä tai häiritse niiden lukemista. Muissa tupakkatuotteissa kuin savukkeissa, kääretupakassa, vesipiipputupakassa ja savuttomissa tupakkatuotteissa terveysvaroitukset voidaan merkitä tarrojen avulla edellyttäen, että tarrat eivät ole poistettavissa. |
4. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että vähittäismyyntipakkauksen tai myyntipäällyksen suurimmalla pinnalla olevat terveysvaroitukset ovat täysin näkyvissä, myös niin, että mikään kääre, rasia, päällys, laatikko tai muu seikka ei peitä osittain tai kokonaan näitä merkintöjä tai häiritse niiden lukemista, kun tupakkatuotteet saatetaan markkinoille. |
4. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että vähittäismyyntipakkauksen tai myyntipäällyksen nähtävissä olevan osan kaikilla puolilla olevat terveysvaroitukset ovat täysin näkyvissä, myös niin, että mikään kääre, rasia, päällys, laatikko tai muu seikka ei peitä osittain tai kokonaan näitä merkintöjä tai häiritse niiden lukemista, kun tupakkatuotteet saatetaan markkinoille. |
5. Terveysvaroitukset eivät saa millään tavalla peittää vähittäismyyntipakkausten veromerkkejä, hintalappuja, paikannus- ja jäljitysmerkintöjä tai turvaominaisuuksia tai häiritä niiden lukemista. |
5. Terveysvaroitukset eivät saa millään tavalla peittää vähittäismyyntipakkausten veromerkkejä, hintalappuja, paikannus- ja jäljitysmerkintöjä tai turvaominaisuuksia tai häiritä niiden lukemista. |
6. Jäsenvaltiot eivät saa suurentaa terveysvaroitusten kokoa, myöskään niin, että ne ottavat käyttöön velvoitteen ympäröidä terveysvaroitukset kehyksellä. Terveysvaroitusten tosiasiallinen koko on laskettava suhteessa siihen pintaan, jolle ne asetetaan, ennen vähittäismyyntipakkauksen avaamista. |
6. Jäsenvaltiot eivät saa suurentaa terveysvaroitusten kokoa, myöskään niin, että ne ottavat käyttöön velvoitteen ympäröidä terveysvaroitukset kehyksellä. Terveysvaroitusten tosiasiallinen koko on laskettava suhteessa siihen pintaan, jolle ne asetetaan, ennen vähittäismyyntipakkauksen avaamista. |
7. Vähittäismyyntipakkausten ja mahdollisten myyntipäällysten, jotka on suunnattu kuluttajille unionissa, kuvissa on noudatettava tämän luvun säännöksiä. |
7. Vähittäismyyntipakkausten ja mahdollisten myyntipäällysten, jotka on suunnattu kuluttajille unionissa, kuvissa on noudatettava tämän luvun säännöksiä. |
|
7 a. Pakkauksien muiden ominaisuuksien sääntely ei kuulu tämän direktiivin soveltamisalaan. |
|
7 b. Vähittäismyyntipakkauksissa tai myyntipäällyksissä ei saa olla kuponkeja, joilla tarjotaan alennuksia, ilmaista jakelua, kaksi yhden hinnalla -tarjouksia tai vastaavia tarjouksia minkäänlaisista tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvista tupakkatuotteista. |
Tarkistus 52
Ehdotus direktiiviksi
8 artikla – 1–3 kohta
Komission teksti |
Tarkistus |
1. Kussakin poltettavaksi tarkoitetun tupakan vähittäismyyntipakkauksessa ja mahdollisessa myyntipäällyksessä on oltava seuraava yleisvaroitus: |
1. Kussakin poltettavaksi tarkoitetun tupakan vähittäismyyntipakkauksessa ja mahdollisessa myyntipäällyksessä on oltava seuraava yleisvaroitus: |
Tupakointi tappaa – lopeta nyt. |
Tupakointi tappaa – lopeta nyt. |
2. Kussakin poltettavaksi tarkoitetun tupakan vähittäismyyntipakkauksessa ja mahdollisessa myyntipäällyksessä on oltava seuraava tiedotusviesti: |
2. Kussakin poltettavaksi tarkoitetun tupakan vähittäismyyntipakkauksessa ja mahdollisessa myyntipäällyksessä on oltava seuraava tiedotusviesti: |
Tupakansavussa on yli 70 tunnetusti syöpää aiheuttavaa ainetta. |
Tupakansavussa on yli 70 tunnetusti syöpää aiheuttavaa ainetta. |
3. Savukepakkauksissa yleisvaroitus ja tiedotusviesti on painettava vähittäismyyntipakkauksen sivuihin. Varoituksen on oltava vähintään 20 mm leveä ja 43 mm korkea . Kääretupakassa tiedotusviesti on painettava sille pinnalle, joka tulee näkyviin, kun vähittäismyyntipakkaus avataan. Sekä yleisvaroituksen että tiedotusviestin on katettava 50 prosenttia siitä pinnasta, jolle ne painetaan. |
3. Savukepakkauksissa yleisvaroitus ja tiedotusviesti on painettava vähittäismyyntipakkauksen sivuihin mustalla lihavoidulla Helvetica-kirjasimella valkoiselle taustalle . Varoituksen on oltava vähintään 20 mm leveä. Pusseissa olevassa kääretupakassa tiedotusviesti on painettava sille pinnalle, joka tulee näkyviin, kun vähittäismyyntipakkaus avataan. Lieriönmuotoisissa pakkauksissa varoituksen on painettava kanteen ja särmiönmuotoisissa pakkauksissa varoitukset on painettava pakkauksen sivuihin. Sekä yleisvaroituksen että tiedotusviestin on katettava 50 prosenttia siitä pinnasta, jolle ne painetaan. |
Tarkistus 96
Ehdotus direktiiviksi
8 artikla – 4 kohta – b alakohta
Komission teksti |
Tarkistus |
||
|
Poistetaan. |
Tarkistukset 168 ja 181
Ehdotus direktiiviksi
9 artikla – 1 kohta – c alakohta
Komission teksti |
Tarkistus |
||||
|
|
Tarkistus 111
Ehdotus direktiiviksi
9 artikla – 1 kohta – g alakohta – i alakohta
Komission teksti |
Tarkistus |
||||
|
|
Tarkistukset 100, 112, 141 ja 182
Ehdotus direktiiviksi
9 artikla – 1 kohta – g alakohta – ii alakohta
Komission teksti |
Tarkistus |
||||
|
|
Tarkistus 54
Ehdotus direktiiviksi
9 artikla – 2 kohta
Komission teksti |
Tarkistus |
2. Yhdistetyt terveysvaroitukset on jaettava kolmeen kokonaisuuteen, joita on vuoroteltava vuosittain. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kukin yhdistetty terveysvaroitus esiintyy kussakin tuotemerkissä mahdollisimman yhtä monta kertaa; |
2. Yhdistetyt terveysvaroitukset on jaettava kolmeen kokonaisuuteen, joita on vuoroteltava vuosittain. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kukin kunakin vuonna käytettävä yhdistetty terveysvaroitus esiintyy kussakin tuotemerkissä mahdollisimman yhtä monta kertaa; |
Tarkistus 101
Ehdotus direktiiviksi
9 artikla – 3 kohta – c alakohta
Komission teksti |
Tarkistus |
||
|
Poistetaan. |
Tarkistus 55
Ehdotus direktiiviksi
9 artikla – 3 kohta – d alakohta
Komission teksti |
Tarkistus |
||
|
Poistetaan. |
Tarkistus 56
Ehdotus direktiiviksi
10 artikla – 1–4 kohta
Komission teksti |
Tarkistus |
||||
Muun poltettavaksi tarkoitetun tupakan kuin savukkeiden ja kääretupakan pakkausmerkinnät |
Muiden poltettavaksi tarkoitettujen tupakkatuotteiden kuin savukkeiden , kääretupakan ja vesipiipputupakan pakkausmerkinnät |
||||
1. Muu poltettavaksi tarkoitettu tupakka kuin savukkeet ja kääretupakka on vapautettava velvoitteesta, joka koskee 8 artiklan 2 kohdan mukaisen tiedotusviestin ja 9 artiklan mukaisten yhdistettyjen terveysvaroitusten esittämistä. Kussakin näiden tuotteiden vähittäismyyntipakkauksessa ja mahdollisessa myyntipäällyksessä on esitettävä 8 artiklan 1 kohdassa täsmennetyn yleisvaroituksen lisäksi jokin tämän direktiivin liitteessä I lueteltu tekstivaroitus. Edellä 8 artiklan 1 kohdassa täsmennetyssä yleisvaroituksessa on oltava viittaus lopettamista koskeviin palveluihin 9 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti. |
1. Muu poltettavaksi tarkoitettu tupakka kuin savukkeet, kääretupakka ja vesipiipputupakka on vapautettava velvoitteesta, joka koskee 8 artiklan 2 kohdan mukaisen tiedotusviestin ja 9 artiklan mukaisten yhdistettyjen terveysvaroitusten esittämistä. Kussakin näiden tuotteiden vähittäismyyntipakkauksessa ja mahdollisessa myyntipäällyksessä on esitettävä 8 artiklan 1 kohdassa täsmennetyn yleisvaroituksen lisäksi jokin tämän direktiivin liitteessä I lueteltu tekstivaroitus. Edellä 8 artiklan 1 kohdassa täsmennetyssä yleisvaroituksessa on oltava viittaus lopettamista koskeviin palveluihin 9 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti. |
||||
Yleisvaroitus on painettava vähittäismyyntipakkauksen ja mahdollisen myyntipäällyksen kaikkein näkyvimmälle pinnalle. Liitteessä I lueteltuja tekstivaroituksia on vuoroteltava niin, että taataan niiden säännöllinen esiintyminen. Nämä varoitukset on painettava vähittäismyyntipakkauksen ja mahdollisen myyntipäällyksen toiseksi näkyvimmälle pinnalle. |
Yleisvaroitus on painettava vähittäismyyntipakkauksen ja mahdollisen myyntipäällyksen kaikkein näkyvimmälle pinnalle. Liitteessä I lueteltuja tekstivaroituksia on vuoroteltava niin, että taataan niiden säännöllinen esiintyminen. Nämä varoitukset on painettava vähittäismyyntipakkauksen ja mahdollisen myyntipäällyksen toiseksi näkyvimmälle pinnalle. |
||||
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun yleisvaroituksen on katettava 30 prosenttia vähittäismyyntipakkauksen ja mahdollisen myyntipäällyksen ulkopinnasta. Tämän osuuden on oltava 32 prosenttia, jos jäsenvaltiossa on kaksi virallista kieltä, ja 35 prosenttia, jos jäsenvaltiossa on kolme virallista kieltä. |
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun yleisvaroituksen on katettava 30 prosenttia vähittäismyyntipakkauksen ja mahdollisen myyntipäällyksen ulkopinnasta. Tämän osuuden on oltava 32 prosenttia, jos jäsenvaltiossa on kaksi virallista kieltä, ja 35 prosenttia, jos jäsenvaltiossa on enemmän kuin kaksi virallista kieltä. |
||||
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun tekstivaroituksen on katettava 40 prosenttia vähittäismyyntipakkauksen ja mahdollisen myyntipäällyksen ulkopinnasta. Tämän osuuden on oltava 45 prosenttia, jos jäsenvaltiossa on kaksi virallista kieltä, ja 50 prosenttia, jos jäsenvaltiossa on kolme virallista kieltä. |
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun tekstivaroituksen on katettava 40 prosenttia vähittäismyyntipakkauksen ja mahdollisen myyntipäällyksen ulkopinnasta. Tämän osuuden on oltava 45 prosenttia, jos jäsenvaltiossa on kaksi virallista kieltä, ja 50 prosenttia, jos jäsenvaltiossa on enemmän kuin kaksi virallista kieltä. |
||||
|
3 a. Edellä 2 ja 3 kohdassa tarkoitettujen varoitusten on vähittäismyyntipakkauksissa, joiden näkyvin pinta on yli 75 cm2, kuitenkin katettava vähintään 22,5 cm2:n pinta-ala kunkin pinnan osalta. Tämän pinta-alan on oltava 24 cm2, jos jäsenvaltiossa on kaksi virallista kieltä, ja 26,25 cm2, jos jäsenvaltiossa on kolme virallista kieltä. |
||||
4. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu yleisvaroitus ja tekstivaroitus on |
4. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu yleisvaroitus ja tekstivaroitus on |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
Tarkistus 102
Ehdotus direktiiviksi
10 artikla – 5 kohta
Komission teksti |
Tarkistus |
5. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 22 artiklan mukaisesti 1 kohdassa säädetyn vapautuksen kumoamiseksi, jos olosuhteissa tapahtuu merkittävä muutos, joka vahvistetaan komission raportissa. |
Poistetaan. |
Tarkistus 58
Ehdotus direktiiviksi
11 artikla – 1–2 kohta
Komission teksti |
Tarkistus |
||||
1. Kussakin savuttomien tupakkatuotteiden vähittäismyyntipakkauksessa ja mahdollisessa myyntipäällyksessä on oltava seuraava terveysvaroitus: |
1. Kussakin savuttomien tupakkatuotteiden vähittäismyyntipakkauksessa ja mahdollisessa myyntipäällyksessä on oltava seuraava terveysvaroitus: |
||||
Tämä tupakkatuote voi vaarantaa terveytesi ja aiheuttaa riippuvuutta. |
Tämä tupakkatuote vaarantaa terveytesi ja aiheuttaa riippuvuutta. |
||||
2. Edellä 1 kohdassa säädetyn terveysvaroituksen on täytettävä 10 artiklan 4 kohdassa täsmennetyt vaatimukset. Lisäksi sen on täytettävä seuraavat vaatimukset: |
2. Edellä 1 kohdassa säädetyn terveysvaroituksen on täytettävä 10 artiklan 4 kohdassa täsmennetyt vaatimukset. Lisäksi sen on täytettävä seuraavat vaatimukset: |
||||
|
|
||||
|
|
Tarkistus 59
Ehdotus direktiiviksi
11 artikla – 3 kohta
Komission teksti |
Tarkistus |
3. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 22 artiklan mukaisesti 1 ja 2 kohdassa säädettyjen vaatimusten mukauttamiseksi ottaen huomioon tieteen ja markkinoiden kehitys. |
3. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 22 artiklan mukaisesti 1 kohdassa säädettyjen vaatimusten mukauttamiseksi ottaen huomioon tieteen ja markkinoiden kehitys. |
Tarkistukset 60, 103 ja 153
Ehdotus direktiiviksi
12 artikla – 1 kohta
Komission teksti |
Tarkistus |
||||
1. Vähittäismyyntipakkauksen, mahdollisen myyntipäällyksen ja itse tupakkatuotteen pakkausmerkinnöissä ei saa olla mitään tekijää tai ominaisuutta, joka |
1. Vähittäismyyntipakkauksen, mahdollisen myyntipäällyksen ja itse tupakkatuotteen pakkausmerkinnöissä ja/tai sen tavaramerkissä ei saa olla mitään tekijää tai ominaisuutta, joka |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
Tarkistuket 104, 121 ja 148
Ehdotus direktiiviksi
12 artikla – 2 kohta
Komission teksti |
Tarkistus |
2. Tällaisia kiellettyjä tekijöitä ja piirteitä voivat olla muun muassa tekstit, symbolit, nimet, tavaramerkit, kuvalliset tai muut merkit, harhaanjohtavat värit, irtolehtiset tai muu lisämateriaali kuten liimalaput, tarrat, kiinnitetyt lehtiset, raaputusmerkit ja taskut, tai ne voivat liittyä itse tupakkatuotteen muotoon. Savukkeita, joiden halkaisija on alle 7,5 mm, pidetään harhaanjohtavina. |
2. Tällaisia kiellettyjä tekijöitä ja piirteitä voivat olla muun muassa tekstit, symbolit, nimet, tavaramerkit, kuvalliset tai muut merkit, harhaanjohtavat värit, irtolehtiset tai muu lisämateriaali kuten liimalaput, tarrat, kiinnitetyt lehtiset, raaputusmerkit ja taskut, tai ne voivat liittyä itse tupakkatuotteen muotoon. |
Tarkistus 61
Ehdotus direktiiviksi
12 artikla – 2 kohta – 1 a alakohta (uusi)
Komission teksti |
Tarkistus |
||
|
Suodatinsavukkeissa imupään päällyspaperin (”Tipping Paper”) on oltava niin monimutkainen, että se antaa riittävän suojan tuoteväärennöksiltä. Lisäksi sillä on oltava ainakin seuraavat ominaisuudet: |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
Tarkistus 62
Ehdotus direktiiviksi
12 artikla – 2 kohta – 1 b alakohta (uusi)
Komission teksti |
Tarkistus |
|
Savukepaperissa on oltava vesileima. |
Tarkistus 63
Ehdotus direktiiviksi
12 artikla – 2 a kohta (uusi)
Komission teksti |
Tarkistus |
|
2 a. Vähittäismyyntipakkaukseen voidaan liittää merkintä tuotteen valmistuksessa käytetystä tupakkalajikkeesta, sen alkuperämaasta tai molemmista. |
Tarkistus 105
Ehdotus direktiiviksi
13 artikla – 1 kohta
Komission teksti |
Tarkistus |
1. Savukkeiden vähittäismyyntipakkauksen on oltava muodoltaan suorakulmainen särmiö. Kääretupakan vähittäismyyntipakkauksen on oltava muodoltaan pussimainen eli suorakaiteen muotoinen tasku, jossa on suuaukon peittävä läppä. Läpän on katettava vähintään 70 prosenttia pakkauksen etuosasta. Savukkeiden vähittäismyyntipakkauksessa on oltava vähintään 20 savuketta. Kääretupakan vähittäismyyntipakkauksessa on oltava tupakkaa vähintään 40 g . |
1. Savukkeiden vähittäismyyntipakkauksessa on oltava vähintään 20 savuketta. Kääretupakan vähittäismyyntipakkauksessa on oltava tupakkaa vähintään 20 g . |
Tarkistus 66
Ehdotus direktiiviksi
13 artikla – 3 kohta
Komission teksti |
Tarkistus |
3. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 22 artiklan mukaisesti vähittäismyyntipakkausten muotoa ja kokoa koskevien tarkempien sääntöjen määrittelemiseksi, sikäli kuin tällaiset säännöt ovat tarpeen terveysvaroitusten täyden näkyvyyden ja koskemattomuuden varmistamiseksi ennen vähittäismyyntipakkauksen ensimmäistä avaamista, avaamisen aikana ja sulkemisen jälkeen. |
Poistetaan. |
Tarkistukset 107, 125 ja 154
Ehdotus direktiiviksi
13 artikla – 4 kohta
Komission teksti |
Tarkistus |
4. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 22 artiklan mukaisesti muodoltaan joko suorakulmaisten särmiöiden tai lieriömäisten vähittäismyyntipakkausten tekemiseksi pakolliseksi muiden tupakkatuotteiden kuin savukkeiden ja kääretupakan osalta, jos olosuhteissa tapahtuu merkittävä muutos komission raportissa vahvistetulla tavalla. |
Poistetaan. |
Tarkistukset 156, 67, 185, 189 ja 108
Ehdotus direktiiviksi
14 artikla
Komission teksti |
Tarkistus |
||||
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kaikki tupakkatuotteiden vähittäismyyntipakkaukset merkitään yksilöllisellä tunnisteella. Yksilöllisten tunnisteiden koskemattomuuden varmistamiseksi ne on painettava/kiinnitettävä pysyvästi niin, että niitä ei voi irrottaa, eivätkä esimerkiksi veromerkit ja hintalaput tai pakkauksen avaaminen peitä näitä merkintöjä tai häiritse niiden lukemista. Unionin ulkopuolella valmistettujen tuotteiden osalta tässä artiklassa säädettyjä velvoitteita sovelletaan vain niihin tuotteisiin, jotka on suunnattu tai saatettu unionin markkinoille. |
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kaikki tupakkatuotteiden vähittäismyyntipakkaukset ja kuljetuksen aikaiset myyntipäällykset merkitään yksilöllisellä tunnisteella , jotta tuotteet voidaan jäljittää koko toimitusketjun ajan . Yksilöllisten tunnisteiden koskemattomuuden varmistamiseksi niiden on oltava varmoja, ne on painettava/kiinnitettävä pysyvästi niin, että niitä ei voi irrottaa, eivätkä esimerkiksi veromerkit ja hintalaput tai pakkauksen avaaminen peitä näitä merkintöjä tai häiritse niiden lukemista. Unionin ulkopuolella valmistettujen tuotteiden osalta tässä artiklassa säädettyjä velvoitteita sovelletaan vain niihin tuotteisiin, jotka on suunnattu tai saatettu unionin markkinoille. |
||||
|
1 a. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että vähittäismyyntipakkausten yksilölliset tunnisteet liittyvät myyntipäällysteiden yksilöllisiin tunnisteisiin. Vähittäismyyntipakkausten ja myyntipäällysteiden välisiin yhteyksiin tehtävät muutokset on kirjattava 6 kohdassa tarkoitettuun tietokantaan. |
||||
2. Yksilöllisten tunnisteiden avulla on voitava määrittää |
2. Yksilöllisten tunnisteiden avulla on voitava määrittää |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
3. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kaikki tupakkatuotteiden kauppaan osallistuvat talouden toimijat – valmistajasta viimeiseen talouden toimijaan ennen ensimmäistä vähittäismyyntipaikkaa – pitävät kirjaa siitä, koska ne ovat saaneet kaikki vähittäismyyntipakkaukset haltuunsa, samoin kuin niiden myöhemmistä liikkeistä ja siitä, koska ne lopullisesti poistuvat niiden hallusta. Tämä velvoite voidaan täyttää pitämällä kirjaa kumuloidusti, esimerkiksi myyntipäällyksistä , kunhan vähittäismyyntipakkausten paikannus ja jäljitys on edelleen mahdollista . |
3. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kaikki tupakkatuotteiden kauppaan osallistuvat talouden toimijat – valmistajasta viimeiseen talouden toimijaan ennen ensimmäistä vähittäismyyntipaikkaa – pitävät kirjaa siitä, koska ne ovat saaneet kaikki vähittäismyyntipakkaukset ja myyntipäällykset haltuunsa, samoin kuin niiden myöhemmistä liikkeistä ja siitä, koska ne lopullisesti poistuvat niiden hallusta , ja siirtävät tiedot sähköisesti 6 kohdassa tarkoitettuun tiedontallennusjärjestelmään . Tämä velvoite voidaan täyttää pitämällä kumuloidusti kirjaa esimerkiksi myyntipäällyksistä. |
||||
|
3 a. Jäljityksessä ja paikannuksessa käytettävän tekniikan on kuuluttava sellaisille talouden toimijoille, joilla ei ole mitään oikeudellisia tai kaupallisia siteitä tupakkateollisuuteen, ja näiden toimijoiden on suoritettava jäljitys ja paikantaminen. |
||||
4. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tupakkatuotteiden valmistajat antavat kaikkien tupakkatuotteiden kauppaan osallistuvien talouden toimijoiden – valmistajasta viimeiseen talouden toimijaan ennen ensimmäistä vähittäismyyntipaikkaa, mukaan luettuna maahantuojat, varastot ja kuljetusliikkeet – käyttöön laitteet, joita tarvitaan ostettujen, myytyjen, varastoitujen, kuljetettujen tai muutoin käsiteltyjen tupakkatuotteiden kirjaamiseen. Laitteilla on pystyttävä lukemaan ja siirtämään tiedot sähköisesti tiedontallennusjärjestelmään 6 kohdan mukaisesti. |
4. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tupakkatuotteiden valmistajat antavat kaikkien tupakkatuotteiden kauppaan osallistuvien talouden toimijoiden – valmistajasta viimeiseen talouden toimijaan ennen ensimmäistä vähittäismyyntipaikkaa, mukaan luettuna maahantuojat, varastot ja kuljetusliikkeet – käyttöön jäsenvaltioiden vahvistamat laitteet, joita tarvitaan ostettujen, myytyjen, varastoitujen, kuljetettujen tai muutoin käsiteltyjen tupakkatuotteiden kirjaamiseen. Laitteilla on pystyttävä lukemaan ja siirtämään tiedot sähköisesti tiedontallennusjärjestelmään 6 kohdan mukaisesti. |
||||
5. Mikään tupakkatuotteiden kauppaan osallistuva talouden toimija ei voi muuttaa tai poistaa kirjattuja tietoja, mutta tiedot syöttänyt talouden toimija ja liiketoimeen suoraan osallistuneet muut talouden toimijat, kuten tavarantoimittaja tai vastaanottaja, voivat kommentoida aiemmin syötettyjä tietoja. Kyseisen talouden toimijan on lisättävä oikeat tiedot ja viittaus aiemmin syötettyihin tietoihin, jotka niiden mielestä edellyttävät oikaisua. Poikkeustapauksissa ja riittävän näytön saatuaan toimivaltaiset viranomaiset jäsenvaltiossa, jossa tiedot kirjattiin, tai jos tietojen kirjaus tapahtui Euroopan unionin ulkopuolella, tuontijäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset voivat antaa luvan aiemmin kirjattujen tietojen muuttamiseen tai poistamiseen. |
5. Mikään tupakkatuotteiden kauppaan osallistuva talouden toimija ei voi muuttaa tai poistaa kirjattuja tietoja, mutta tiedot syöttänyt talouden toimija ja liiketoimeen suoraan osallistuneet muut talouden toimijat, kuten tavarantoimittaja tai vastaanottaja, voivat kommentoida aiemmin syötettyjä tietoja. Kyseisen talouden toimijan on lisättävä oikeat tiedot ja viittaus aiemmin syötettyihin tietoihin, jotka niiden mielestä edellyttävät oikaisua. Poikkeustapauksissa ja riittävän näytön saatuaan toimivaltaiset viranomaiset jäsenvaltiossa, jossa tiedot kirjattiin, tai jos tietojen kirjaus tapahtui Euroopan unionin ulkopuolella, tuontijäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset voivat antaa luvan aiemmin kirjattujen tietojen muuttamiseen tai poistamiseen. |
||||
6. Jäsenvaltioiden on varmistettava , että tupakkatuotteiden valmistajat ja tuojat tekevät tiedontallennussopimuksia riippumattoman kolmannen osapuolen kanssa, joka huolehtii kyseiseen valmistajaan ja tuojaan liittyvien tietojen tiedontallennusjärjestelmästä. Tiedontallennusjärjestelmän on sijaittava fyysisesti unionin alueella. Kolmannen osapuolen soveltuvuuden, etenkin sen riippumattomuuden ja teknisten valmiuksien osalta, samoin kuin sopimuksen hyväksyy ja niitä seuraa ulkoinen tarkastaja, jota ehdottaa ja jonka maksaa tupakan valmistaja ja jonka hyväksyy komissio. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tiedontallennusjärjestelmät ovat täysin avoimia ja jäsenvaltioiden toimivaltaisilla viranomaisilla, komissiolla sekä riippumattomalla kolmannella osapuolella on niihin pääsy pysyvästi. Asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa jäsenvaltiot tai komissio voivat antaa valmistajille tai tuojille pääsyn näihin tietoihin, kunhan kaupallisesti arkaluonteiset tiedot suojataan riittävästi asiaa koskevan jäsenvaltioiden ja unionin lainsäädännön mukaisesti. |
6. Jäsenvaltioiden on valvottava , että tupakkatuotteiden valmistajat ja tuojat tekevät tiedontallennussopimuksia riippumattoman kolmannen osapuolen kanssa, joka huolehtii kyseiseen valmistajaan ja tuojaan liittyvien tietojen tiedontallennusjärjestelmästä. Tiedontallennusjärjestelmän on sijaittava fyysisesti unionin alueella. Riippumattoman kolmannen osapuolen on oltava riippumaton tupakkateollisuuden ja muiden siihen liittyvien alojen kaupallisista ja muista eduista. Kolmannen osapuolen soveltuvuuden, etenkin sen riippumattomuuden ja teknisten valmiuksien osalta, samoin kuin sopimuksen hyväksyy ja niitä seuraa komissio, jota avustaa ulkoinen tarkastaja, jonka maksaa tupakan valmistaja ja jonka hyväksyy komissio. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tiedontallennusjärjestelmät ovat täysin avoimia ja jäsenvaltioiden toimivaltaisilla viranomaisilla, komissiolla sekä riippumattomalla kolmannella osapuolella on niihin pääsy pysyvästi. Asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa jäsenvaltiot tai komissio voivat antaa valmistajille tai tuojille pääsyn näihin tietoihin, kunhan kaupallisesti arkaluonteiset tiedot suojataan riittävästi asiaa koskevan jäsenvaltioiden ja unionin lainsäädännön mukaisesti. |
||||
7. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että henkilötietoja käsitellään ainoastaan direktiivissä 95/46/EY säädettyjen sääntöjen ja takeiden mukaisesti. |
7. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että henkilötietoja käsitellään ainoastaan direktiivissä 95/46/EY säädettyjen sääntöjen ja takeiden mukaisesti. |
||||
8. Yksilöllisen tunnisteen lisäksi jäsenvaltioiden on vaadittava, että kaikkien markkinoille saatettujen tupakkatuotteiden vähittäismyyntipakkauksissa on vähintään 1 cm2:n kokoinen näkyvä, väärinkäytöltä suojaava turvaominaisuus, joka on painettava tai kiinnitettävä pysyvästi niin, että sitä ei voi irrottaa, eivätkä esimerkiksi veromerkit ja hintalaput tai muut lainsäädännössä edellytetyt pakolliset tekijät peitä näitä merkintöjä. |
8. Yksilöllisen tunnisteen lisäksi jäsenvaltioiden on vaadittava, että kaikkien markkinoille saatettujen tupakkatuotteiden vähittäismyyntipakkauksissa on vähintään 1 cm2:n kokoinen näkyvä ja näkymätön väärinkäytöltä suojaava turvaominaisuus, joka on painettava tai kiinnitettävä pysyvästi niin, että sitä ei voi irrottaa, eivätkä esimerkiksi veromerkit ja hintalaput tai muut lainsäädännössä edellytetyt pakolliset tekijät peitä näitä merkintöjä. Niissä jäsenvaltioissa, joissa tupakkatuotteissa käytetään veromerkkejä ja käytettävät veromerkit ovat tässä kohdassa esitettyjen vaatimusten mukaisia, ei tarvita muita turvaominaisuuksia. |
||||
9. Siirretään komissiolle valta antaa 22 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä |
9. Ottaen huomioon käytännöt, tekniikat ja nykyiset kaupan toimintatavat sekä kulutushyödykkeiden paikannusta, jäljittämistä ja todentamista koskevat maailmanlaajuiset standardit ja tupakkatuotteiden laitonta kauppaa koskevan WHO:n pöytäkirjan asiaankuuluvat vaatimukset siirretään komissiolle valta antaa 22 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
10. Muut tupakkatuotteet kuin savukkeet ja kääretupakka on vapautettava 1–8 kohdan soveltamisesta viiden vuoden ajaksi 25 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta päivämäärästä. |
10. Muut tupakkatuotteet kuin savukkeet ja kääretupakka on vapautettava 1–8 kohdan soveltamisesta seitsemän vuoden ajaksi 25 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta päivämäärästä. |
Tarkistus 68
Ehdotus direktiiviksi
16 artikla
Komission teksti |
Tarkistus |
||
16 artikla |
16 artikla |
||
Tupakkatuotteiden valtioiden rajat ylittävä etämyynti |
Tupakkatuotteiden etämyynti |
||
1. Jäsenvaltioiden on velvoitettava vähittäismyyntiliikkeet, jotka aikovat harjoittaa valtioiden rajat ylittävää etämyyntiä unionissa sijaitseville kuluttajille, ilmoittautumaan toimivaltaisten viranomaisten rekisteriin siinä jäsenvaltiossa, jossa vähittäismyyntiliike on sijoittautuneena, ja siinä jäsenvaltiossa, jossa tosiasiallinen tai mahdollinen asiakas sijaitsee. Unionin ulkopuolelle sijoittautuneiden vähittäismyyntiliikkeiden on ilmoittauduttava toimivaltaisten viranomaisten rekisteriin siinä jäsenvaltiossa, jossa tosiasiallinen tai mahdollinen asiakas sijaitsee. Kaikkien vähittäismyyntiliikkeiden, jotka aikovat ryhtyä harjoittamaan valtioiden rajat ylittävää etämyyntiä, on toimitettava vähintään seuraavat tiedot toimivaltaisille viranomaisille: |
1. Jäsenvaltioiden on kiellettävä niiden alueelle sijoittautuneita vähittäismyyntiliikkeitä harjoittamasta valtioiden rajat ylittävää etämyyntiä. |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
1 a. Jäsenvaltioilla on valta päättää edellisessä alakohdassa tarkoitetun kiellon laajentamisesta koskemaan myös kansallista etämyyntiä. Jos jäsenvaltiot sallivat kansallisen etämyynnin, niiden on varmistettava, että vähittäismyyntiliikkeissä käytetään iänvarmistusjärjestelmää. |
||
|
1 b. Jäsenvaltiot voivat kansanterveydellisistä syistä rajoittaa tupakan tuontia henkilökohtaista käyttöä varten. Tätä rajoitusta on sovellettava erityisesti, kun hinta on merkittävästi alhaisempi siinä jäsenvaltiossa, jossa tuotteet ostetaan, kuin alkuperäjäsenvaltiossa, tai jos terveysvaroitukset eivät ole jäsenvaltion virallisella kielellä. |
||
2. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on julkaistava täydellinen luettelo kaikista vähittäismyyntiliikkeistä , jotka ovat ilmoittautuneet niiden rekisteriin direktiivissä 95/46/EY säädettyjen sääntöjen ja takeiden mukaisesti. Vähittäismyyntiliikkeet saavat ryhtyä saattamaan tupakkatuotteita markkinoille etämyynnillä vasta siitä lähtien, kun vähittäismyyntiliikkeen nimi on julkaistu asianomaisessa jäsenvaltiossa. |
2. Jäsenvaltiot , jotka ovat ottaneet käyttöön kansallisen tupakoinnin vastaisen strategian, voivat rajoittaa rajat ylittävää kauppaa määrällisesti. |
||
3. Jos se on tarpeen noudattamisen varmistamiseksi ja täytäntöönpanon valvonnan helpottamiseksi, määränpäänä olevat jäsenvaltiot voivat vaatia, että vähittäismyyntiliike nimeää luonnollisen henkilön, joka vastaa sen varmentamisesta, että kuluttajalle lähetetyt tupakkatuotteet ovat tämän direktiivin mukaisesti annettujen kansallisten säännösten mukaisia määränpäänä olevassa jäsenvaltiossa. |
|
||
4. Etämyyntiä harjoittavilla vähittäismyyntiliikkeillä on oltava iänvarmistusjärjestelmä, jolla varmistetaan myyntihetkellä, että ostava kuluttaja täyttää vähimmäisikää koskevan vaatimuksen, josta säädetään määränpäänä olevan jäsenvaltion kansallisessa lainsäädännössä. Vähittäismyyjän tai nimetyn luonnollisen henkilön on ilmoitettava toimivaltaisille viranomaisille iänvarmistusjärjestelmän yksityiskohdista ja toiminnasta. |
|
||
5. Kuluttajan henkilötietoja saa käsitellä ainoastaan direktiivin 95/46/EY mukaisesti, eikä niitä saa paljastaa tupakkatuotteiden valmistajalle tai samaan yritysryhmään kuuluville yrityksille taikka muille kolmansille osapuolille. Henkilötietoja ei saa käyttää tai siirtää muuta tarkoitusta kuin varsinaista ostotapahtumaa varten. Sama koskee myös tapausta, jossa vähittäismyyntiliike on osa tupakkatuotteiden valmistajaa. |
|
Tarkistus 69
Ehdotus direktiiviksi
16 a artikla (uusi)
Komission teksti |
Tarkistus |
|
Jäsenvaltioiden on kiellettävä niiden alueelle sijoittautuneita vähittäismyyntiliikkeitä jakelemasta ilmaisia tai alennushintaisia tupakkatuotteita valtioiden rajat ylittävän etämyynnin kanavien tai muiden kanavien kautta. |
Tarkistus 70
Ehdotus direktiiviksi
17 artikla
Komission teksti |
Tarkistus |
||||
1. Jäsenvaltioiden on vaadittava, että tupakkatuotteiden valmistajat ja tuojat ilmoittavat jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille mahdollisista uusista tupakkatuoteryhmistä, joita ne aikovat saattaa kyseisten jäsenvaltioiden markkinoille. Tämä ilmoitus on toimitettava sähköisessä muodossa kuusi kuukautta ennen aiottua markkinoille saattamista, ja siihen on liitettävä yksityiskohtainen kuvaus kyseisestä tuotteesta sekä tiedot ainesosista ja päästöistä 5 artiklan mukaisesti. Uudesta tupakkatuoteryhmästä ilmoittavien valmistajien ja tuojien on myös toimitettava kyseisille toimivaltaisille viranomaisille seuraavat: |
1. Jäsenvaltioiden on vaadittava, että tupakkatuotteiden valmistajat ja tuojat ilmoittavat jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille mahdollisista uusista tupakkatuoteryhmistä, joita ne aikovat saattaa kyseisten jäsenvaltioiden markkinoille. Tämä ilmoitus on toimitettava sähköisessä muodossa kuusi kuukautta ennen aiottua markkinoille saattamista, ja siihen on liitettävä yksityiskohtainen kuvaus kyseisestä tuotteesta , kaikenlaisista ehdotetuista pakkausmerkinnöistä, käyttöohjeista, tuotteen koostumuksesta, valmistusprosessista ja asianmukaisista tarkastuksista sekä tiedot ainesosista ja päästöistä 5 artiklan mukaisesti. Uudesta tupakkatuoteryhmästä ilmoittavien valmistajien ja tuojien on myös toimitettava kyseisille toimivaltaisille viranomaisille seuraavat: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
2. Jäsenvaltioiden on vaadittava, että tupakkatuotteiden valmistajat ja tuojat ilmoittavat maansa toimivaltaisille viranomaisille uusista tai päivitetyistä tiedoista, joita tarkoitetaan 1 kohdan a–c alakohdassa. Jäsenvaltioilla on oltava oikeus vaatia tupakan valmistajia tai tuojia tekemään lisätestejä tai toimittamaan lisätietoja. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kaikki tämän artiklan nojalla saamansa tiedot. Jäsenvaltioilla on oltava oikeus ottaa käyttöön lupajärjestelmä ja veloittaa oikeasuhteisia maksuja. |
2. Tupakkatuotteen markkinoille saattamisen jälkeen jäsenvaltioiden on vaadittava, että tupakkatuotteiden valmistajat ja tuojat ilmoittavat maansa toimivaltaisille viranomaisille uusista tai päivitetyistä tiedoista, joita tarkoitetaan 1 kohdan a–c alakohdassa. Jäsenvaltioilla on oltava oikeus vaatia tupakan valmistajia tai tuojia tekemään lisätestejä tai toimittamaan lisätietoja. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kaikki tämän artiklan nojalla saamansa tiedot. Jäsenvaltioilla on oltava oikeus ottaa käyttöön lupajärjestelmä ja veloittaa oikeasuhteisia maksuja. |
||||
3. Uusien markkinoille saatettavien tupakkatuoteryhmien on täytettävä tässä direktiivissä säädetyt vaatimukset. Sovellettavat säännökset riippuvat siitä, kuuluvatko tuotteet 2 artiklan 29 kohdassa esitettyyn savuttomien tupakkatuotteiden määritelmään vai 2 artiklan 33 kohdassa esitettyyn poltettavaksi tarkoitetun tupakan määritelmään. |
3. Uusien markkinoille saatettavien tupakkatuoteryhmien on täytettävä tässä direktiivissä säädetyt vaatimukset. Sovellettavat säännökset riippuvat siitä, kuuluvatko tuotteet 2 artiklan 29 kohdassa esitettyyn savuttomien tupakkatuotteiden määritelmään vai 2 artiklan 33 kohdassa esitettyyn poltettavaksi tarkoitetun tupakan määritelmään. |
Tarkistus 170
Ehdotus direktiiviksi
18 artikla
Komission teksti |
Tarkistus |
||
1. Seuraavia nikotiinia sisältäviä tuotteita voidaan saattaa markkinoille vain , jos ne on hyväksytty direktiivin 2001/83/EY mukaisesti: |
1. Nikotiinia sisältäviä tuotteita voidaan saattaa markkinoille vain tämän direktiivin 17 artiklassa vahvistetun ilmoitusmenettelyn mukaisesti. |
||
|
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että nikotiinia sisältävät tuotteet ovat Euroopan unionin asiaankuuluvan lainsäädännön ja erityisesti yleisestä tuoteturvallisuudesta annetun direktiivin 2001/95/EY mukaisia. |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
2. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 22 artiklan mukaisesti 1 kohdassa säädettyjen nikotiinimäärien päivittämiseksi ottaen huomioon tieteen kehitys ja nikotiinia sisältäville tuotteille direktiivin 2001/83/EY mukaisesti myönnetyt myyntiluvat . |
2. Nikotiinia sisältävät tuotteet, joiden ilmoitetaan olevan tarkoitettu sairauden hoitoon tai ehkäisyyn, voidaan saattaa markkinoille vain, jos ne on hyväksytty direktiivin 2001/83/EY mukaisesti. |
||
|
3. Jäsenvaltioiden on varmistettava kaikkien 1 kohdan mukaisesti markkinoille saatettavien nikotiinia sisältävien tuotteiden osalta, että |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
3. Kussakin 1 kohdassa asetetut rajat alittavien nikotiinia sisältävien tuotteiden vähittäismyyntipakkauksessa ja mahdollisessa myyntipäällyksessä on oltava seuraava terveysvaroitus: |
|
||
Tämä tuote sisältää nikotiinia ja voi vaarantaa terveytesi. |
”Tämä tuote on tarkoitettu nykyisten tupakoitsijoiden käyttöön. Se sisältää nikotiinia , joka on voimakkaasti riippuvuutta aiheuttava aine”; |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
4. Edellä olevassa 3 kohdassa tarkoitetun terveysvaroituksen on täytettävä 10 artiklan 4 kohdassa täsmennetyt vaatimukset. Lisäksi sen on täytettävä seuraavat vaatimukset: |
4. Edellä olevassa 3 kohdan e alakohdassa tarkoitetun terveysvaroituksen on täytettävä 10 artiklassa täsmennetyt vaatimukset. |
||
|
|
||
|
|
||
5. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 22 artiklan mukaisesti 3 ja 4 kohdassa säädettyjen vaatimusten mukauttamiseksi ottaen huomioon tieteen ja markkinoiden kehitys sekä terveysvaroitusten sijainnin, muodon, ulkoasun, suunnittelun ja vuorottelun hyväksymiseksi ja mukauttamiseksi . |
5. Jäsenvaltioiden on valvottava nikotiinia sisältävien tuotteiden markkinoiden kehitystä, mukaan lukien mahdollista näyttöä siitä, että tuotteet houkuttelevat nuoria käyttämään tupakkatuotteita, ja raportoitava tuloksista komissiolle. Komissio esittää toimitetun näytön ja tieteellisten tutkimusten perusteella Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen nikotiinia sisältävistä tuotteista viiden vuoden kuluttua tämän direktiivin voimaantulosta. Kertomuksessa arvioidaan direktiiviin esitettävien tarkistusten ja uuden lainsäädännön tarpeellisuutta. |
Tarkistus 72
Ehdotus direktiiviksi
19 artikla
Komission teksti |
Tarkistus |
1. Kussakin poltettavaksi tarkoitetun kasviperäisen tuotteen vähittäismyyntipakkauksessa ja mahdollisessa myyntipäällyksessä on oltava seuraava terveysvaroitus: |
1. Kussakin poltettavaksi tarkoitetun kasviperäisen tuotteen vähittäismyyntipakkauksessa ja mahdollisessa myyntipäällyksessä on oltava seuraava terveysvaroitus: |
Tämä tuote voi vaarantaa terveytesi. |
Tämä tuote voi vaarantaa terveytesi. |
2. Terveysvaroitus on painettava vähittäismyyntipakkauksen ja mahdollisen myyntipäällyksen etu- ja takapinnalle. |
2. Terveysvaroitus on painettava vähittäismyyntipakkauksen ja mahdollisen myyntipäällyksen etu- ja takapinnalle. |
3. Terveysvaroituksen on täytettävä 10 artiklan 4 kohdassa säädetyt vaatimukset. Sen on katettava vähintään 30 prosenttia vähittäismyyntipakkauksen ja mahdollisen myyntipäällyksen pinnasta. Tämän osuuden on oltava 32 prosenttia, jos jäsenvaltiossa on kaksi virallista kieltä, ja 35 prosenttia, jos jäsenvaltiossa on kolme virallista kieltä. |
3. Terveysvaroituksen on täytettävä 10 artiklan 4 kohdassa säädetyt vaatimukset. Sen on katettava vähintään 30 prosenttia vähittäismyyntipakkauksen ja mahdollisen myyntipäällyksen pinnasta. Tämän osuuden on oltava 32 prosenttia, jos jäsenvaltiossa on kaksi virallista kieltä, ja 35 prosenttia, jos jäsenvaltiossa on enemmän kuin kaksi virallista kieltä. |
Tarkistus 73
Ehdotus direktiiviksi
19 a artikla (uusi)
Komission teksti |
Tarkistus |
|
19 a artikla |
|
Tupakkajäljitelmät |
|
Kielletään tupakkajäljitelmät, jotka vetoavat alaikäisiin ja voivat näin houkutella tupakkatuotteiden käyttämiseen. |
Tarkistus 74
Ehdotus direktiiviksi
20 artikla – 3 kohta
Komission teksti |
Tarkistus |
3. Jäsenvaltioiden on säädettävä seuraamuksista, joita sovelletaan tämän direktiivin nojalla annettujen kansallisten säännösten rikkomiseen, ja toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet seuraamusten täytäntöönpanon varmistamiseksi. Seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia. |
3. Jäsenvaltioiden on säädettävä seuraamuksista, joita sovelletaan tämän direktiivin nojalla annettujen kansallisten säännösten rikkomiseen, ja toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet seuraamusten täytäntöönpanon varmistamiseksi. Seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia. Tahallisiin rikkomisiin sovellettavien taloudellisten seuraamusten on oltava sellaisia, että niiden avulla voidaan korvata rikkomisella tavoiteltu taloudellinen hyöty. |
Tarkistus 75
Ehdotus direktiiviksi
22 artikla
Komission teksti |
Tarkistus |
1. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä tässä artiklassa säädetyin edellytyksin. |
1. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä tässä artiklassa säädetyin edellytyksin. |
2. Siirretään 3 artiklan 2 kohdassa, 3 artiklan 3 kohdassa, 4 artiklan 3 kohdassa, 4 artiklan 4 kohdassa, 6 artiklan 3 kohdassa, 6 artiklan 9 kohdassa, 6 artiklan 10 kohdassa , 8 artiklan 4 kohdassa, 9 artiklan 3 kohdassa, 10 artiklan 5 kohdassa, 11 artiklan 3 kohdassa, 13 artiklan 3 kohdassa , 13 artiklan 4 kohdassa, 14 artiklan 9 kohdassa, 18 artiklan 2 kohdassa ja 18 artiklan 5 kohdassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä komissiolle määräämättömäksi ajaksi [Office of Publications: please insert the date of the entry into force of this Directive] lähtien. |
2. Siirretään 3 artiklan 2 kohdassa, 3 artiklan 3 kohdassa, 4 artiklan 3 kohdassa, 4 artiklan 4 kohdassa, 6 artiklan 10 a kohdassa , 8 artiklan 4 kohdassa, 9 artiklan 3 kohdassa, 10 artiklan 5 kohdassa, 11 artiklan 3 kohdassa, 13 artiklan 4 kohdassa ja 14 artiklan 9 kohdassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä komissiolle viideksi vuodeksi [julkaisutoimisto: lisätään tämän direktiivin voimaantulopäivä] lähtien. Komissio laatii siirrettyä säädösvaltaa koskevan kertomuksen viimeistään yhdeksän kuukautta ennen viiden vuoden pituisen kauden päättymistä. Säädösvallan siirtoa jatketaan ilman eri toimenpiteitä samanpituisiksi kausiksi, jollei Euroopan parlamentti tai neuvosto vastusta tällaista jatkamista viimeistään kolme kuukautta ennen kunkin kauden päättymistä. |
3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi koska tahansa peruuttaa 3 artiklan 2 kohdassa, 3 artiklan 3 kohdassa, 4 artiklan 3 kohdassa, 4 artiklan 4 kohdassa, 6 artiklan 3 kohdassa, 6 artiklan 9 kohdassa, 6 artiklan 10 kohdassa, 8 artiklan 4 kohdassa, 9 artiklan 3 kohdassa, 10 artiklan 5 kohdassa, 11 artiklan 3 kohdassa, 13 artiklan 3 kohdassa, 13 artiklan 4 kohdassa, 14 artiklan 9 kohdassa, 18 artiklan 2 kohdassa ja 18 artiklan 5 kohdassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, päätöksessä mainittuna päivänä. Päätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen. |
3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi koska tahansa peruuttaa 3 artiklan 2 kohdassa, 3 artiklan 3 kohdassa, 4 artiklan 3 kohdassa, 4 artiklan 4 kohdassa, 6 artiklan 10 a kohdassa, 8 artiklan 4 kohdassa, 9 artiklan 3 kohdassa, 10 artiklan 5 kohdassa, 11 artiklan 3 kohdassa, 13 artiklan 4 kohdassa ja 14 artiklan 9 kohdassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, päätöksessä mainittuna päivänä. Päätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen. |
4. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle. |
4. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle. |
5. Edellä olevien 3 artiklan 2 kohdan, 3 artiklan 3 kohdan, 4 artiklan 3 kohdan, 4 artiklan 4 kohdan, 6 artiklan 3 kohdan, 6 artiklan 9 kohdan, 6 artiklan 10 kohdan, 8 artiklan 4 kohdan, 9 artiklan 3 kohdan, 10 artiklan 5 kohdan, 11 artiklan 3 kohdan, 13 artiklan 3 kohdan, 13 artiklan 4 kohdan, 14 artiklan 9 kohdan, 18 artiklan 2 kohdan ja 18 artiklan 5 kohdan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella. |
5. Edellä olevien 3 artiklan 2 kohdan, 3 artiklan 3 kohdan, 4 artiklan 3 kohdan, 4 artiklan 4 kohdan, 6 artiklan 10 a kohdan, 8 artiklan 4 kohdan, 9 artiklan 3 kohdan, 10 artiklan 5 kohdan, 11 artiklan 3 kohdan, 13 artiklan 4 kohdan ja 14 artiklan 9 kohdan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella. |
Tarkistus 76
Ehdotus direktiiviksi
23 artikla – 1 kohta – 1 alakohta
Komission teksti |
Tarkistus |
Komissio antaa viimeistään viisi vuotta 25 artiklan 1 kohdassa täsmennetyn päivämäärän jälkeen Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle kertomuksen tämän direktiivin soveltamisesta. |
Komissio antaa viimeistään kolme vuotta 25 artiklan 1 kohdassa täsmennetyn päivämäärän jälkeen Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle kertomuksen tämän direktiivin soveltamisesta. |
Tarkistus 77
Ehdotus direktiiviksi
23 artikla – 2 kohta – 1 alakohta – c a alakohta (uusi)
Komission teksti |
Tarkistus |
||
|
|
Tarkistus 78
Ehdotus direktiiviksi
23 artikla – 2 kohta – 1 alakohta – c b alakohta (uusi)
Komission teksti |
Tarkistus |
||
|
|
Tarkistus 79
Ehdotus direktiiviksi
23 artikla – 2 kohta – 1 alakohta – c c alakohta (uusi)
Komission teksti |
Tarkistus |
||
|
|
Tarkistus 80
Ehdotus direktiiviksi
23 artikla – 2 kohta – 1 alakohta – c d alakohta (uusi)
Komission teksti |
Tarkistus |
||
|
|
Tarkistus 81
Ehdotus direktiiviksi
23 artikla – 3 a kohta (uusi)
Komission teksti |
Tarkistus |
|
3 a. Jäsenvaltioiden on esitettävä komissiolle joka toinen vuosi kertomuksen niiden toimien täytäntöönpanosta, joita on toteutettu tupakoinnin ehkäisemisestä ja aloitteista tupakoinnin torjunnan tehostamiseksi 2 päivänä joulukuuta 2002 annetun neuvoston suosituksen 2003/54/EY mukaisesti, erityisesti liittyen kansallisessa sääntelyssä asetettuihin ikärajoihin ja jäsenvaltioiden pyrkimyksiin nostaa ikärajaa ”savutonta sukupolvea” koskevan tavoitteen saavuttamiseksi. |
Tarkistus 82
Ehdotus direktiiviksi
24 artikla
Komission teksti |
Tarkistus |
1. Jäsenvaltiot eivät saa kieltää tai rajoittaa tämän direktiivin mukaisten tupakkatuotteiden tai vastaavien tuotteiden tuontia, myyntiä tai kulutusta. |
1. Jollei 2 ja 3 kohdasta muuta johdu, jäsenvaltiot eivät saa kieltää tai rajoittaa tämän direktiivin mukaisten tupakkatuotteiden tai vastaavien tuotteiden tuontia, myyntiä tai kulutusta. |
2. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin pitää voimassa tiukempia kansallisia säännöksiä , joita sovelletaan kaikkiin tuotteisiin, direktiivin soveltamisalaan kuuluvilla aloilla kansanterveyden suojeluun liittyvien ensisijaisen tärkeiden tarpeiden takia. Jäsenvaltiot voivat myös ottaa käyttöön tiukempia säännöksiä kyseisen jäsenvaltion erityistilanteeseen liittyvistä syistä ja edellyttäen, että säännökset ovat perusteltuja kansanterveyden suojelemisen kannalta. Tällaisista kansallisista säännöksistä sekä niiden voimassa pitämisen tai käyttöönoton perusteista on ilmoitettava komissiolle. Komissio hyväksyy tai hylkää tällaiset säännökset kuuden kuukauden kuluessa ilmoituksen vastaanottamispäivästä varmistettuaan – ottaen huomioon tällä direktiivillä saavutetun terveyden suojelun korkean tason – ovatko ne perusteltuja, välttämättömiä ja oikeasuhteisia tavoitteeseensa nähden ja toimivatko ne välineenä mielivaltaiseen syrjintään tai jäsenvaltioiden välisen kaupan peiteltyyn rajoittamiseen. Jos komissio ei tee päätöstä mainitussa määräajassa, kansalliset säännökset katsotaan hyväksytyiksi. |
2. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin pitää voimassa tai ottaa käyttöön tiukempia kansallisia säännöksiä direktiivin soveltamisalaan kuuluvilla aloilla kansanterveyden suojeluun liittyvien ensisijaisen tärkeiden tarpeiden takia , sikäli kuin tällaiset toimet ovat perussopimuksen mukaisia . Tällaisia kansallisia säännöksiä sovelletaan samalla tavoin kaikkiin tuotteisiin, toisesta jäsenvaltiosta tai kolmannesta maasta tuodut tuotteet mukaan luettuna. Niistä sekä niiden voimassa pitämisen tai käyttöönoton perusteista on ilmoitettava komissiolle. Komissio hyväksyy tai hylkää tällaiset säännökset kuuden kuukauden kuluessa ilmoituksen vastaanottamispäivästä varmistettuaan – ottaen huomioon tällä direktiivillä saavutetun terveyden suojelun korkean tason – ovatko ne perusteltuja, välttämättömiä ja oikeasuhteisia tavoitteeseensa nähden ja toimivatko ne välineenä mielivaltaiseen syrjintään tai jäsenvaltioiden välisen kaupan peiteltyyn rajoittamiseen. Jos komissio ei tee päätöstä mainitussa määräajassa, kansalliset säännökset katsotaan hyväksytyiksi. |
3. Tämä direktiivi ei vaikuta jäsenvaltioiden oikeuteen pitää voimassa tai ottaa käyttöön perussopimuksen mukaisesti kansallisia säännöksiä, jotka koskevat seikkoja, joita ei säännellä tällä direktiivillä. Näiden kansallisten säännösten on oltava perusteltuja yleiseen etuun liittyvästä pakottavasta syystä , ja niiden on oltava välttämättömiä ja oikeasuhteisia tavoitteeseensa nähden. Ne eivät saa toimia välineenä mielivaltaiseen syrjintään tai jäsenvaltioiden välisen kaupan peiteltyyn rajoittamiseen, eivätkä ne saa vaarantaa tämän direktiivin täysimittaista soveltamista. |
3. Tämä direktiivi ei vaikuta jäsenvaltioiden oikeuteen pitää voimassa tai ottaa käyttöön kansallisia säännöksiä, jotka koskevat seikkoja, joita ei säännellä tällä direktiivillä , sikäli kuin ne ovat perussopimuksen mukaisia . Niitä on sovellettava samalla tavoin kaikkiin tuotteisiin , toisesta jäsenvaltiosta tai kolmannesta maasta tuodut tuotteet mukaan luettuna, ja ne eivät saa toimia välineenä mielivaltaiseen syrjintään tai jäsenvaltioiden välisen kaupan peiteltyyn rajoittamiseen, eivätkä ne saa vaarantaa tämän direktiivin täysimittaista soveltamista. |
Tarkistus 83
Ehdotus direktiiviksi
25 artikla – 1 kohta
Komission teksti |
Tarkistus |
1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään [Publications Office, please insert the exact date: entry into force + 18 months] . Niiden on viipymättä toimitettava nämä säännökset komissiolle kirjallisina. |
1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään … (**) ja 6 artiklan tapauksessa viimeistään … (***). Niiden on viipymättä toimitettava nämä säännökset komissiolle kirjallisina. |
Tarkistus 84
Ehdotus direktiiviksi
26 artikla
Komission teksti |
Tarkistus |
||||
Siirtymäsäännös |
Siirtymäsäännös |
||||
Jäsenvaltiot voivat sallia seuraavien tuotteiden, jotka eivät ole tämän direktiivin mukaisia, saattamisen markkinoille [Publications Office, please insert the exact date: entry into force + 24 months] asti: |
Jäsenvaltiot voivat sallia seuraavien tuotteiden, jotka eivät ole tämän direktiivin mukaisia, saattamisen markkinoille … (****) asti. |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
Jäsenvaltiot voivat sallia seuraavien nikotiinia sisältävien tuotteiden, jotka eivät ole tämän direktiivin mukaisia, saattamisen markkinoille … (*****) asti. |
Tarkistus 85
Ehdotus direktiiviksi
Liite -I (uusi)
Komission teksti |
Tarkistus |
|
Liite -I |
|
Tupakkatuotteissa käytettäviksi hyväksytyt lisäaineet |
|
Lisäaineen kemiallinen nimitys – tehtävä – sallittu enimmäismäärä |
Tarkistus 86
Ehdotus direktiiviksi
Liite I
Komission teksti |
Tarkistus |
||||
Luettelo tekstivaroituksista |
Luettelo tekstivaroituksista |
||||
(9 artiklassa ja 10 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut) |
(9 artiklassa ja 10 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut) |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
(1) Tarkistusten hyväksymisen jälkeen asia päätettiin palauttaa valiokuntakäsittelyyn työjärjestyksen 57 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti (A7-0276/2013).
(2) EUVL L 353, 31.12.2008, s. 1.
(3) EYVL L 311, 28.11.2001, s. 67; direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2011/62/EU, EUVL L 174, 1.7.2011, s. 74.
(*) 36 kuukautta tämän direktiivin voimaantulosta.
(**) Voimaantulopäivä + 18 kuukautta.
(***) Voimaantulopäivä + 36 kuukautta.
(****) Voimaantulopäivä + 24 kuukautta.
(*****) Voimaantulopäivä + 36 kuukautta.
19.5.2016 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
C 181/164 |
P7_TA(2013)0399
EU:n ja Mauritanian kalastusmahdollisuudet ja taloudellista korvausta koskeva pöytäkirja ***
Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma 8. lokakuuta 2013 esityksestä neuvoston päätökseksi Euroopan unionin ja Mauritanian islamilaisen tasavallan välisessä kalastuskumppanuussopimuksessa määrättyjen kalastusmahdollisuuksien ja taloudellisen korvauksen vahvistamista kahden vuoden ajanjaksoksi koskevan pöytäkirjan tekemisestä (15777/2012 – C7-0419/2012 – 2012/0258(NLE))
(Hyväksyntä)
(2016/C 181/25)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon esityksen neuvoston päätökseksi (15777/2012), |
— |
ottaa huomioon luonnoksen pöytäkirjaksi Euroopan unionin ja Mauritanian islamilaisen tasavallan välisessä kalastuskumppanuussopimuksessa määrättyjen kalastusmahdollisuuksien ja taloudellisen korvauksen vahvistamisesta kahden vuoden ajanjaksoksi (15781/2012), |
— |
ottaa huomioon neuvoston Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 43 artiklan 2 kohdan ja 218 artiklan 6 kohdan toisen alakohdan a alakohdan mukaisesti esittämän hyväksyntää koskevan pyynnön (C7-0419/2012), |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 81 artiklan ja 90 artiklan 7 kohdan, |
— |
ottaa huomioon kalatalousvaliokunnan suosituksen sekä kehitysyhteistyövaliokunnan ja budjettivaliokunnan lausunnot (A7-0184/2013), |
1. |
hyväksyy pöytäkirjan tekemisen; |
2. |
kehottaa puhemiestä välittämään parlamentin kannan neuvostolle ja komissiolle sekä jäsenvaltioiden ja Mauritanian islamilaisen tasavallan hallituksille ja parlamenteille. |
9. lokakuuta 2013
19.5.2016 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
C 181/166 |
P7_TA(2013)0407
Huviveneet ja vesiskootterit ***I
Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma 9. lokakuuta 2013 ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi huviveneistä ja vesiskoottereista (COM(2011)0456 – C7-0212/2011 – 2011/0197(COD))
(Tavallinen lainsäätämisjärjestys: ensimmäinen käsittely)
(2016/C 181/26)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon komission ehdotuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle (COM(2011)0456), |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 2 kohdan sekä 114 artiklan, joiden mukaisesti komissio on antanut ehdotuksen Euroopan parlamentille (C7-0212/2011), |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 3 kohdan, |
— |
ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean 8. joulukuuta 2011 antaman lausunnon (1), |
— |
ottaa huomioon neuvoston edustajan 31. toukokuuta 2013 päivätyllä kirjeellä antaman sitoumuksen hyväksyä Euroopan parlamentin kanta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 4 kohdan mukaisesti, |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 55 artiklan, |
— |
ottaa huomioon sisämarkkina- ja kuluttajansuojavaliokunnan mietinnön sekä ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan ja liikenne- ja matkailuvaliokunnan lausunnot (A7-0213/2012), |
1. |
vahvistaa jäljempänä esitetyn ensimmäisen käsittelyn kannan; |
2. |
pyytää komissiota antamaan asian uudelleen Euroopan parlamentin käsiteltäväksi, jos se aikoo tehdä ehdotukseensa huomattavia muutoksia tai korvata sen toisella ehdotuksella; |
3. |
kehottaa puhemiestä välittämään parlamentin kannan neuvostolle ja komissiolle sekä kansallisille parlamenteille. |
(1) EUVL C 43, 15.2.2012, s. 30.
P7_TC1-COD(2011)0197
Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu ensimmäisessä käsittelyssä 9. lokakuuta 2013, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/…/EU antamiseksi huviveneistä ja vesiskoottereista sekä direktiivin 94/25/EY kumoamisesta
(Euroopan parlamentin ja neuvoston päästyä sopimukseen parlamentin kanta vastaa lopullista säädöstä, direktiiviä 2013/53/EU.)
19.5.2016 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
C 181/167 |
P7_TA(2013)0408
Ammattipätevyyden tunnustaminen ja hallinnollinen yhteistyö sisämarkkinoiden tietojenvaihtojärjestelmän avulla ***I
Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma 9. lokakuuta 2013 ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi ammattipätevyyden tunnustamisesta annetun direktiivin 2005/36/EY ja hallinnollisesta yhteistyöstä sisämarkkinoiden tietojenvaihtojärjestelmässä (IMI) annetun asetuksen muuttamisesta (COM(2011)0883 – C7-0512/2011 – 2011/0435(COD))
(Tavallinen lainsäätämisjärjestys: ensimmäinen käsittely)
(2016/C 181/27)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon komission ehdotuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle (COM(2011)0883), |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 2 kohdan sekä 46 artiklan, 53 artiklan 1 kohdan, 62 artiklan ja 114 artiklan, joiden mukaisesti komissio on antanut ehdotuksen Euroopan parlamentille (C7-0512/2011), |
— |
ottaa huomioon oikeudellisten asioiden valiokunnan lausunnon ehdotetusta oikeusperustasta, |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 3 kohdan, 46 artiklan, 53 artiklan 1 kohdan ja 62 artiklan, |
— |
ottaa huomioon Ranskan senaatin toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteen soveltamisesta tehdyn pöytäkirjan (N:o 2) mukaisesti antaman perustellun lausunnon, jonka mukaan esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi ei ole toissijaisuusperiaatteen mukainen, |
— |
ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean 26. huhtikuuta 2012 antaman lausunnon (1), |
— |
ottaa huomioon neuvoston edustajan 26. kesäkuuta 2013 päivätyllä kirjeellä antaman sitoumuksen hyväksyä Euroopan parlamentin kanta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 4 kohdan mukaisesti, |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 55 ja 37 artiklan, |
— |
ottaa huomioon sisämarkkina- ja kuluttajansuojavaliokunnan mietinnön sekä työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnan ja ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan lausunnot (A7-0038/2013), |
1. |
vahvistaa jäljempänä esitetyn ensimmäisen käsittelyn kannan; |
2. |
panee merkille tämän päätöslauselman liitteenä olevan komission lausuman; |
3. |
pyytää komissiota antamaan asian uudelleen Euroopan parlamentin käsiteltäväksi, jos se aikoo tehdä ehdotukseensa huomattavia muutoksia tai korvata sen toisella ehdotuksella; |
4. |
kehottaa puhemiestä välittämään parlamentin kannan neuvostolle ja komissiolle sekä kansallisille parlamenteille. |
(1) EUVL C 191, 29.6.2012, s. 103.
P7_TC1-COD(2011)0435
Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu ensimmäisessä käsittelyssä 9. lokakuuta 2013, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/…/EU antamiseksi ammattipätevyyden tunnustamisesta annetun direktiivin 2005/36/EY ja hallinnollisesta yhteistyöstä sisämarkkinoiden tietojenvaihtojärjestelmässä annetun asetuksen (EU) N:o 1024/2012 (IMI-asetus) muuttamisesta
(Euroopan parlamentin ja neuvoston päästyä sopimukseen parlamentin kanta vastaa lopullista säädöstä, direktiiviä 2013/55/EU.)
LAINSÄÄDÄNTÖPÄÄTÖSLAUSELMAN LIITE
Komission lausuma
Komissio varmistaa 57 c artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja delegoituja säädöksiä valmistellessaan, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin, avoimesti ja asianmukaisesti, sekä toteuttaa hyvissä ajoin asianmukaiset ja avoimet kuulemiset erityisesti kaikkien jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten ja elinten, ammatillisten yhdistysten ja koulutuslaitosten asiantuntijoiden sekä tarvittaessa työmarkkinaosapuolten asiantuntijoiden kanssa.
19.5.2016 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
C 181/168 |
P7_TA(2013)0409
Viisumien myöntämisen helpottamista koskeva sopimus EU:n ja Armenian välillä ***
Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma 9. lokakuuta 2013 esityksestä neuvoston päätökseksi viisumien myöntämisen helpottamista koskevan sopimuksen tekemisestä Euroopan unionin ja Armenian tasavallan välillä (05835/2013 – C7-0112/2013 – 2012/0334(NLE))
(Hyväksyntä)
(2016/C 181/28)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon esityksen neuvoston päätökseksi (05835/2013), |
— |
ottaa huomioon luonnoksen Euroopan unionin ja Armenian tasavallan väliseksi sopimukseksi viisumien myöntämisen helpottamisesta (16913/2012), |
— |
ottaa huomioon neuvoston Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 77 artiklan 2 kohdan a alakohdan ja 218 artiklan 6 kohdan toisen alakohdan a alakohdan mukaisesti esittämän hyväksyntää koskevan pyynnön (C7-0112/2013), |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 81 artiklan ja 90 artiklan 7 kohdan, |
— |
ottaa huomioon kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan suosituksen sekä ulkoasiainvaliokunnan lausunnon (A7-0290/2013), |
1. |
antaa hyväksyntänsä sopimuksen tekemiselle; |
2. |
kehottaa puhemiestä välittämään parlamentin kannan neuvostolle ja komissiolle sekä jäsenvaltioiden ja Armenian tasavallan hallituksille ja parlamenteille. |
19.5.2016 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
C 181/169 |
P7_TA(2013)0410
EU:n ja Armenian välinen luvattomasti maassa oleskelevien henkilöiden takaisinottamista koskeva sopimusvälillä ***
Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma 9. lokakuuta 2013 esityksestä neuvoston päätökseksi Euroopan unionin ja Armenian tasavallan välisen luvattomasti maassa oleskelevien henkilöiden takaisinottamista koskevan sopimuksen tekemisestä (05859/2013 – C7-0113/2013 – 2012/0332(NLE))
(Hyväksyntä)
(2016/C 181/29)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon esityksen neuvoston päätökseksi (05859/2013), |
— |
ottaa huomioon luonnoksen Euroopan unionin ja Armenian tasavallan väliseksi sopimukseksi luvattomasti maassa oleskelevien henkilöiden takaisinottamisesta (05860/2013), |
— |
ottaa huomioon neuvoston Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 79 artiklan 3 kohdan ja 218 artiklan 6 kohdan toisen alakohdan a alakohdan mukaisesti esittämän hyväksyntää koskevan pyynnön (C7-0113/2013), |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 81 artiklan ja 90 artiklan 7 kohdan, |
— |
ottaa huomioon kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan suosituksen sekä ulkoasiainvaliokunnan lausunnon (A7-0289/2013), |
1. |
antaa hyväksyntänsä sopimuksen tekemiselle; |
2. |
kehottaa puhemiestä välittämään parlamentin kannan neuvostolle ja komissiolle sekä jäsenvaltioiden ja Armenian tasavallan hallituksille ja parlamenteille. |
19.5.2016 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
C 181/170 |
P7_TA(2013)0413
Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arviointi ***I
Euroopan parlamentin tarkistukset 9. lokakuuta 2013 ehdotukseen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista annetun direktiivin 2011/92/EU muuttamisesta (COM(2012)0628 – C7-0367/2012 – 2012/0297(COD)) (1)
(Tavallinen lainsäätämisjärjestys: ensimmäinen käsittely)
(2016/C 181/30)
Tarkistus 1
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 1 kappale
Komission teksti |
Tarkistus |
||||
|
|
Tarkistus 2
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 3 kappale
Komission teksti |
Tarkistus |
||||
|
|
Tarkistus 3
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 3 a kappale (uusi)
Komission teksti |
Tarkistus |
||
|
|
Tarkistus 4
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 3 b kappale (uusi)
Komission teksti |
Tarkistus |
||
|
|
Tarkistus 5
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 3 c kappale (uusi)
Komission teksti |
Tarkistus |
||
|
|
Tarkistus 6
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 4 kappale
Komission teksti |
Tarkistus |
||||
|
|
Tarkistus 7
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 4 a kappale (uusi)
Komission teksti |
Tarkistus |
||
|
|
Tarkistus 8
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 4 b kappale (uusi)
Komission teksti |
Tarkistus |
||
|
|
Tarkistus 9
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 5 kappale
Komission teksti |
Tarkistus |
||||
|
|
Tarkistus 10
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 11 kappale
Komission teksti |
Tarkistus |
||||
|
|
Tarkistus 11
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 11 a kappale (uusi)
Komission teksti |
Tarkistus |
||
|
|
Tarkistus 12
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 12 kappale
Komission teksti |
Tarkistus |
||||
|
|
Tarkistus 13
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 12 a kappale (uusi)
Komission teksti |
Tarkistus |
||
|
|
Tarkistus 14
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 12 b kappale (uusi)
Komission teksti |
Tarkistus |
||
|
|
Tarkistus 15
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 12 c kappale (uusi)
Komission teksti |
Tarkistus |
||
|
|
Tarkistus 16
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 12 d kappale (uusi)
Komission teksti |
Tarkistus |
||
|
|
Tarkistus 17
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 13 kappale
Komission teksti |
Tarkistus |
||||
|
|
Tarkistus 18
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 13 a kappale (uusi)
Komission teksti |
Tarkistus |
||
|
|
Tarkistus 19
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 13 b kappale (uusi)
Komission teksti |
Tarkistus |
||
|
|
Tarkistus 20
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 13 c kappale (uusi)
Komission teksti |
Tarkistus |
||
|
|
Tarkistus 21
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 16 kappale
Komission teksti |
Tarkistus |
||||
|
|
Tarkistus 22
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 16 a kappale (uusi)
Komission teksti |
Tarkistus |
||
|
|
Tarkistus 23
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 17 kappale
Komission teksti |
Tarkistus |
||||
|
|
Tarkistus 24
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 18 kappale
Komission teksti |
Tarkistus |
||||
|
|
Tarkistus 25
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 19 kappale
Komission teksti |
Tarkistus |
||||
|
|
Tarkistus 102
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 19 a kappale (uusi)
Komission teksti |
Tarkistus |
||
|
|
Tarkistus 27
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 20 kappale
Komission teksti |
Tarkistus |
||||
|
|
Tarkistus 28
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 21 kappale
Komission teksti |
Tarkistus |
||||
|
|
Tarkistus 29
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 22 kappale
Komission teksti |
Tarkistus |
||||
|
|
Tarkistus 30
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 22 a kappale (uusi)
Komission teksti |
Tarkistus |
||
|
|
Tarkistus 31
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 23 a kappale (uusi)
Komission teksti |
Tarkistus |
||
|
|
Tarkistus 32
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 24 a kappale (uusi)
Komission teksti |
Tarkistus |
||
|
|
Tarkistus 33
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 26 kappale
Komission teksti |
Tarkistus |
||||
|
|
Tarkistus 34
Ehdotus direktiiviksi
Johdanto-osan 27 kappale
Komission teksti |
Tarkistus |
||
|
Poistetaan. |
Tarkistus 36
Ehdotus direktiiviksi
1 artikla – 1 kohta – a a alakohta (uusi)
Direktiivi 2011/92/EU
1 artikla – 2 kohta – a alakohta – 2 luetelmakohta
Komission teksti |
Tarkistus |
||||
|
|
Tarkistus 37
Ehdotus direktiiviksi
1 artikla – 1 kohta – a b alakohta (uusi)
Direktiivi 2011/92/EU
1 artikla – 2 kohta – c alakohta
Komission teksti |
Tarkistus |
||||
|
|
Tarkistus 38
Ehdotus direktiiviksi
1 artikla – 1 kohta – b alakohta
Direktiivi 2011/92/EU
1 artikla – 2 kohta
Komission teksti |
Tarkistus |
||||
|
|
Tarkistus 39
Ehdotus direktiiviksi
1 artikla – 1 kohta – b alakohta
Direktiivi 2011/92/EU
1 artikla – 2 kohta – g alakohta
Komission teksti |
Tarkistus |
||||
|
|
Tarkistus 41
Ehdotus direktiiviksi
1 artikla – 1 kohta – b alakohta
Direktiivi 2011/92/EU
1 artikla – 2 kohta – g b alakohta (uusi)
Komission teksti |
Tarkistus |
||
|
|
Tarkistus 42
Ehdotus direktiiviksi
1 artikla – 1 kohta – b alakohta
Direktiivi 2011/92/EU
1 artikla – 2 kohta – g c alakohta (uusi)
Komission teksti |
Tarkistus |
||||||||||
|
|
Tarkistus 43
Ehdotus direktiiviksi
1 artikla – 1 kohta – b alakohta
Direktiivi 2011/92/EU
1 artikla – 2 kohta – g d alakohta (uusi)
Komission teksti |
Tarkistus |
||
|
|
Tarkistus 44
Ehdotus direktiiviksi
1 artikla – 1 kohta – b alakohta
Direktiivi 2011/92/EU
1 artikla – 2 kohta – g e alakohta (uusi)
Komission teksti |
Tarkistus |
||
|
|
Tarkistus 45
Ehdotus direktiiviksi
1 artikla – 1 kohta – b alakohta
Direktiivi 2011/92/EU
1 artikla – 2 kohta – g f alakohta (uusi)
Komission teksti |
Tarkistus |
||
|
|
Tarkistus 46
Ehdotus direktiiviksi
1 artikla – 1 kohta – b alakohta
Direktiivi 2011/92/EU
1 artikla – 2 kohta – g g alakohta (uusi)
Komission teksti |
Tarkistus |
||
|
|
Tarkistus 47
Ehdotus direktiiviksi
1 artikla – 1 kohta – b alakohta
Direktiivi 2011/92/EU
1 artikla – 2 kohta – g h alakohta (uusi)
Komission teksti |
Tarkistus |
||
|
|
Tarkistus 48
Ehdotus direktiiviksi
1 artikla – 1 kohta – c alakohta
Direktiivi 2011/92/EU
1 artikla – 3 kohta
Komission teksti |
Tarkistus |
||||
|
|
||||
|
|
Tarkistus 49
Ehdotus direktiiviksi
1 artikla – 1 kohta – c alakohta
Direktiivi 2011/92/EU
1 artikla – 4 kohta
Komission teksti |
Tarkistus |
4. Tätä direktiiviä ei sovelleta hankkeisiin, joista on yksityiskohtaisesti säädetty erityisellä kansallisen lainsäädännön alaan kuuluvalla säädöksellä, edellyttäen että tämän direktiivin tavoitteet, mukaan luettuna tietojen antamisen tavoite, on otettu huomioon säätämismenettelyssä. Joka toinen vuosi direktiivin XXX [OPOCE please introduce the no of this Directive] 2 artiklan 1 kohdassa vahvistetusta päivästä jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kaikista tapauksista, joissa ne ovat soveltaneet tätä säännöstä." |
Poistetaan. |
Tarkistus 50
Ehdotus direktiiviksi
1 artikla – 1 kohta – c a alakohta (uusi)
Direktiivi 2011/92/EU
1 artikla – 4 a kohta (uusi)
Komission teksti |
Tarkistus |
||
|
|
Tarkistus 51
Ehdotus direktiiviksi
1 artikla – 1 a kohta (uusi)
Direktiivi 2011/92/EU
2 artikla – 1 kohta
Komission teksti |
Tarkistus |
||
|
|
Tarkistus 52
Ehdotus direktiiviksi
1 artikla – 2 kohta
Direktiivi 2011/92/EU
2 artikla – 3 kohta
Komission teksti |
Tarkistus |
”3. Hankkeisiin, joissa velvoite tehdä ympäristövaikutusten arviointeja johtuu samanaikaisesti sekä tästä direktiivistä että unionin muusta lainsäädännöstä, sovelletaan yhteensovitettuja tai yhteisiä menettelyitä, jotka täyttävät asiaa koskevassa unionin lainsäädännössä asetetut vaatimukset. |
”3. Hankkeisiin, joissa velvoite tehdä ympäristövaikutusten arviointeja johtuu samanaikaisesti sekä tästä direktiivistä että unionin muusta lainsäädännöstä, sovelletaan yhteensovitettuja tai yhteisiä menettelyitä, jotka täyttävät asiaa koskevassa unionin lainsäädännössä asetetut vaatimukset , paitsi tapauksissa, joissa jäsenvaltiot katsovat, että näiden menettelyjen soveltaminen olisi kohtuutonta . |
Yhteensovitetussa menettelyssä toimivaltaisen viranomaisen on sovitettava yhteen useiden eri viranomaisten tekemät yksittäiset arvioinnit, joita asiaa koskeva unionin lainsäädäntö edellyttää, sanotun kuitenkaan rajoittamatta sellaisten vastakkaisten säännösten soveltamista , jotka sisältyvät unionin muuhun asiaa koskevaan lainsäädäntöön . |
Hankkeissa, joihin sovelletaan yhteensovitettua menettelyä, toimivaltaisen viranomaisen on sovitettava yhteen useiden eri viranomaisten tekemät yksittäiset arvioinnit, joita asiaa koskeva unionin lainsäädäntö edellyttää, sanotun kuitenkaan rajoittamatta unionin muun asiaa koskevan lainsäädännön soveltamista. |
Yhteisessä menettelyssä toimivaltaisen viranomaisen on tehtävä yksi ympäristövaikutusten arviointi, johon sisällytetään yhden tai useamman viranomaisen tekemät arvioinnit, sanotun kuitenkaan rajoittamatta sellaisten vastakkaisten säännösten soveltamista , jotka sisältyvät unionin muuhun asiaa koskevaan lainsäädäntöön . |
Hankkeissa, joihin sovelletaan yhteistä menettelyä, toimivaltaisen viranomaisen on tehtävä yksi ympäristövaikutusten arviointi, johon sisällytetään yhden tai useamman viranomaisen tekemät arvioinnit, sanotun kuitenkaan rajoittamatta unionin muun asiaa koskevan lainsäädännön soveltamista. |
Jäsenvaltioiden on nimettävä yksi viranomainen , joka vastaa yksittäisten hankkeiden lupamenettelyn helpottamisesta.” |
Jäsenvaltiot voivat nimetä yhden viranomaisen , joka vastaa yksittäisten hankkeiden lupamenettelyn helpottamisesta. |
|
Jäsenvaltion pyynnöstä komissio antaa tarvittavaa apua tässä artiklassa tarkoitettujen yhteensovitettujen tai yhteisten menettelyjen määrittelyssä ja täytäntöönpanossa. |
|
Kaikissa ympäristövaikutusten arvioinneissa hankkeen toteuttajan on osoitettava ympäristöraportissa, että se on ottanut huomioon kaiken muun unionin lainsäädännön, joka liittyy ehdotettuun hankkeeseen, josta vaaditaan ympäristövaikutusten yksittäisiä arviointeja. ” |
Tarkistus 53
Ehdotus direktiiviksi
1 artikla – 2 a kohta (uusi)
Direktiivi 2011/92/EU
2 artikla – 4 kohta
Komission teksti |
Tarkistus |
||||||||
|
|
Tarkistus 54
Ehdotus direktiiviksi
1 artikla – 3 kohta
Direktiivi 2011/92/EU
3 artikla
Komission teksti |
Tarkistus |
||||
”3 artikla |
"3 artikla |
||||
Ympäristövaikutusten arvioinnilla tunnistetaan, kuvataan ja arvioidaan tarkoituksenmukaisella tavalla kussakin yksittäistapauksessa ja 4–11 artiklan mukaisesti hankkeen merkittävät suorat ja välilliset vaikutukset |
Ympäristövaikutusten arvioinnilla tunnistetaan, kuvataan ja arvioidaan tarkoituksenmukaisella tavalla kussakin yksittäistapauksessa ja 4–11 artiklan mukaisesti hankkeen merkittävät suorat ja välilliset vaikutukset |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
Tarkistukset 55 ja 127/rev
Ehdotus direktiiviksi
1 artikla – 4 kohta
Direktiivi 2011/92/EU
4 artikla – 3, 4, 5 ja 6 kohta
Komission teksti |
Tarkistus |
||||||||||||
|
|
||||||||||||
|
|
||||||||||||
|
|
||||||||||||
|
|
||||||||||||
|
|
||||||||||||
|
|
||||||||||||
|
|
||||||||||||
|
|
||||||||||||
|
|
||||||||||||
|
|
||||||||||||
|
|
||||||||||||
|
|
Tarkistus 56
Ehdotus direktiiviksi
1 artikla – 5 kohta
Direktiivi 2011/92/EU
5 artikla – 1 kohta
Komission teksti |
Tarkistus |
"1. Kun ympäristövaikutusten arviointi on tehtävä 5–10 artiklan mukaisesti, hankkeen toteuttajan on laadittava ympäristöraportti. Ympäristöraportin on perustuttava tämän artiklan 2 kohdan nojalla tehtävään päätökseen ja sisällettävä tiedot, joita voidaan kohtuudella vaatia, jotta voidaan tehdä tietoon perustuvia päätöksiä ehdotetun hankkeen ympäristövaikutuksista, ottaen huomioon nykytietämys ja arviointimenetelmät, hankkeen ominaispiirteet, hankkeen tekniset valmiudet ja toteutuspaikka, mahdolliset vaikutukset, ehdotetun hankkeen vaihtoehdot ja se, missä määrin tiettyjä näkökohtia (myös vaihtoehtoja) voidaan tarkoituksenmukaisemmin arvioida eri tasoilla (myös suunnittelutasolla) tai muiden arviointivaatimusten perusteella . Yksityiskohtainen luettelo ympäristöraportissa annettavista tiedoista on liitteessä IV. |
"1. Kun ympäristövaikutusten arviointi on tehtävä 5–10 artiklan mukaisesti, hankkeen toteuttajan on toimitettava ympäristöraportti. Ympäristöraportin on perustuttava tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitettuun lausuntoon, jos lausunto on annettu, ja sisällettävä tiedot, joita voidaan kohtuudella vaatia, jotta voidaan tehdä tietoon perustuvia päätöksiä ehdotetun hankkeen ympäristövaikutuksista, ottaen huomioon nykytietämys ja arviointimenetelmät, hankkeen ominaispiirteet, hankkeen tekniset valmiudet ja toteutuspaikka sekä mahdolliset vaikutukset . Ympäristöraportin on sisällettävä myös hankkeen toteuttajan tarkastelemia kohtuullisia vaihtoehtoja , jotka ovat varteenotettavia ehdotetun hankkeen sekä sen erityisominaisuuksien kannalta . Yksityiskohtainen luettelo ympäristöraportissa annettavista tiedoista on liitteessä IV. Ympäristöraporttiin on sisällytettävä yleistajuinen tiivistelmä annetuista tiedoista. |
Tarkistus 57
Ehdotus direktiiviksi
1 artikla – 5 kohta
Direktiivi 2011/92/EU
5 artikla – 2 kohta
Komission teksti |
Tarkistus |
||||
2. Kuultuaan 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja viranomaisia ja hankkeen toteuttajaa toimivaltaisen viranomaisen on määriteltävä niiden tietojen laajuus ja tarkkuus, jotka hankkeen toteuttajan on sisällytettävä ympäristöraporttiin tämän artiklan 1 kohdan mukaisesti. Sen on erityisesti määriteltävä |
2. Kuultuaan 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja viranomaisia ja hankkeen toteuttajaa toimivaltaisen viranomaisen on annettava lausunto, jossa määritellään niiden tietojen laajuus ja tarkkuus, jotka hankkeen toteuttajan on sisällytettävä ympäristöraporttiin tämän artiklan 1 kohdan mukaisesti , jos hankkeen toteuttaja pyytää tällaista määrittelyä . Tietojen on sisällettävä erityisesti |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
Toimivaltainen viranomainen voi myös pyytää apua tämän artiklan 3 kohdassa tarkoitetuilta akkreditoiduilta ja teknisesti päteviltä asiantuntijoilta. Hankkeen toteuttajaa voidaan tämän jälkeen pyytää antamaan lisätietoja vain, jos pyyntö voidaan oikeuttaa uusilla olosuhteilla ja toimivaltainen viranomainen pystyy perustelemaan sen asianmukaisesti. |
Toimivaltainen viranomainen voi myös pyytää apua tämän artiklan 3 kohdassa tarkoitetuilta riippumattomilta ammattitaitoisilta ja teknisesti päteviltä asiantuntijoilta. Hankkeen toteuttajaa voidaan tämän jälkeen pyytää antamaan lisätietoja vain, jos pyyntö voidaan oikeuttaa uusilla olosuhteilla ja toimivaltainen viranomainen pystyy perustelemaan sen asianmukaisesti. |
Tarkistus 106
Ehdotus direktiiviksi
1 artikla – 5 kohta
Direktiivi 2011/92/EU
5 artikla – 3 kohta
Komission teksti |
Tarkistus |
||||
3. Edellä 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen ympäristöraporttien tietojen täydellisyyden ja riittävän korkean laadun takaamiseksi |
3. Edellä 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen ympäristöraporttien tietojen täydellisyyden ja riittävän korkean laadun takaamiseksi |
||||
|
|
||||
|
|
||||
Hankkeen toteuttaja ei saa käyttää ympäristöraportin laatimisessa samoja akkreditoituja ja teknisesti päteviä asiantuntijoita, jotka avustivat toimivaltaista viranomaista 5 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun päätöksen tekemisessä. |
Hankkeen toteuttaja ei saa käyttää ympäristöraportin laatimisessa samoja asiantuntijoita, jotka avustivat toimivaltaista viranomaista 5 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun päätöksen tekemisessä. |
||||
Jäsenvaltioiden on itse päätettävä akkreditoitujen ja teknisesti pätevien asiantuntijoiden käyttöä ja valintaa koskevista yksityiskohtaisista järjestelyistä (esimerkiksi vaadittu pätevyys, arviointitoimeksianto, luvat ja poissulkeminen)." |
Jäsenvaltioiden on itse päätettävä pätevien asiantuntijoiden käyttöä ja valintaa koskevista yksityiskohtaisista järjestelyistä (esimerkiksi vaadittu pätevyys ja kokemus , arviointitoimeksianto, luvat ja poissulkeminen). |
||||
|
Viranomaiselta, joka tarkistaa ympäristövaikutusten arvioinnin, edellytetään, ettei tällä ole minkäänlaisia intressejä tai yhteyksiä kyseiseen asiaan, jotta vältetään mahdolliset eturistiriidat. " |
Tarkistus 59
Ehdotus direktiiviksi
1 artikla – 5 a kohta (uusi)
Direktiivi 2011/92/EU
5 a artikla (uusi)
Komission teksti |
Tarkistus |
||
|
|
Tarkistus 61
Ehdotus direktiiviksi
1 artikla – 6 kohta – -a alakohta (uusi)
Direktiivi 2011/92/EU
6 artikla – 1 kohta
Komission teksti |
Tarkistus |
||
|
|
Tarkistus 107
Ehdotus direktiiviksi
1 artikla – 6 kohta – -a a alakohta (uusi)
Direktiivi 2011/92/EU
6 artikla – 2 kohta
Komission teksti |
Tarkistus |
||
|
|
Tarkistus 63
Ehdotus direktiiviksi
1 artikla – 6 kohta – -a b alakohta (uusi)
Direktiivi 2011/92/EU
6 artikla – 3 kohta
Komission teksti |
Tarkistus |
||||||||
|
|
Tarkistus 108
Ehdotus direktiiviksi
1 artikla – 6 kohta – -a c alakohta (uusi)
Direktiivi 2011/92/EU
6 artikla – 5 kohta
Komission teksti |
Tarkistus |
||
|
|
Tarkistus 65
Ehdotus direktiiviksi
1 artikla – 6 kohta – b alakohta
Direktiivi 2011/92/EU
6 artikla – 7 kohta
Komission teksti |
Tarkistus |
”7. Määräaika yleisön, jota asia koskee, kuulemiselle 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta ympäristöraportista ei saa olla alle 30 päivää eikä yli 60 päivää. Poikkeuksellisissa tapauksissa, kun ehdotetun hankkeen luonne, moninaisuus, toteutuspaikka ja koko niin vaatii, toimivaltainen viranomainen voi pidentää kyseistä määräaikaa 30 päivällä; tällaisessa tapauksessa toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava hankkeen toteuttajalle pidentämisen perustelut.” |
”7. Määräaika yleisön, jota asia koskee, kuulemiselle 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta ympäristöraportista ei saa olla alle 30 päivää eikä yli 60 päivää. Poikkeuksellisissa tapauksissa, kun ehdotetun hankkeen luonne, moninaisuus, toteutuspaikka ja koko niin vaatii, toimivaltainen viranomainen voi pidentää kyseistä määräaikaa enintään 30 päivällä; tällaisessa tapauksessa toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava hankkeen toteuttajalle pidentämisen perustelut.” |
Tarkistus 66
Ehdotus direktiiviksi
1 artikla – 1 kohta – 6 alakohta – b a alakohta (uusi)
Direktiivi 2011/92/EU
6 artikla – 7 a kohta (uusi)
Komission teksti |
Tarkistus |
||
|
|
Tarkistus 67
Ehdotus direktiiviksi
1 artikla – 1 kohta – 7 a alakohta (uusi)
Direktiivi 2011/92/EU
7 artikla – 5 a kohta (uusi)
Komission teksti |
Tarkistus |
||
|
|
Tarkistukset 109, 93 ja 130
Ehdotus direktiiviksi
1 artikla – 8 kohta
Direktiivi 2011/92/EU
8 artikla
Komission teksti |
Tarkistus |
||||
1. Kuulemisten tulokset ja 5, 6 ja 7 artiklan mukaisesti kerätyt tiedot on otettava huomioon lupamenettelyssä. Tästä syystä luvan myöntämispäätöksen on sisällettävä |
1. Kuulemisten tulokset ja 5, 6 ja 7 artiklan mukaisesti kerätyt tiedot on otettava asianmukaisesti huomioon , ja niitä on arvioitava yksityiskohtaisesti lupamenettelyssä. Kun päätös luvan myöntämisestä tai epäämisestä on tehty, toimivaltaisen viranomaisen tai viranomaisten on tiedotettava asiasta yleisölle asianmukaisten menettelyjen mukaisesti ja saatettava yleisön saataville seuraavat tiedot: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
Kun on kyse hankkeista, joilla on todennäköisesti merkittäviä haitallisia rajatylittäviä vaikutuksia, toimivaltaisen viranomaisen on annettava perustelut, jos se ei ole ottanut huomioon kannanottoja, jotka se on saanut vaikutusten kohteena olevalta jäsenvaltiolta 7 artiklan nojalla toteutettujen kuulemisten aikana. |
Kun on kyse hankkeista, joilla on todennäköisesti merkittäviä haitallisia rajatylittäviä vaikutuksia, toimivaltaisen viranomaisen on annettava perustelut, jos se ei ole ottanut huomioon kannanottoja, jotka se on saanut vaikutusten kohteena olevalta jäsenvaltiolta 7 artiklan nojalla toteutettujen kuulemisten aikana. |
||||
2. Jos kuulemisten ja 5, 6 ja 7 artiklan nojalla kerättyjen tietojen perusteella todetaan, että hankkeella tulee olemaan merkittäviä haitallisia ympäristövaikutuksia, toimivaltaisen viranomaisen on mahdollisimman aikaisessa vaiheessa ja tiiviissä yhteistyössä 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen viranomaisten ja hankkeen toteuttajan kanssa tarkasteltava, olisiko 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua ympäristöraporttia tarkistettava ja hanketta muutettava, jotta voidaan välttää nämä haittavaikutukset tai vähentää niitä, ja tarvitaanko ylimääräisiä rajoittamis- ja korvaamistoimia. |
2. Toimivaltaisten viranomaisten on mahdollisimman pian ja 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen viranomaisten ja hankkeen toteuttajan kuulemisen jälkeen tarkasteltava, olisiko hankkeelta evättävä lupa tai 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua ympäristöraporttia tarkistettava ja hanketta muutettava, jotta voidaan välttää nämä haittavaikutukset tai vähentää niitä, ja tarvitaanko ylimääräisiä rajoittamis- ja korvaamistoimia asiaa koskevan lainsäädännön perusteella . |
||||
Jos toimivaltainen viranomainen päättää myöntää luvan, sen on varmistettava, että lupa kattaa toimet, joilla seurataan merkittäviä haitallisia ympäristövaikutuksia , jotta voidaan arvioida rajoittamis- ja korvaamistoimien toteuttamista ja odotettua tehokkuutta sekä kartoittaa kaikki haittavaikutukset, jotka eivät olleet ennustettavissa . |
Jos toimivaltainen viranomainen päättää myöntää luvan, sen on varmistettava asiaa koskevan lainsäädännön perusteella , että lupa kattaa toimet, joilla seurataan merkittäviä haitallisia ympäristövaikutuksia. |
||||
Seurattavien muuttujatyyppien ja seurannan keston on oltava oikeassa suhteessa ehdotetun hankkeen luonteeseen, toteutuspaikkaan ja kokoon sekä sen ympäristövaikutusten merkitykseen. |
|
||||
Tarvittaessa voidaan käyttää unionin muuhun lainsäädäntöön perustuvia voimassa olevia seurantajärjestelyjä. |
|
||||
3. Kun toimivaltaiselle viranomaiselle on annettu kaikki tarpeelliset 5, 6 ja 7 artiklan mukaisesti kerätyt tiedot, tarvittaessa myös unionin muun lainsäädännön nojalla vaaditut erityiset arvioinnit, ja kun 6 ja 7 artiklassa tarkoitetut kuulemiset on toteutettu, toimivaltaisella viranomaisella on kolme kuukautta aikaa saattaa hankkeen ympäristövaikutusten arviointi päätökseen. |
3. Kun toimivaltaiselle viranomaiselle on annettu kaikki tarpeelliset 5, 6 ja 7 artiklan mukaisesti kerätyt tiedot, tarvittaessa myös unionin muun lainsäädännön nojalla vaaditut erityiset arvioinnit, ja kun 6 ja 7 artiklassa tarkoitetut kuulemiset on toteutettu, toimivaltaisen viranomaisen on saatettava hankkeen ympäristövaikutusten arviointi päätökseen jäsenvaltion vahvistaman määräajan kuluessa, joka on enintään 90 päivää . |
||||
Ehdotetun hankkeen luonteesta, moninaisuudesta, toteutuspaikasta ja koosta riippuen toimivaltainen viranomainen voi pidentää mainittua määräaikaa kolmella kuukaudella ; tällöin toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava hankkeen toteuttajalle määräajan pidentämisen perustelut ja päivä, jona sen päätös on odotettavissa. |
Ehdotetun hankkeen luonteesta, moninaisuudesta, toteutuspaikasta ja koosta riippuen toimivaltainen viranomainen voi poikkeuksellisesti pidentää mainittua määräaikaa kerran jäsenvaltion vahvistamalla ajanjaksolla, joka on enintään 90 päivää ; tällöin toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava kirjallisesti hankkeen toteuttajalle määräajan pidentämisen perustelut ja päivä, jona sen päätös on odotettavissa. |
||||
4. Ennen luvan myöntämis- tai epäämispäätöksen tekemistä toimivaltaisen viranomaisen on todennettava, ovatko 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun ympäristöraportin tiedot ajantasaiset; tämä koskee erityisesti tietoja toimista, joilla pyritään torjumaan mahdolliset merkittävät haittavaikutukset, vähentämään niitä ja, jos mahdollista, poistamaan ne." |
|
||||
|
4 a. Päätös luvan myöntämisestä voidaan tehdä myös hyväksymällä erityistä kansallista lainsäädäntöä, edellyttäen että toimivaltainen viranomainen on suorittanut kaikki ympäristövaikutusten arviointiin kuuluvat toimet tämän direktiivin säännösten mukaisesti. |
||||
|
|
Tarkistus 69
Ehdotus direktiiviksi
1 artikla – 9 kohta – a alakohta
Direktiivi 2011/92/EU
9 artikla – 1 kohta
Komission teksti |
Tarkistus |
||
”1. Kun luvan myöntämis- tai epäämispäätös on tehty, toimivaltaisen viranomaisen tai toimivaltaisten viranomaisten on tiedotettava asiasta yleisölle ja 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuille viranomaisille asianmukaisten menettelyjen mukaisesti ja saatettava yleisön saataville |
”1. Kun luvan myöntämis- tai epäämispäätös tai muu päätös tämän direktiivin vaatimusten täyttämiseksi on tehty, toimivaltaisen viranomaisen tai toimivaltaisten viranomaisten on tiedotettava asiasta yleisölle ja 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuille viranomaisille niin pian kuin mahdollista kansallisten menettelyjen mukaisesti ja viimeistään 10 työpäivän kuluessa. Toimivaltaisen viranomaisen tai toimivaltaisten viranomaisten on saatettava päätös yleisön ja 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen viranomaisten saataville direktiivin 2003/4/EY mukaisesti.” |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
Tarkistus 120
Ehdotus direktiiviksi
1 artikla – 9 a kohta (uusi)
Direktiivi 2011/92/EU
9 a artikla (uusi)
Komission teksti |
Tarkistus |
||
|
|
Tarkistus 72
Ehdotus direktiiviksi
1 artikla – 9 b kohta (uusi)
Direktiivi 2011/92/EU
10 artikla – 1 kohta
Komission teksti |
Tarkistus |
||
|
|
Tarkistus 73
Ehdotus direktiiviksi
1 artikla – 9 c kohta (uusi)
Direktiivi 2011/92/EU
10 a artikla (uusi)
Komission teksti |
Tarkistus |
||
|
|
Tarkistus 75
Ehdotus direktiiviksi
1 artikla – 9 d kohta (uusi)
Direktiivi 2011/92/EU
11 artikla – 4 kohta – 2 alakohta
Komission teksti |
Tarkistus |
||
|
|
Tarkistus 76
Ehdotus direktiiviksi
1 artikla – 11 kohta
Direktiivi 2011/92/EU
12 b artikla – 5 a kohta (uusi)
Komission teksti |
Tarkistus |
|
5 a. Komissio laatii yhdessä jäsenvaltioiden ja kyseisen alan kanssa alakohtaisia oppaita ja kriteerit ympäristövaikutusten arvioinnin standardoinnin yksinkertaistamiseksi ja helpottamiseksi, jos asianmukaisen ympäristövaikutusten arvioinnin katsotaan eräiden talouden alojen ominaisuuksien vuoksi sitä edellyttävän. |
Tarkistus 77
Ehdotus direktiiviksi
2 artikla – 1 kohta – 1 alakohta
Komission teksti |
Tarkistus |
1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään […] päivänä […]kuuta […]. Niiden on viipymättä toimitettava komissiolle kirjallisina nämä säännökset sekä kyseisiä säännöksiä ja tätä direktiiviä koskeva vastaavuustaulukko. |
1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään […] päivänä […]kuuta […] (**). Niiden on viipymättä toimitettava komissiolle kirjallisina nämä säännökset sekä kyseisiä säännöksiä ja tätä direktiiviä koskeva vastaavuustaulukko. |
Tarkistus 110
Ehdotus direktiiviksi
3 artikla
Komission teksti |
Tarkistus |
Hankkeisiin, joille on haettu lupaa ennen 2 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua päivää ja joille ei ole tehty ympäristövaikutusten arviointia ennen mainittua päivää, sovelletaan direktiivin 2011/92/EU, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, 3–11 artiklassa tarkoitettuja velvoitteita. |
Hankkeisiin, joille on haettu lupaa ennen 2 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua päivää ja joille ei ole tehty ympäristövaikutusten arviointia ennen mainittua päivää, sovelletaan direktiivin 2011/92/EU, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, 3–11 artiklassa tarkoitettuja velvoitteita , mikäli hankkeen toteuttaja hakee hankkeensa ympäristövaikutusten arvioinnille jatkoa tarkistettujen säännösten mukaisesti . |
Tarkistukset 79, 112 ja 126
Ehdotus direktiiviksi
Liite – - 1 kohta (uusi)
Direktiivi 2011/92/EU
Liite I
Komission teksti |
Tarkistus |
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
Tarkistus 80
Ehdotus direktiiviksi
Liite – - 1 a kohta (uusi)
Direktiivi 2011/92/EU
Liite II
Komission teksti |
Tarkistus |
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
Tarkistus 81
Ehdotus direktiiviksi
Liite – 1 kohta
Direktiivi 2011/92/EU
Liite II.A
Komission teksti |
Tarkistus |
||||||||
”LIITE II.A – TIEDOT, JOITA TARKOITETAAN 4 ARTIKLAN 3 KOHDASSA |
”LIITE II.A – TIEDOT, JOITA TARKOITETAAN 4 ARTIKLAN 3 KOHDASSA (HANKKEEN TOTEUTTAJAN TIIVISTETYSSÄ MUODOSSA TOIMITTAMAT TIEDOT LIITTEESSÄ II LUETELLUISTA HANKKEISTA) |
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
Tarkistus 124
Ehdotus direktiiviksi
Liite – 2 kohta
Direktiivi 2011/92/EU
Liite III – 2 kohta – c alakohta – ii alakohta
Komission teksti |
Tarkistus |
||||
|
|
Tarkistus 83 ja 129/rev
Ehdotus direktiiviksi
Liite – 2 kohta
Direktiivi 2011/92/EU
Liite IV
Komission teksti |
Tarkistus |
||||||||
LIITE IV – TIEDOT, JOITA TARKOITETAAN 5 ARTIKLAN 1 KOHDASSA |
LIITE IV – TIEDOT, JOITA TARKOITETAAN 5 ARTIKLAN 1 KOHDASSA (TIEDOT, JOTKA HANKKEEN TOTEUTTAJAN ON ANNETTAVA YMPÄRISTÖRAPORTISSA) |
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
(1) Tarkistusten hyväksymisen jälkeen asia päätettiin palauttaa valiokuntakäsittelyyn työjärjestyksen 57 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti (A7-0277/2013).
(2) EUVL L 316, 14.11.2012, s. 12.
(3) EUVL L 206, 22.7.1992, s. 7.
(4) Neuvoston päätös 2005/370/EY, tehty 17 päivänä helmikuuta 2005 (EUVL L 124, 17.5.2005, s. 1).
(*) Verkkojen Eurooppa -välineestä annetun asetuksen (2011/0302(COD)) numero, antamispäivämäärä ja nimi.”
(**) 24 kuukauden kuluttua tämän direktiivin voimaantulosta.
10. lokakuuta 2013
19.5.2016 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
C 181/212 |
P7_TA(2013)0415
Jordanian osallistuminen unionin ohjelmiin ***
Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma 10. lokakuuta 2013 esityksestä neuvoston päätökseksi Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Jordanian hašemiittisen kuningaskunnan välistä assosiointia koskevaan Euro–Välimeri-sopimukseen liitettävän pöytäkirjan, joka koskee Euroopan unionin ja Jordanian hašemiittisen kuningaskunnan puitesopimusta Jordanian hašemiittisen kuningaskunnan osallistumista unionin ohjelmiin säätelevistä yleisistä periaatteista, tekemisestä (12138/2012 – C7-0008/2013 – 2012/0108(NLE))
(Hyväksyntä)
(2016/C 181/31)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon esityksen neuvoston päätökseksi (12138/2012), |
— |
ottaa huomioon luonnoksen Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Jordanian hašemiittisen kuningaskunnan välistä assosiointia koskevaan Euro–Välimeri-sopimukseen liitettäväksi pöytäkirjaksi, joka koskee Euroopan unionin ja Jordanian hašemiittisen kuningaskunnan puitesopimusta Jordanian hašemiittisen kuningaskunnan osallistumista unionin ohjelmiin säätelevistä yleisistä periaatteista (12135/2012), |
— |
ottaa huomioon neuvoston Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 217 artiklan sekä 218 artiklan 6 kohdan toisen alakohdan a alakohdan ja 218 artiklan 8 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti esittämän hyväksyntää koskevan pyynnön (C7-0008/2013), |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 81 artiklan ja 90 artiklan 7 kohdan, |
— |
ottaa huomioon ulkoasiainvaliokunnan suosituksen (A7-0305/2013), |
1. |
antaa hyväksyntänsä pöytäkirjan tekemiselle; |
2. |
painottaa, että on tärkeää edistää jatkossakin tiivistä yhteistyötä ja vuoropuhelua Jordanian hašemiittisen kuningaskunnan kanssa Euroopan naapuruuspolitiikan puitteissa sekä jatkaa unionin ja Jordanian välistä poliittista ja taloudellista vuoropuhelua; |
3. |
muistuttaa, että Jordanian viranomaisten arvioiden mukaan yli 500 000 Syyriasta tullutta pakolaista on hakenut turvapaikkaa Jordaniasta ja että Syyrian kriisillä on vakavia vaikutuksia Jordanian talouteen ja budjettiin pakolaisille suunnatun humanitaarisen avun antamiseen vaadittujen taloudellisten resurssien takia; pitää kuitenkin valitettavana, että Jordanian raja on ollut suljettuna Syyriasta tuleville palestiinalaispakolaisille elokuusta 2012 lähtien; |
4. |
painottaa siksi, että on tärkeää tukea Jordaniaa asianmukaisella tavalla taloudellisesti, teknisesti ja humanitaarisesti; |
5. |
arvostaa suuresti sitä, että Jordanian kuningas Abdullah II on osoittanut sitoutuvansa edistämään erittäin laaja-alaisia uudistuksia, jotka hyödyttävät Jordaniaa ja sen väestöä; pitää tärkeänä, että näillä uudistuksilla saavutetaan kestäviä tuloksia erityisesti sosiaalisen oikeudenmukaisuuden osalta; |
6. |
pitää lisäksi myönteisenä ja tukee Jordanian proaktiivista ja rakentavaa roolia välittäjänä pyrittäessä löytämään kestäviä ratkaisuja Lähi-idän eri konflikteihin; |
7. |
kehottaa puhemiestä välittämään parlamentin kannan neuvostolle ja komissiolle sekä jäsenvaltioiden ja Jordanian hašemiittisen kuningaskunnan hallituksille ja parlamenteille. |
19.5.2016 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
C 181/213 |
P7_TA(2013)0416
Euroopan rajavalvontajärjestelmä (Eurosur) ***I
Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma 10. lokakuuta 2013 ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi Euroopan rajavartiointijärjestelmän (Eurosur) perustamisesta (COM(2011)0873 – C7-0506/2011 – 2011/0427(COD))
(Tavallinen lainsäätämisjärjestys: ensimmäinen käsittely)
(2016/C 181/32)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon komission ehdotuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle (COM(2011)0873), |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 2 kohdan sekä 77 artiklan 2 kohdan d alakohdan, joiden mukaisesti komissio on antanut ehdotuksen Euroopan parlamentille (C7-0506/2011), |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 3 kohdan, |
— |
ottaa huomioon Ruotsin valtiopäivien toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteen soveltamisesta tehdyn pöytäkirjan N:o 2 mukaisesti antaman perustellun lausunnon, jonka mukaan esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi ei ole toissijaisuusperiaatteen mukainen, |
— |
ottaa huomioon neuvoston edustajan 14. kesäkuuta 2013 päivätyllä kirjeellä antaman sitoumuksen hyväksyä Euroopan parlamentin kanta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 4 kohdan mukaisesti, |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 55 artiklan, |
— |
ottaa huomioon kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietinnön sekä budjettivaliokunnan lausunnon (A7-0232/2013), |
1. |
vahvistaa jäljempänä esitetyn ensimmäisen käsittelyn kannan; |
2. |
hyväksyy tämän päätöslauselman liitteenä olevan lausuman; |
3. |
pyytää komissiota antamaan asian uudelleen Euroopan parlamentin käsiteltäväksi, jos se aikoo tehdä ehdotukseensa huomattavia muutoksia tai korvata sen toisella ehdotuksella; |
4. |
kehottaa puhemiestä välittämään parlamentin kannan neuvostolle ja komissiolle sekä kansallisille parlamenteille. |
P7_TC1-COD(2011)0427
Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu ensimmäisessä käsittelyssä 10. lokakuuta 2013, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o …/2013 antamiseksi Euroopan rajavalvontajärjestelmän (Eurosur) perustamisesta
(Euroopan parlamentin ja neuvoston päästyä sopimukseen parlamentin kanta vastaa lopullista säädöstä, asetusta (EU) N:o 1052/2013.)
LAINSÄÄDÄNTÖPÄÄTÖSLAUSELMAN LIITE
Euroopan parlamentin lausuma
Euroopan parlamentti korostaa, että EU:n toimielinten pitäisi säädösteksteissä pyrkiä käyttämään asianmukaista ja neutraalia terminologiaa käsiteltäessä kysymyksiä, jotka liittyvät jäsenvaltioiden alueella ilman jäsenvaltioiden viranomaisten myöntämää voimassaolevaa lupaa oleskeleviin kolmansien maiden kansalaisiin. Tällaisissa tapauksissa EU:n toimielinten olisi vältettävä termin ”illegal” käyttämistä, kun vaihtoehtoinen sanamuoto on mahdollinen, ja käytettävä termiä ”irregular migrants” aina, kun viitataan henkilöihin.
19.5.2016 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
C 181/214 |
P7_TA(2013)0417
Kadmiumia sisältävät paristot ja akut ***I
Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma 10. lokakuuta 2013 ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi paristoista ja akuista sekä käytetyistä paristoista ja akuista annetun direktiivin 2006/66/EY muuttamisesta johdottomissa työkaluissa käytettäviksi tarkoitettujen kadmiumia sisältävien paristojen ja akkujen markkinoille saattamisen osalta (COM(2012)0136 – C7-0087/2012 – 2012/0066(COD))
(Tavallinen lainsäätämisjärjestys: ensimmäinen käsittely)
(2016/C 181/33)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon komission ehdotuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle (COM(2012)0136), |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 2 kohdan, 192 artiklan 1 kohdan ja 114 artiklan 1 kohdan, joiden mukaisesti komissio on antanut ehdotuksen Euroopan parlamentille (C7-0087/2012), |
— |
ottaa huomioon oikeudellisten asioiden valiokunnan lausunnon delegoitujen säädösten käytöstä ja ehdotetusta oikeusperustasta, |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 3 kohdan ja 192 artiklan 1 kohdan, |
— |
ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean 24. toukokuuta 2012 antaman lausunnon (1), |
— |
on kuullut alueiden komiteaa, |
— |
ottaa huomioon neuvoston edustajan 14. kesäkuuta 2013 päivätyllä kirjeellä antaman sitoumuksen hyväksyä Euroopan parlamentin kanta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 4 kohdan mukaisesti, |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 55 ja 37 artiklan, |
— |
ottaa huomioon ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan mietinnön (A7-0131/2013), |
1. |
vahvistaa jäljempänä esitetyn ensimmäisen käsittelyn kannan; |
2. |
pyytää komissiota antamaan asian uudelleen Euroopan parlamentin käsiteltäväksi, jos se aikoo tehdä ehdotukseensa huomattavia muutoksia tai korvata sen toisella ehdotuksella; |
3. |
kehottaa puhemiestä välittämään parlamentin kannan neuvostolle ja komissiolle sekä kansallisille parlamenteille. |
(1) EUVL C 229, 31.7.2012, s. 140.
P7_TC1-COD(2012)0066
Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu ensimmäisessä käsittelyssä 10. lokakuuta 2013, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/…/EU antamiseksi paristoista ja akuista sekä käytetyistä paristoista ja akuista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/66/EY muuttamisesta johdottomissa työkaluissa käytettäviksi tarkoitettujen kadmiumia sisältävien kannettavien paristojen ja akkujen sekä vähän elohopeaa sisältävien nappiparistojen markkinoille saattamisen osalta sekä komission päätöksen 2009/603/EY kumoamisesta
(Euroopan parlamentin ja neuvoston päästyä sopimukseen parlamentin kanta vastaa lopullista säädöstä, direktiiviä 2013/56/EU.)