ISSN 1977-1053 |
||
Euroopan unionin virallinen lehti |
C 332 |
|
![]() |
||
Suomenkielinen laitos |
Tiedonantoja ja ilmoituksia |
58. vuosikerta |
Ilmoitusnumero |
Sisältö |
Sivu |
|
I Päätöslauselmat, suositukset ja lausunnot |
|
|
LAUSUNNOT |
|
|
Euroopan talous- ja sosiaalikomitea |
|
|
27. ja 28. toukokuuta 2015 pidetty ETSK:n 508. täysistunto |
|
2015/C 332/01 |
||
2015/C 332/02 |
||
2015/C 332/03 |
||
2015/C 332/04 |
||
2015/C 332/05 |
||
2015/C 332/06 |
|
III Valmistelevat säädökset |
|
|
EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEA |
|
|
27. ja 28. toukokuuta 2015 pidetty ETSK:n 508. täysistunto |
|
2015/C 332/07 |
||
2015/C 332/08 |
||
2015/C 332/09 |
||
2015/C 332/10 |
FI |
|
I Päätöslauselmat, suositukset ja lausunnot
LAUSUNNOT
Euroopan talous- ja sosiaalikomitea
27. ja 28. toukokuuta 2015 pidetty ETSK:n 508. täysistunto
8.10.2015 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
C 332/1 |
Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Pitkäkestoinen sosiaalihuolto ja laitoshoidosta luopuminen”
(valmisteleva lausunto)
(2015/C 332/01)
Esittelijä: |
Gunta ANČA |
Toinen esittelijä: |
José Isaías RODRÍGUEZ GARCÍA-CARO |
Latvian tasavallan virkaa toimittava ulkoasiainministeri ja sisäasiainministeri pyysi 25. syyskuuta 2014 päivätyssä kirjeessään puheenjohtajavaltio Latvian puolesta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 304 artiklan nojalla Euroopan talous- ja sosiaalikomiteaa laatimaan valmistelevan lausunnon aiheesta
Pitkäkestoinen sosiaalihuolto ja laitoshoidosta luopuminen.
Asian valmistelusta vastannut ”työllisyys, sosiaaliasiat, kansalaisuus” -erityisjaosto antoi lausuntonsa 7. toukokuuta 2015.
Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 27.–28. toukokuuta 2015 pitämässään 508. täysistunnossa (toukokuun 27. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 139 ääntä puolesta ja 1 vastaan 3:n pidättyessä äänestämästä.
1. Päätelmät ja suositukset
ETSK
1.1 |
kehottaa lisäämään tietoa laitoksissa elävien ihmisten tilanteesta yhtenäisten ja eriteltyjen tietojen avulla ja laatimaan indikaattoreita, jotka kuvaavat ihmisoikeuksien kunnioittamista. |
1.2 |
kehottaa jäsenvaltioita toteuttamaan syrjinnän vastaisia toimenpiteitä sekä edistämään osana kansallisia uudistusohjelmia vammaisten oikeutta osallistua täysipainoisesti yhteiskuntaan ja talouselämään. |
1.3 |
toteaa, että säästötoimenpiteet ovat pienentäneet paikallis- ja alueyhteisöjen määrärahoja, mikä vaikuttaa suoraan sosiaalipalvelujen saatavuuteen. Tämä on johtanut laitoshoidon lisääntymiseen eräissä jäsenvaltioissa. |
1.4 |
suosittaa, että jäsenvaltiot hyödyntävät Euroopan rakenne- ja investointirahastoja edistääkseen siirtymistä laitoshoidosta yhteisöllisiin hoitomuotoihin, kehittääkseen sosiaali- ja terveyspalveluja ja kouluttaakseen tukipalvelujen henkilöstöä. |
1.5 |
suosittaa, että jäsenvaltiot uudistavat pitkäkestoista hoitoa kustannustehokkuusanalyysin perusteella ja soveltavat pitkäjänteistä lähestymistapaa, jossa investoidaan ihmisiin ja palveluihin eikä leikata rahoitusta. |
1.6 |
korostaa, että laitoshoidosta luopuminen on prosessi, joka vaatii pitkäjänteistä poliittista strategiaa ja riittävästi rahoitusta, jotta voidaan kehittää vaihtoehtoisia yhteisöllisiä tukipalveluja. |
1.7 |
kehottaa jäsenvaltioita tunnustamaan, että vammaiset ovat oikeustoimikelpoisia muiden kanssa yhdenvertaisesti kaikilla elämänaloilla, ja tarjoamaan tarvittaessa tukea päätöksentekoon (1). |
1.8 |
suosittaa kehittämään laadukkaita ja yhteisöllisiä palveluja keskeisenä vaiheena laitoshoidosta luopumisessa (2). Laitosten sulkeminen on vaarallista, mikäli ihmisille ei tarjota vaihtoehtoisia palveluja. |
1.9 |
katsoo, että kotihoidon osalta on varmistettava tarvittavien ja kohtuuhintaisten asiantuntijapalvelujen kehittäminen. |
1.10 |
suosittaa, että ammattilaiset kaikkialla Euroopassa koulutetaan työskentelemään yhteisöllisyyteen perustuvissa palveluissa ja että heille annetaan tietoa laitoshoidosta luopumisesta. |
1.11 |
suosittaa, että yhteisöllisyyteen perustuvia palveluja tarjotaan paikallisesti ja että ne olisivat kohtuuhintaisia ja kaikkien saatavilla. |
1.12 |
korostaa työelämään pääsemisellä olevan tärkeä merkitys, jotta ihmiset, jotka lähtevät laitoksista, voivat osallistua täysipainoisesti yhteiskunnan toimintaan. Erikoistuneiden työnvälityspalveluiden ja ammatillisen koulutuksen olisi oltava syrjimättömästi tarvitsijoiden saatavilla. |
1.13 |
suosittaa luomaan kumppanuuksia kaikkien laitoshoidon purkamisprosessiin osallistuvien toimijoiden kesken. |
1.14 |
korostaa, että eri käyttäjäryhmillä on erilaisia tarpeita ja että erityisiä toimenpiteitä on kehitettävä yhteistyössä kaikkien keskeisten sidosryhmien kanssa, mukaan luettuina käyttäjät ja heitä edustavat organisaatiot, läheiset, palveluntarjoajat, asianomaiset talouden alat ja viranomaistahot. |
1.15 |
kehottaa Euroopan komissiota hyväksymään yhteisöllisiä palveluja koskevan eurooppalaisen laatukehyksen ja toistaa, että on kiireellisesti laadittava sitovia normeja mahdollisimman korkean laatutason varmistamiseksi. |
1.16 |
kehottaa jäsenvaltioita kehittämään riippumattomia ja tehokkaita tarkastus- ja valvontapalveluja, jotta varmistetaan sääntely- ja laatuvaatimusten noudattaminen hoitopalveluissa. |
1.17 |
suosittaa, että puututaan kielteisiin stereotypioihin ja lisätään tietoisuutta niistä kouluissa ja yhteiskunnassa osallistavan koulutuksen ja tiedotuskampanjojen avulla. |
2. Johdanto
2.1 |
Laitoshoidon purkaminen ja ihmisoikeuksien kunnioittaminen on edistynyt Euroopassa eri tavoin viimeisen sadan vuoden aikana. Sen vuoksi on vaikea saada vertailukelpoisia tietoja eri maista. |
2.2 |
ETSK katsoo, että muuttuvassa yhteiskunnassa on tärkeää selvittää sosiaalihuoltoa ja paljon tukea tarvitsevien ihmisten tilannetta kaikkialla EU:ssa, jotta voidaan kehittää asianmukaisia toimenpiteitä ja vaihtaa hyviä käytäntöjä. |
2.3 |
Näin ollen ETSK |
2.3.1 |
panee merkille, että yli miljoona vammaista lasta ja aikuista asuu laitoksissa kaikkialla Euroopassa (3). |
2.3.2 |
katsoo ”laitoksen” tarkoittavan mitä tahansa hoitolaitosta, jossa asukkaat on eristetty laajemmasta yhteisöstä ja/tai pakotettu elämään yhdessä. Laitosten asukkailla ei ole riittävästi valtaa määrätä elämästään tai heitä koskevista päätöksistä, ja itse organisaation vaatimukset menevät usein asukkaiden yksilöllisten tarpeiden edelle (4). |
2.3.3 |
panee merkille, että paikallisyhteisössä toteutettu korkealaatuinen hoito johtaa poikkeuksetta laitoshoitoa parempaan elämänlaatuun ja sosiaaliseen integraatioon ja vähentää eriytymisen vaaraa (5). |
2.3.4 |
tuomitsee kaikenlaisen syrjinnän ja kaltoinkohtelun, jota vammaiset ja muut miehet, naiset ja lapset sekä paljon tukea tarvitsevat henkilöt ja psykososiaalisista ongelmista kärsivät voivat kohdata laitoksissa ja hoidon yhteydessä. |
2.3.5 |
viittaa ETSK:n aiemmissa lausunnoissa annettuihin suosituksiin (6). |
2.3.6 |
kiinnittää huomiota velvoitteisiin, jotka perustuvat YK:n yleissopimukseen vammaisten henkilöiden oikeuksista (7)ja jotka velvoittavat EU:n ja sen jäsenvaltiot kunnioittamaan ihmisten arvoa, vapautta ja oikeutta elää itsenäisesti, vapautta valita missä ja kenen kanssa he haluavat asua ja oikeutta käyttää yhteiskunnan tukipalveluja henkilökohtainen apu mukaan lukien. |
2.3.7 |
panee merkille, että lapsen oikeuksia koskevan YK:n yleissopimuksen mukaan ”lapsen tulisi persoonallisuutensa täysipainoisen ja sopusointuisen kehityksen vuoksi kasvaa perheessä onnellisuuden, rakkauden ja ymmärtämyksen ilmapiirissä”. Vanhemmilla on ensisijainen vastuu lastensa kasvatuksesta, ja valtion tehtävänä on tukea etenkin vähävaraisimpia vanhempia asianmukaisten sosiaalisen suojelun välineiden avulla. Lapsilla on oikeus tulla suojelluksi vaaroilta ja hyväksikäytöltä. Jos perhe ei voi tarjota lapselle hänen tarvitsemaansa hoitoa valtion tarjoamista kattavista tukipalveluista huolimatta, lapsella on oikeus vaihtoehtoiseen perhehoitoon. |
2.3.8 |
toteaa jälleen kerran, että nuorilla vammaisilla ja erityisesti kehitysvammaisilla on aina oikeus inhimilliseen kohteluun lain edessä. |
3. Siirtyminen laitoshoidosta yhteisöllisiin hoitomuotoihin
ETSK
3.1 |
suhtautuu myönteisesti siihen, että useat maat uudistavat tapaa, jolla ne tarjoavat hoitoa ja tukea lapsille ja aikuisille, korvaamalla osan tai kaikki pitkäaikaislaitokset perhekeskeisillä ja yhteisöllisyyteen perustuvilla palveluilla (8). |
3.2 |
pyytää, että laitoshoidosta luopumisen yhteydessä kunnioitetaan käyttäjäryhmien oikeuksia, minimoidaan haitan riski ja varmistetaan myönteinen lopputulos kaikille asianosaisille. Uusissa hoito- ja tukijärjestelmissä on kunnioitettava jokaisen yksilön ja hänen läheistensä oikeuksia, ihmisarvoa, tarpeita ja toiveita. |
3.3 |
katsoo, että jokaisella on oikeus valita missä ja miten haluaa elää. |
4. Laitoshoidosta luopuminen eri eturyhmissä
4.1 |
ETSK toteaa, että lasten, vammaisten (myös psykososiaalisista ongelmista kärsivien) ja ikääntyvien hoitotarpeet ovat hyvin erilaisia. Sen vuoksi pitkäkestoisesta laitoshoidosta luovuttaessa olisi otettava huomioon kunkin käyttäjäryhmän erityistarpeet. |
4.2 |
Yhteisöllisyyteen perustuva hoito – ammattimainen hoito sekä perheen piirissä ja sosiaalisessa ympäristössä saatu hoito mukaan lukien – tarjoaa lisäarvoa, joka puuttuu hoitolaitoksilta. |
4.3 |
Laitosjärjestelmää olisi sen vuoksi mukautettava täydentämään yhteisöllisiä sosiaalisia ja terveyspalveluja silloin, kun näitä ei ole saatavilla, sekä siirtymävaiheen aikana. |
4.4 |
Itsenäinen elämä ei tarkoita sitä, että ihmisten pitäisi elää eristyksissä, vaan se tarkoittaa, että ihmisille on tarjolla erikoispalveluja ja yleispalveluja siinä yhteisössä, jossa he haluavat elää. |
4.5 |
Laitoshoidosta luopuminen edellyttää oikeanlaisten palvelujen kehittämisen lisäksi oikeanlaisen ympäristön luomista yhteisöön. On tarpeen valmistella kansalaisia siirtymään, lisätä tietoisuutta ja torjua leimautumisista. Muutoin tuloksena on laitoshoidosta luopumisen sijaan uudelleenlaitostuminen, kun syntyy gettoja, joissa psykososiaalisista ongelmista kärsivät ihmiset elävät osana yhteiskuntaa mutta silti eristyksissä negatiivisten asenteiden vuoksi. Tiedotusvälineillä on tässä yhteydessä keskeinen rooli. |
4.6 |
ETSK panee merkille EU:n jäsenvaltioiden väliset erot. Tämä koskee erityisesti pitkäkestoisen hoidon määritelmää. Erot voivat liittyä myös siihen, minkä tyyppisiä hoitomuotoja ja palveluja tarjotaan. Vastaavasti jäsenvaltioiden sisällä eri alueiden ja kuntien välillä on huomattavia eroja. Erot korostuvat erityisesti kaupunkien ja maaseudun välillä (9). ETSK katsoo, että tämän ei tulisi oikeuttaa hidasta edistymistä jäsenvaltioissa, joilla on kullakin omat erityispiirteensä, ja haluaa edistää asteittaista siirtymistä yhteisöllisyyteen perustuviin palveluihin. |
4.7 |
ETSK suosittaa aiemmin antamassaan valmistelevassa lausunnossa (10), että etähoitoa ja tietotekniikka-avusteista asumista arvioidaan ja luodaan laaja-alaisen, hajautetun ja asuinpaikkojen lähellä oleva infrastruktuuri, jotta mahdollistetaan suora yhteys ikääntyviin. Komitea toistaa tämän suosituksen ja kannattaa asianmukaista prosessia, jonka myötä luovutaan ikääntyvien, lasten, kaikenikäisten vammaisten ja psykososiaalisista ongelmista kärsivien laitoshoidosta (11). |
4.8 |
Näihin käyttäjäryhmiin sisältyy henkilöitä, joiden kyky tehdä päätöksiä voi olla alentunut tai puutteellinen heidän ikänsä, vammansa tai riippuvuutensa vuoksi. Sen vuoksi ETSK kehottaa jäsenvaltioita suojelemaan näitä ihmisiä kattavasti asteittaisen ja hallitun laitoshoidon purkamisprosessin yhteydessä, jotta heidän oikeuksiaan kunnioitettaisiin kaikissa vaiheissa ja heille tarjottaisiin parasta mahdollista yhteisöllistä hoitoa mukaan lukien päätöksenteon tukeminen. |
4.9 |
ETSK kiinnittää huomiota vaikutuksiin, joita siirtymisellä laitoshoidosta yhteisöllisyyteen perustuvaan hoitoon voi olla alan työntekijöihin. Kaikkien prosessiin osallistuvien viranomaisten ja sidosryhmien on tehtävä yhteistyötä varmistaakseen, että laitoshoidosta luopumisen prosessi hyödyttää myös hoitajia ja vaikuttaa näihin asteittain. Asianmukaiset työolot ja -ehdot on pyrittävä varmistamaan kaikissa olosuhteissa. |
4.10 |
Laitoshoidon vaihtoehtona ei ole kotihoito vaan yhteisössä tarjottava palvelu, minkä vuoksi on taattava investoinnit palveluinfrastruktuuriin. |
4.11 |
ETSK pitää tervetulleena hoitovapaan, osa-aikaisen hoitovapaan ja omaishoitajien vakuutuksen tunnustamisen kaltaisia hyviä esimerkkejä (12). Se kehottaa Euroopan unionia ja jäsenvaltioita edistämään hyvien käytäntöjen vaihtoa. |
4.12 |
ETSK tunnustaa hoitajien merkityksen. Vapaaehtoiset omaishoitajat pyrkivät yhdistämään hoitovastuun ja muun elämän. Tällainen tilanne voi johtaa omaishoitajan fyysiseen ja henkiseen uupumiseen. EU:n on varmistettava, että yhteensovittamispolitiikat ja hoitovastuu perustuvat tasapuolisuuteen ja että epävirallinen hoitotyö jakautuu tasaisesti ja oikeudenmukaisesti (13), että omaishoitajien perusoikeuksista huolehditaan, että omaishoito ja perhehoito tunnustetaan ja tällaisia hoitomuotoja tuetaan ja että vapaaehtoisten rooli tunnustetaan virallisessa ja epävirallisessa hoidossa ja sitä tuetaan (14). |
4.13 |
ETSK toteaa, että monet muita heikommassa asemassa olevat ryhmät, joilla on taipumusta joutua laitoshoitoon, ovat yliedustettuina asunnottomien keskuudessa. ETSK kehottaakin jäsenvaltioita kehittämään laitoshoidosta luopumiseen tähtääviä strategioita ja ohjelmia, joissa otetaan täysin huomioon paitsi asunnottomuus myös tarve tarjota yhteisöllisiä palveluita sekä asunnottomuuden ehkäisemiseksi että asunnottomuusongelman ratkaisemiseksi. |
4.14 |
Kotitaloustyön kehittäminen ja ammatillistaminen on strategisesti tärkeää, jotta voidaan saavuttaa tasa-arvo työssä, sillä tällaista työtä tekevät pääasiassa naiset, ja he tarvitsevat lastenhoitopalveluja, vanhustenhoitoa ja kotisiivouspalveluja päästäkseen työelämässä samalle tasolle miesten kanssa. Tällaiset palvelut eivät hyödytä ainoastaan yksilöitä vaan koko yhteiskuntaa. Niiden avulla luodaan uusia työpaikkoja, vastataan ikääntyvän yhteiskunnan tarpeisiin ja autetaan ihmisiä löytämään tasapaino yksityiselämän ja työelämän välille. Niillä parannetaan elämänlaatua ja sosiaalista osallisuutta ja helpotetaan ikääntyneiden asumista kotona (15). |
4.15 |
ETSK toteaa, että ammattilaisille on tarjottava laitoshoidon purkamista koskevaa koulutusta kaikkialla Euroopassa. Esimerkiksi tuleville psykiatreille on tarjottava koulutusta, jonka avulla varmistetaan, että he noudattavat työssään YK:n vammaisyleissopimusta. |
4.16 |
ETSK on huolissaan siitä, että ihmisiä lähetetään laitoksiin joskus konsultoimatta ketään tai noudattamatta selkeitä menettelyjä. Komitea toteaa, että ihmisten pitkäaikaishoidon tarve on tärkeä arvioida virallisesti. Arviointimenettelyssä on kunnioitettava ihmisarvoa, ja sen on johdettava yksilöllisten palveluiden kehittämiseen. |
5. Finanssikriisin vaikutus sosiaalipalveluihin
5.1 |
ETSK on tietoinen siitä, että pitkäkestoisen hoidon tarjoaminen sitä tarvitseville käyttäjäryhmille on yksi EU:n suurimmista sosiaalisista ja taloudellisista haasteista erityisesti nykyisen talouskriisin aikana. |
5.2 |
Sosiaalisia investointeja koskevassa tiedonannossa (16) todetaan selvästi, että talouskriisi uhkaa sosiaaliturvajärjestelmiä, sillä työttömyys on lisääntynyt, verotulot supistuneet ja etuuksia tarvitsevien ihmisten määrä on kasvanut. Tässä tilanteessa ETSK on yhtä mieltä komission kanssa siitä, että jäsenvaltioiden on saatava tukea sellaisten pitkäkestoista hoitoa koskevien strategioiden kehittämiseen, joilla lievennetään talouskriisin vaikutusta. |
5.3 |
Tiedonantoa koskevassa lausunnossaan (17) ETSK esittää, että kasvua ja yhteenkuuluvuutta edistävillä sosiaalialan investoinneilla olisi myös vahvistettava sosiaalipalveluja. Näin voitaisiin myös tukea työpaikkojen luomista palvelualalle ja uusien yhteisöllisien palvelujen kehittämistä. |
5.4 |
Talouskriisillä on ollut kielteisiä vaikutuksia vammaisten mahdollisuuksiin elää itsenäisesti samoin kuin perheisiin ja heikossa asemassa oleviin ryhmiin, joilla oli jo ennestään muita korkeampi köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen riski. |
5.5 |
Sosiaalisia investointeja koskevassa paketissa käsitellään talouskriisiin ja väestörakenteen muutoksiin liittyviä haasteita (18). |
5.6 |
ETSK on vakuuttunut siitä, että kriisi on merkittävästi hidastanut sosiaalisten oikeuksien tunnustamista, sillä tätä koskevien poliitikkojen määrärahoja on leikattu. Komitea kehottaakin neuvostoa, komissiota ja jäsenvaltioita varmistamaan, että sosiaaliset investoinnit ohjataan ensisijaisesti sosiaalisen suojelun politiikkoihin, joilla palautetaan sosiaaliturvan taso vähintään talouskriisiä edeltävälle tasolle (19). |
5.7 |
ETSK korostaa, että vastaaminen elinajanodotteen noususta johtuviin tarpeisiin edellyttää, että löydetään ratkaisu sukupolvien välisiin oikeudenmukaisuutta ja solidaarisuutta koskeviin vaikeisiin kysymyksiin. Tavoitteena on oltava, että Euroopassa myös ikäihmiset ja erittäin iäkkäät vanhukset voivat elää turvattua ja ihmisarvoista elämää, vaikka he olisivatkin hoivapalveluista riippuvaisia. Samalla on kiinnitettävä huomiota siihen, ettei tästä aiheudu jälkipolville kohtuutonta taakkaa (20). |
5.8 |
Vaikka EU:n sisällä oli jo havaittavissa selviä eroja pitkäaikaisessa laitoshoidossa tai yhteisöllisessä hoidossa, kriisi on kärjistänyt ennestään suuria taloudellisia ja sosiaalisia eroja EU:ssa. Se on korostanut eroja kilpailukyvyssä ja sosiaalisessa yhteenkuuluvuudessa sekä vauhdittanut kasvun ja kehityksen polarisoitumista. Tällä on ilmeisiä seurauksia tulojen, vaurauden ja hyvinvoinnin tasapuoliseen jakautumiseen jäsenvaltioiden sekä alueiden välillä (21). |
6. EU:n varojen käyttö pitkäkestoisiin sosiaalipalveluihin ja laitoshoidon purkamiseen
ETSK
6.1 |
pitää valitettavana, että Euroopan rakennerahastoja käytettiin edellisellä ohjelmakaudella yhteisöllisten hoitomuotojen sijaan eriytymistä edistävään laitoshoitoon. |
6.2 |
suhtautuu myönteisesti siihen, että vuosien 2014–2020 Euroopan rakenne- ja investointirahastoja koskevissa uusissa säädöksissä edistetään siirtymistä laitoshoidon rahoituksesta yhteisöllisten hoitomuotojen rahoitukseen ja odotetaan Euroopan aluekehitysrahaston parantavan sosiaali- ja terveysinfrastruktuuria. |
6.3 |
esittää, että useisiin rahoituslähteisiin perustuvalla lähestymistavalla voitaisiin vauhdittaa siirtymistä yhteisöllisiin hoitomuotoihin. Tähän sisältyisi Euroopan sosiaalirahaston hyödyntäminen ”pehmeisiin” toimenpiteisiin, kuten tukipalvelujen henkilöstön koulutukseen ja uusien sosiaalipalvelujen luomiseen. |
6.4 |
suhtautuu myönteisesti Euroopan rakenne- ja investointirahastojen yhteisiä säännöksiä koskevaan asetukseen sisältyviin temaattisiin ennakkoehtoihin, jotka liittyvät köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjuntaan ja joissa vaaditaan jäsenvaltioita laatimaan strategia laitoshoidosta luopumista varten. |
6.5 |
suosittaa jäsenvaltioita edistämään Euroopan rakenne- ja investointirahastojen avulla siirtymistä laitoshoidosta yhteisöllisiin hoitomuotoihin, kehittämään sosiaali- ja terveyspalveluja ja kouluttamaan tukipalvelujen henkilöstöä. |
6.6 |
katsoo, että liittymistä valmistelevaa tukivälinettä ja Euroopan kehitysrahastoa olisi hyödynnettävä niin, että tuetaan oikeutta elää yhteisössä ja kasvaa perheympäristössä. |
6.7 |
toteaa, että siirtyminen laitoshoidosta yhteisöllisiin hoitomuotoihin on monimutkainen prosessi. Näin ollen komitea kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita laatimaan tiedonannon ja antamaan poliittista ohjeistusta laitoshoidon purkamisen edistämisestä jopa talouskriisin aikana ja erityisesti silloin. |
7. Laadukkaat yhteisölliset hoitopalvelut
ETSK
7.1 |
kehottaa Euroopan komissiota hyväksymään yhteisöllisiä palveluja koskevan eurooppalaisen laatukehyksen ja toistaa, että on kiireellisesti laadittava tiukkoja, sitovia normeja, joilla varmistetaan mahdollisimman korkea laatu. |
7.2 |
toteaa, että palveluja tulee olla saatavilla yhteisöissä, syrjäiset ja maaseutualueet mukaan luettuina, ja että kunkin ihmisen on saatava riittävät yksilölliset määrärahat voidakseen vapaasti valita tarvitsemansa palvelut. |
7.3 |
katsoo, että yhteisöllisiä hoitopalveluja olisi kehitettävä tiiviissä yhteistyössä käyttäjien ja heitä edustavien organisaatioiden kanssa ja että näiden toimijoiden olisi määriteltävä laatuvaatimukset yhdessä muiden keskeisten sidosryhmien, kuten palveluntarjoajien, viranomaisten ja ammattiliittojen, kanssa. |
7.4 |
vaatii jäsenvaltioita kehittämään riippumattomia ja tehokkaita tarkastus- ja valvontapalveluja, jotta varmistetaan sääntely- ja laatuvaatimusten noudattaminen sekä yhteisöllisissä että laitospalveluissa. |
7.5 |
suosittaa, että yhteisöllisyyteen perustuvia palveluja tarjotaan paikallisesti ja että ne olisivat kohtuuhintaisia ja kaikkien saatavilla. |
7.6 |
katsoo, että näiden palvelujen on oltava asianmukaisten viranomaisten hyväksymiä ja sertifiointielinten akkreditoimia. |
7.7 |
toteaa, että avustavalla teknologialla ja teknisillä apuvälineillä on keskeinen merkitys, jotta vammaiset, myös lapset ja vanhukset, voivat osallistua yhteisön elämään. Tällainen teknologia on tehokkainta silloin, kun se vastaa käyttäjän mieltymyksiä ja kun yksityisyyttä kunnioitetaan. |
Bryssel 27. toukokuuta 2015.
Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja
Henri MALOSSE
(1) Kuten YK:n vammaisyleissopimuksen 12 artiklassa määrätään.
(2) Tämä koskee myös psykiatrisia hoitolaitoksia – todellisia vaihtoehtoja on oltava olemassa.
(3) Vammaiset lapset ja aikuiset (mukaan lukien mielenterveysongelmista kärsivät henkilöt). Tiedot kattavat EU:n ja Turkin. Lähde: Mansell, J., Knapp, M., Beadle-Brown, J. & Beecham, J. (2007): Deinstitutionalisation and community living – outcomes and costs: report of a European Study. Volume 2: Main Report, Canterbury: Tizard Centre, University of Kent (”DECLOC-raportti”).
(4) Siirtymistä laitoshoidosta yhteisöllisiin hoitomuotoihin käsittelevän asiantuntijaryhmän raportti, http://ec.europa.eu/social/BlobServlet?docId=4017&langId=en
(5) Siirtymistä laitoshoidosta yhteisöllisiin hoitomuotoihin koskevat yhteiset eurooppalaiset suuntaviivat (www.deinstitutionalisationguide.eu).
(6) EUVL C 204, 9.8.2008, s. 103; EUVL C 181, 21.6.2012, s. 2; EUVL C 44, 15.2.2013, s. 28.
(7) Ks. http://www.un.org/disabilities/convention/conventionfull.shtml
(8) Esimerkkejä pitkäaikaishoidosta terveyttä ja pitkäaikaishoitoa käsittelevässä Eurobarometri-tutkimuksessa: (http://ec.europa.eu/public_opinion/archives/ebs/ebs_283_en.pdf). Muita hyviä laitoshoidosta luopumisen käytäntöjä löytyy yhteisistä eurooppalaisista suuntaviivoista, jotka koskevat siirtymistä laitoshoidosta yhteisöllisiin hoitomuotoihin (www.deinstitutionalisationguide.eu).
(9) Long-term care in the European Union. ISBN 978-92-79–09573–3. Euroopan unionin julkaisutoimisto, Luxemburg.
(10) EUVL C 44, 11.2.2011, s. 10.
(11) Ks. edellinen alaviite.
(12) Itävallassa on olemassa tähän liittyvää lainsäädäntöä. Esimerkkejä:
Hoitovapaa ja osa-aikainen hoitovapaa: Työn ja läheisen hoidon tasapainottamiseksi työntekijöillä on ollut 1. tammikuuta 2014 lähtien mahdollisuus sopia hoitovapaasta (täysin palkatta) tai osa-aikaisesta hoitovapaasta (osittain palkatta) 1–3 kuukaudeksi. Tänä aikana heillä on laillinen oikeus hoitoavustukseen, irtisanomissuojaan ja sosiaaliturvaan (maksuihin perustumaton sairaus- ja eläkevakuutus). Hoitovapaalla maksettava avustus on samansuuruinen kuin mahdollinen työttömyyskorvaus. Hoitovapaan tai osa-aikaisen hoitovapaan tarkoituksena on antaa työntekijöille mahdollisuus järjestää läheisen hoito etenkin äkillisessä tilanteessa, jolloin on huolehdittava läheisestä tai vapautettava hoitaja tehtävästään joksikin aikaa.
Läheisen omaishoitajana työskentelevien eläkevakuutus: Hoitajille, jotka huolehtivat läheisestä perheenjäsenestä koko työpäivän ajan tai huomattavan osan siitä, on olemassa seuraavat vaihtoehdot maksuihin perustumattomien eläkeoikeuksien kerryttämiseksi: vakuutuksen jatkaminen osana eläkevakuutusta; henkilövakuutus osana eläkevakuutusta; vakuutuksen jatkaminen tai henkilövakuutus osana sairausvakuutusta. Vakuutusmaksuista huolehtii liittovaltion hallinto, minkä ansiosta sukulaisen hoitajana toimiville ei koidu niistä kustannuksia.
(13) Miesten ja naisten sekä eri sukupolvien kesken.
(14) Hoitoa koskevat sosiaalialan foorumin suositukset: http://www.socialplatform.org/wp-content/uploads/2013/03/20121217_SocialPlatform_Recommendations_on_CARE_EN1.pdf
(15) EUVL C 12, 15.1.2015, s. 16.
(16) COM(2013) 83 final.
(17) EUVL C 271, 19.9.2013, s. 91.
(18) Sosiaalisia investointeja koskevan paketin on tarkoitus auttaa muun muassa lapsia ja nuoria, vammaisia, kodittomia ja ikääntyviä. Sen tavoitteena on varmistaa, että sosiaaliturvajärjestelmät vastaavat ihmisten tarpeisiin, yksinkertaistaa sosiaalipolitiikkaa ja kohdentaa sitä nykyistä paremmin sekä ajantasaistaa aktiivisen osallisuuden strategioita jäsenvaltioissa. Euroopan unionin rahastojen käyttö laitoshoidosta yhteisöllisyyteen perustuvaan hoitoon, https://deinstitutionalisationdotcom.files.wordpress.com/2015/03/annex-1-en-orig.pdf
(19) EUVL C 170, 5.6.2014, s. 23 ja EUVL C 226, 16.7.2014, s. 21.
(20) EUVL C 204, 9.8.2008, s. 103.
(21) EUVL C 12, 15.1.2015, s. 105.
8.10.2015 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
C 332/8 |
Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Talous- ja rahaliiton toteuttaminen: poliittinen pilari”
(oma-aloitteinen lausunto)
(2015/C 332/02)
Esittelijät: |
Carmelo CEDRONE ja Joost VAN IERSEL |
Euroopan talous- ja sosiaalikomitea päätti 22. tammikuuta 2015 työjärjestyksensä 29 artiklan 2 kohdan nojalla laatia oma-aloitteisen lausunnon aiheesta
Talous- ja rahaliiton toteuttaminen: poliittinen pilari.
Asian valmistelusta vastannut ”talous- ja rahaliitto, taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus” -erityisjaosto antoi lausuntonsa 6. toukokuuta 2015.
Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 27.–28. toukokuuta 2015 pitämässään 508. täysistunnossa (toukokuun 27. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 183 ääntä puolesta ja 16 vastaan 16:n pidättyessä äänestämästä.
Alkusanat
ETSK antoi heinäkuussa 2014 Euroopan parlamentin ja Euroopan komission seuraavaa toimikautta ajatellen lausunnon aiheesta ”Talous- ja rahaliiton toteuttaminen – unionin uusi lainsäädäntökausi”. Esittelijät julkaisivat ajantasaistetun asiakirjan marraskuussa 2014. Tavoitteena oli esittää yhtenäinen toimintalinjojen kokonaisuus talous- ja rahaliiton tehostamiseksi ja sen rakenteen vahvistamiseksi.
ETSK erottaa tässä yhteydessä neljä pilaria: raha- ja finanssipoliittisen pilarin, makro- ja mikrotalouspilarin, sosiaalisen pilarin ja poliittisen pilarin. Kaikki neljä pilaria liittyvät toisiinsa. ETSK on antanut useita lausuntoja, joissa käsitellään raha- ja finanssipoliittista pilaria, talouspilaria ja sosiaalista pilaria. Se käsittelee nyt tarkemmin kysymyksiä, jotka liittyvät talous- ja rahaliiton yleiseen poliittiseen ja institutionaaliseen ulottuvuuteen, joka on kokonaan jäsenvaltioiden ja Eurooppa-neuvoston käsissä. Tämä ulottuvuus liittyy lähtökohtaisesti EMU-maiden ydinryhmään, mutta se on avoinna myös muille euroalueeseen mahdollisesti liittyville maille, jotka haluavat mukaan samaan kehitykseen.
1. Päätelmät ja suositukset
1.1 |
Tulevan taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen ennakointi on kuusi vuotta jatkuneen finanssi- ja talouskriisin jälkeen vaikeampaa kuin koskaan ennen. Kun otetaan huomioon geopoliittiset ja taloudelliset haasteet, tuleva vakaus voidaan taata vain lujan talous- ja rahaliiton (EMU) avulla. |
1.2 |
EMU on edelleen hauras, kuten jäljempänä esitettävä tilannearvio ja SWOT-analyysi osoittavat. ETSK katsoo, että sitkeiden epätasapainotilojen korjaaminen ja uskon ja luottamuksen lujittaminen kaikkialla Euroopassa edellyttävät nykyistä tehokkaampaa ja demokraattisempaa talouden ohjausta ja hallintaa etenkin euroalueella. |
1.3 |
ETSK ymmärtää, ettei ratkaisevia toimia voida toteuttaa hetkessä, mutta seuraavat kaksi seikkaa on otettava asianmukaisesti huomioon: a) Euroopalla ei ole varaa lykätä päätöksiä eteenpäin vuosikausia. b) Ensimmäinen perusedellytys on euroalueen laajuinen sopimus tehokkaan ohjaus- ja hallintajärjestelmän puitteissa toteutettavan tarvittavan talouspolitiikan periaatteista. |
1.4 |
Talouden ohjaus- ja hallintajärjestelmän ohella tarvitaan demokraattista oikeutusta, vankka poliittinen kehys ja kaikkien jakama tunne siitä, että tulevaisuus on yhteinen. Tämän saavuttamiseksi voidaan toteuttaa konkreettisia toimia voimassa olevien perussopimusten ja sääntöjen puitteissa. Keskipitkällä aikavälillä perussopimuksia pitäisi tarkistaa, jotta institutionaalisissa määräyksissä voidaan ottaa huomioon todellisen taloudellisen ja poliittisen unionin välttämättömät edellytykset. |
1.5 |
Tarvitsemme yhtenäisen järjestelmän, joka kattaa Eurooppa-neuvoston, jäsenvaltioiden hallitukset, Euroopan parlamentin, jäsenvaltioiden parlamentit ja Euroopan komission, joka ilmentää demokraattista oikeutusta, vastuuvelvollisuutta ja avoimuutta ja jolla voidaan edistää tehokkaasti kansalaisten ja talouden toimijoiden etuja. |
1.6 |
On käynyt selväksi, että EU:n ja etenkin euroalueen perustan muodostava nykyinen sääntöjärjestelmä aiheuttaa oikeudellista, institutionaalista ja demokratiakysymyksiin liittyvää epävarmuutta. Tarvitaan siis uudenlaista lähestymistapaa. Poliittinen ja taloudellinen dynamiikka ei enää salli EU:n nykyisen institutionaalisen rakenteen säilyttämistä. ETSK katsookin, että euroalueen yhdentymisprosessia on välttämätöntä syventää. |
1.7 |
ETSK esittää tätä taustaa vasten etenemissuunnitelman, joka koostuu seuraavista vaiheista:
|
2. Tilannearvio
2.1 |
Talous- ja rahaliitolla on jo laaja yhteinen säännöstö. Sillä on yhteinen raha ja keskuspankki, ja se koordinoi tietyssä määrin finanssi- ja talouspolitiikkoja. Lisäksi se voi tehdä sitovia päätöksiä, jotka lähtökohtaisesti rajoittavat maiden taloudellista ja finanssipoliittista itsemääräämisoikeutta, asettaa ehtoja jäsenvaltioiden toteuttamille elvytystoimille ja velvoittaa jäsenvaltiot tekemään taloudellisia ja sosiaalisia uudistuksia. |
2.2 |
Tämä tarkoittaa, että EMU on kehittymässä oleva liittovaltio, joka hoitaa tällä hetkellä ”vartijan” tehtävää mutta ei vielä toimi yhteisesti. Sillä on muita vahvempi tietoisuus päämäärästä, ja sen yhteyteen on syntynyt julkinen keskusteluareena. Talous- ja rahaliitto edellyttää jäsenvaltioilta pidemmälle menevää määräysvallan luovuttamista, vaikka sen hallinto on edelleen pääasiassa teknokraattisten tahojen käsissä. |
2.3 |
Tämä liitto tulee saattaa valmiiksi luomalla tarvittavat edellytykset sille, että liittoon kuuluvat tai sen jäseneksi haluavat maat saavuttavat paitsi vakauden myös edistystä ja vaurautta. Olisi oltava kannattavampaa liittyä euroalueeseen kuin jättäytyä sen ulkopuolelle. |
2.4 |
Finanssikriisin puhkeaminen vuonna 2008 ja kriisin myöhemmät vaiheet tuhoisine seurauksineen reaalitaloudelle ja eurooppalaiselle yhteiskunnalle ovat havahduttaneet kaikki ne, jotka uskoivat kriisin puhkeamiseen asti, että EMUn rakenne toimisi jatkossakin suhteellisen tyydyttävästi ja että talous- ja rahaliiton heijastusvaikutukset edistäisivät sopusointuisesti jäsenvaltioiden lähentymistä. |
2.5 |
EU:n toimielimet alkoivat pian ensišokkien jälkeen etsiä pikaratkaisuja kiireellisimpiin ongelmiin. Mekanismien luominen EMUn, euron ja euroalueen eheyden takaamiseksi oli suuri saavutus, mutta myös viivästyksiä ja vakavia laiminlyöntejä tapahtui. Esimerkkinä mainittakoon se, että yhteistä suunnitelmaa kasvun ja työllisyyden edistämiseksi ei laadittu. |
2.6 |
Tuloksekkaiden toimien ainakin osittainen toteuttaminen äärimmäisen vaikeissa olosuhteissa EMUn saamiseksi vakaammalle pohjalle on niin ikään suuri saavutus. ETSK on ilmaissut suhtautuvansa myönteisesti näihin toimiin, mutta se on myös kritisoinut niiden rajallisuutta ja esittänyt muita, kriisin ratkaisemiseen paremmin soveltuvia ideoita. |
2.7 |
Finanssi- ja talouskriisi muuttui jatkuvaksi taloustaantumaksi, johon liittyy huolestuttavaa jäsenvaltioiden kansantalouksien välistä epätasapainoa. Kuusi vuotta myöhemmin suuri osa unionista on kaikkea muuta kuin kadehdittavassa tilanteessa: kasvu on vähäistä, ja työllisyys kangertaa. Taloudelliset ja sosiaaliset seuraukset ovat sen mukaiset. |
2.8 |
EMU on kaikista edistysaskelista huolimatta vielä keskeneräinen. Tilanne on hyvin monimutkainen. Vaikka elpymisestä on lupaavia merkkejä, monissa maissa vallitsevat talouden stagnaatio, uusien työpaikkojen puute ja köyhyys. Tähän on useimmiten erilaisia syvälle iskostuneita syitä, jotka ovat nousseet selvemmin esiin ja korostuneet kriisin aikana. Ne liittyvät historiaan, hallintoperinteisiin (tai hallinnon puutteellisuuteen), eriytyneisiin kasvu-uriin, taloudellisten ja sosiaalisten rakenteiden eroihin ja erilaisiin tapoihin hoitaa ulkoasioita. |
2.9 |
Euroalueella vallitsee sitkeä eripura taloudelliseen lähentymiseen ja jäsenvaltioissa toteutettaviin uudistuksiin pohjautuvan vakausunionin kannattajien ja suoranaisen finanssivakausunionin kannattajien välillä. Tällainen epäsopu johtaa myös eriäviin näkemyksiin siitä, mitä osia talouspolitiikasta olisi harjoitettava jäsenvaltio- ja EU-tasolla, sekä politiikan saralla että työmarkkinaosapuolten välillä. |
2.10 |
Eriävät näkemykset ja käytännöt ovat kiristäneet epäluottamuksen ilmapiiriä paitsi poliittisella tasolla myös eri maiden kansalaisten välillä, olipa keskinäinen arvostelu miten pinnallista tahansa. Tällaisesta kehityksestä on tullut itseään toteuttava ennuste: se riistää poliittisilta päättäjiltä liikkumavaran ja nostattaa EU-vastaisuuden aaltoja kansalaisten keskuudessa. |
2.11 |
Koska talous- ja rahaliitto toimii lähinnä hallitustenvälisen päätöksenteon ja teknokraattisen hallinnon varassa, sen demokraattinen oikeutus ja uskottavuus on puutteellista, millä on vakavia seurauksia ja mikä myös voimistaa vastakkainasettelua kumppanimaiden välillä. |
2.12 |
EU ei ole poikkeustapaus. Myös muut laajat entiteetit, kuten Yhdysvallat, Kiina, Venäjä, Intia ja Brasilia, ja lukuisat pienemmät maat kärsivät vastaavista vaikeista olosuhteista. EU:lla ja etenkin euroalueella on kuitenkin ilmiselvästi suuria ongelmia esteiden voittamisessa verrattuna Yhdysvaltoihin ja Aasian mantereeseen (”Aasian tehtaaseen”). |
2.13 |
ETSK on pohjimmiltaan sitä mieltä, että vaikka Euroopan talouden nykytilaan vaikuttavat monet erilaiset ja monisyiset seikat, EMUn poliittisen hallinnoinnin tehostamisen pitäisi parantaa huomattavasti edellytyksiä lisätä vakautta ratkottaessa nykyisiä ja tulevia ongelmia. EMUn vahvistaminen nykyisestä on joka tapauksessa välttämätöntä eräiden Euroopan keskeisten etunäkökohtien turvaamiseksi maailmassa. |
2.14 |
ETSK ymmärtää, ettei tällä hetkellä ole mahdollista toteuttaa lopullisia ratkaisuja. Se ymmärtää myös, että nykyiset kehityskulut, monimutkaiset kysymykset ja dilemmat haittaavat vakaan etenemissuunnitelman laatimista. Nykyiset instituutioiden ja hallinnon puutteet eivät toisaalta voi myöskään jatkua enää pitkään ilman, että ne vahingoittavat pysyvästi luottamusta ja talouden suorituskykyä. ETSK pitääkin viivästyksiä, alistuneisuutta ja tulevaisuuden suunnitelman puutetta mahdottomana hyväksyä. |
2.15 |
ETSK pitää näin ollen ehdottoman välttämättömänä keskustella vakavasti vankkaperustaisen rakenteen luomisesta EMUlle. Tämä edellyttää yhteisymmärrystä taloudellisista ja sosiaalisista tavoitteista sekä yhteisesti sovittua hallintotapaa. |
2.16 |
Keskustelu Euroopan yhdentymiskehityksen nopeuttamisesta tai hidastamisesta on keskittynyt EMUn alusta lähtien kansalliseen itsemääräämisoikeuteen. ETSK korostaa, että tämä on väärä ajattelutapa, sillä kansallinen itsemääräämisoikeus heikentyy asteittain koko ajan. Nykyisessä maailmanlaajuistumisen ja siihen liittyvien haasteiden leimaamassa toimintaympäristössä komitea ei näe toteuttamiskelpoisia vaihtoehtoja yhteisen tai yhdistetyn suvereniteetin paremmalle ankkuroimiselle EU:n ja etenkin euroalueen tasolla. Tämä edellyttää talouden ohjauksen ja hallinnon vankkumatonta yhdistämistä tai taloushallituksen muodostamista. EMUn tulevaisuus on siis myös tiiviisti kytköksissä muihin ratkaisevan tärkeisiin ”itsemääräämisoikeuden piiriin kuuluviin” politiikkoihin, esimerkiksi yhteisen turvallisuus- ja puolustuspolitiikan ja energiaunionin kehittämiseen. |
3. SWOT-analyysi EU:n ja euroalueen nykyisestä tilanteesta
Vahvuudet |
Heikkoudet |
||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
|
|
||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Mahdollisuudet |
Uhat |
||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
|
|
4. EMUn toimintalinjoja ja EU:n toimielimiä koskevat ehdotukset
4.1 Demokratia, avoimuus ja legitiimiys
4.1.1 |
Talous- ja rahaliiton – joka edellyttää huomattavaa toimivallan siirtämistä jäsenvaltioilta unionille – perimmäiset haasteet liittyvät sen demokraattisuuteen ja etenkin sen parlamentaariseen ulottuvuuteen, sen päätöksentekojärjestelmän tehokkuuteen, vastuuvelvollisuuden periaatteen ja vilpittömän yhteistyön periaatteen noudattamiseen sekä liiton toimintatavan avoimuuteen (näkyvyyteen). ETSK katsoo, että nämä haasteet edellyttävät poliittista unionia, jonka avulla voidaan jälleen varmistaa kansalaisten osallistuminen ja kaikkien asianomaisten toimijoiden sitoutuminen Euroopan yhdentymiseen. |
4.1.2 |
Poliittinen unioni tulee toteuttaa vaiheittain. Tietyt edellytykset ja toimenpiteet voidaan toteuttaa ilman perussopimusten muuttamista, mutta toiset edellyttävät välttämättä perussopimusten tarkistamista. |
4.1.3 |
ETSK suosittaa, että kansallisella tasolla käytössä olevia osallistumismalleja sovellettaisiin vastuullisuuteen ja yhteistyöhön liittyvistä syistä asianmukaisesti myös unionin tasolla. Tämä koskee etenkin
|
4.1.4 |
Demokraattisuuskysymys on vakava heikkous jokaisessa jäsenvaltiossa ja koko EU:ssa (ajatellaanpa vaikka troikan roolia uudessa talouden ohjausjärjestelmässä). Edustajien ja edustettuina olevien välinen yhteys hämärtyy hämärtymistään, minkä kriisi on selvästi osoittanut. Tähän onkin kiinnitettävä viipymättä huomiota pyrittäessä toteuttamaan täysimittainen talous- ja rahaliitto, joka käsittää neljä yhdentymisen muotoa tai pilaria: pankkiunionin, finanssivakausunionin, talousunionin (johon on ETSK:n mielestä sisällytettävä sosiaalinen unioni) ja lopulta poliittisen unionin. |
4.1.5 |
ETSK ehdottaa, että tällaisen poliittisen unionin muodostamiseksi eriytetyn yhdentymisen periaatteella niiden maiden välillä, jotka haluavat siihen osallistua, perustettaisiin – kun on sen aika – valmistelukunta, jonka tehtävänä olisi etsiä Lissabonin sopimusta pidemmälle meneviä ratkaisuja. ETSK sitoutuu laatimaan ehdotuksia siitä, miten voidaan varmistaa kansalaisyhteiskunnan tehokas osallistuminen tällaisen valmistelukunnan työskentelyyn. |
4.2 Lainsäädäntävallan käyttäjät
Edustuksellinen demokratia: Euroopan parlamentti ja kansalliset parlamentit
4.2.1 |
Edustuksellinen demokratia toteutuu talous- ja rahaliitossa ensisijaisesti Euroopan parlamentissa, jossa yhteisen rahan käyttöön ottaneilla tai siihen valmistautuvilla mailla on omat edustajansa. |
Ehdotus A
ETSK ehdottaa, että kyseisten Euroopan parlamentin jäsenten toiminnan näkyvyyden, johdonmukaisuuden ja tuloksellisuuden varmistamiseksi Euroopan parlamenttiin perustetaan heistä koostuva pysyvä elin. Näin edistettäisiin yhteisen rahan hallinnoinnista vastaavien elinten vastuuvelvollisuuden (accountability) toteutumista ja luotaisiin myös julkinen vuoropuhelu- ja kuulemisfoorumi. Kyseinen elin laatisi ja hyväksyisi äänestäen talous- ja rahapolitiikkaa koskevia asiakirjoja, jotka esitettäisiin päätettäväksi parlamentin täysistunnossa. Se myös varmistaisi yhteisvastuun ja vilpittömän yhteistyön periaatteiden tasapuolisen huomioon ottamisen EMUn toimintalinjoja toteutettaessa.
4.2.2 |
Talous- ja rahaliiton edustuksellisen demokratian täysimittainen vahvistaminen edellyttää myös kaksinkertaisen – jäsenvaltioissa ja EU:n tasolla toteutuvan – demokraattisen legitiimiyden huomioon ottamista. Tällainen demokraattinen oikeutus on olennaisen tärkeää EU:n kaltaisessa sui generis -järjestelmässä. |
Ehdotus B
ETSK ehdottaa finanssipoliittisen sopimuksen 13 artiklassa tarkoitetun parlamenttien välisen kokouksen hyödyntämistä ja samanaikaisesti sen vastuualueen laajentamista niin, että se saa valtuudet käsitellä kasvuun, kilpailukykyyn, työllisyyteen, verotukseen ja sosiaalipolitiikkaan liittyviä kysymyksiä ja antaa näistä asioista sitovia lausuntoja. Euroopan parlamentin olisi lisäksi mahdollistettava euroalueeseen kuuluvien maiden (in) ja euroalueen ulkopuolelle jäävien maiden (pre-in) kansallisten parlamenttien jäsenten osallistuminen tarkkailijoina EMU-asioita käsittelevän EP:n sisäisen elimen työskentelyyn. Parlamenttien välinen kokous voisi koostua EMU-maiden budjetti- ja teollisuusvaliokuntien puheenjohtajista ja EP:n budjetti-; talous- ja raha-asia-; teollisuus-, tutkimus- ja energia- sekä koheesiovaliokuntien puheenjohtajista. Uusien lainsäädäntöehdotusten legitiimiyttä on tuettava syventämällä yhteispäätösmenettelyä.
Ehdotus C
Kansallisten parlamenttien on puolestaan osallistuttava näkyvästi EU-politiikasta käytäviin keskusteluihin. Eräissä maissa näin jo tapahtuukin esimerkiksi niin, että komissio osallistuu parlamentissa käytäviin keskusteluihin. Tähän liittyviä hyviä käytäntöjä voitaisiin yleistää. Tavoitteena olisi jäsenvaltioiden poliittisten toimijoiden näkyvämpi osallistuminen näitä suoraan koskevien EU-politiikkojen käsittelyyn omalla tasollaan.
Neuvosto
4.2.3 |
Tällainen poliittinen konteksti tarjoaisi otollisemman alustan eurohuippukokouksen ja/tai euroryhmän – ja tässä tapauksessa myös euroalueen ulkopuolelle jäävien maiden – sekä EP:n ja kansallisten parlamenttien tiiviimmälle yhteistyölle ja neuvonpidolle. Edellisessä kohdassa esitetyn mukaisesti euroalueen maiden ja euroalueeseen liittymisestä kiinnostuneiden maiden ministerit voisivat hoitaa EMU-kysymyksiin liittyviä lainsäädännöllisiä tehtäviä yhdessä EP:n kanssa. |
4.2.4 |
Neuvoston toimia olisi tehostettava jäsenvaltioiden hallintojen toimilla, jotka on nivottava tähän kehitykseen mm. keskinäisen virkamiesvaihdon avulla ja tiivistämällä kahdenvälisiä suhteita. |
4.2.5 |
ETSK korostaa, että määräenemmistöpäätöksenteon laajentaminen ja yksimielisen päätöksenteon vaatimuksesta aikanaan luopuminen helpottavat integraation syventämistä poliittisessa unionissa. |
4.2.6 |
Koska yhteistyö ja neuvonpito ovat poliittisessa unionissa näin ollen järjestelmällisempiä, keskeisten EMUun liittyvien alojen politiikan tuloksellisuus paranee. Tästä hyötyy koko unioni. |
4.2.7 |
Kuten jäljempänä tekstijaksossa 5 olevasta taulukosta ilmenee, monet asiat voidaan toteuttaa perussopimuksia muuttamatta. Suurin osa EMUa koskevista toimintalinjoista voidaan toteuttaa tiiviimmän yhteistyön muodossa suoraan maiden välisesti. EMUa varten kannattaisi käynnistää sellainen jatkuva tiiviimpi yhteistyö, jonka puitteissa toimiin voisivat osallistua myös ja entistä paremmin niiden maiden europarlamentaarikot, jotka ovat liittyneet tai ehdolla euroon. |
4.2.8 |
Komitea katsoo, että euroryhmässä kannattaisi elvyttää laajennettujen neuvostojen käytäntö ja mahdollistaa siten säännöllinen vuoropuhelu valtiovarain-, talous- ja sosiaaliministerien sekä työmarkkinaosapuolten ja kansalaisyhteiskunnan välillä. |
4.3 Toimeenpanovallan käyttäjät
EMUn toimeenpanoelin, komissio
4.3.1 |
Perussopimusten muuttamiseen lopulta johtavan siirtymäkauden jälkeen EMUlle muodostetaan hallintoelin. Sen puheenjohtajan olisi toimittava käytännöllisesti katsoen euroalueen talous- ja valtiovarainministerinä ja myös komission varapuheenjohtajana unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan tapaan. |
4.3.2 |
Euroopan komissiolla (jatkossa pienemmällä ja tehokkaalla) on edelleen oleellinen rooli EU:n sui generis -mallissa. Myös yhteisömenetelmällä ja Euroopan komission nykyisellä aloiteoikeudella on aivan erityinen merkitys EMUn syventämisen kannalta. Tämä rooli tulee turvata poliittisessa unionissa. |
4.3.3 |
Euroopan komission olisi säilytettävä kaksoisroolinsa yhteyskanavana EU:n ja EMUn välillä, kunnes EMUlle on perustettu oma toimeenpanoelin. Uusien lainsäädäntöehdotusten legitiimiyden tukemiseksi olisi löydettävä keinot ja tavat taata EP:lle asianmukaiset mahdollisuudet osallistua prosessiin sanotun kuitenkaan rajoittamatta Euroopan komission nykyistä aloiteoikeutta. |
4.3.4 |
ETSK ehdottaa, että euroryhmälle nimetään pysyvä puheenjohtaja, joka voisi parhaiten työskennellä suoraan Brysselissä komission, EP:n sekä jäsenvaltioiden hallitusten ja parlamenttien kanssa. Puheenjohtaja Junckerin käyttämän menetelmän mukaisesti yksi komission varapuheenjohtajista voisi toimia euroryhmän kokousten puheenjohtajana. Hän voisi siten edustaa EMUa kansainvälisillä foorumeilla. |
4.4 ETSK
4.4.1 |
Kaiken edellä mainitun pitäisi kannustaa komiteaa edistämään entistäkin tarmokkaammin lujempien ja rakentavampien suhteiden solmimista eurooppalaisiin ja keksimään tapoja saada heidät mukaan julkiseen elämään. Etenkin euroalueen työmarkkinaosapuolia ja kansalaisyhteiskunnan organisaatioita olisi kuultava kiinteiden kuulemismenettelyjen avulla eri kysymyksistä, sillä kyseisillä tahoilla on tärkeä rooli politiikanaloilla, joihin EMU vaikuttaa suoraan. Ne vaikuttavat usein myös toimintapolitiikkojen tuloksiin kansallisella tasolla. ETSK, joka vastaa järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan osallistumisesta EU:n päätöksentekoprosessiin, voi helpottaa EU:n tasolla kansalaisyhteiskunnan toimintaa. Tämä ei millään muotoa rajoita työmarkkinaosapuolten roolia työmarkkinavuoropuhelussa. Komitea voi toteuttaa tätä seuraavasti:
|
5. Oikeudelliset välineet ja aihealueet
5.1 |
Kun luodaan ETSK:n määrittelemiä neljää pilaria (2) vastaavia neljää unionia, osa asioista tai politiikoista voidaan kolmen puheenjohtajan ja yhden pääjohtajan kertomuksen mukaisesti toteuttaa perussopimuksia muuttamatta (seuraavassa olevan taulukon 1. sarake). Muista on tehtävä yhteinen päätös EU:n (euroalueen) tasolla uuden päätöksentekomenettelyn mukaisesti ja uusien välineiden avulla hyödyntäen nykyisten perussopimusten mukaista tiiviimpää yhteistyötä (taulukon 2. sarake) taikka muuttamalla perussopimuksia tai antamalla tarvittaessa uusi, EMUa koskeva perussopimus (taulukon 3. sarake). Taulukossa esitetään myös yhteenveto eri vaiheista sekä toimielimiä koskevia ehdotuksia ja EMUn poliittisen pilarin valmisteluun liittyviä aloitteita (4. sarake). |
5.2 |
Analyyttinen esitys EMUn toteuttamisvaihtoehdoista (3) |
(I) Nykyisten perussopimusten nojalla toteutettavat toimet |
(II) Tiiviimpi/ järjestelmällinen yhteistyö Siirtymälausekkeet (SEUTin 136 artikla) |
(III) Lissabonin sopimusta pidemmälle menevät toimet |
Institutionaaliset toimet poliittisen pilarin toteuttamiseksi (euroalue ja siihen mukaan haluavat maat) |
||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Finanssi-, raha- ja veropoliittinen pilari
|
Finanssi-, raha- ja veropoliittinen pilari
|
Finanssi-, raha- ja veropoliittinen pilari
|
Ensimmäinen vaihe
|
||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Talouspilari
|
Talouspilari
|
Talouspilari (mikäli EMUa koskevaan tiiviimpään yhteistyöhön ei saada valtuutusta)
|
Toinen vaihe
|
||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Sosiaalinen ja oikeuksia koskeva pilari
|
Sosiaalinen pilari
|
Sosiaalinen pilari
|
Kolmas vaihe
|
||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Poliittinen pilari
|
Poliittinen pilari
|
Poliittinen pilari
|
Aloitteet
|
Bryssel 27. toukokuuta 2015.
Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja
Henri MALOSSE
(1) Jean-Claude Junckerin 12. helmikuuta 2015 esittämä analyyttinen muistio ”Preparing for Next Steps on Better Economic Governance in the Euro Area”, s. 1.
(2) Mm. ETSK:n lausunnon ”Talous- ja rahaliiton toteuttaminen – unionin uusi lainsäädäntökausi” perusteella (EUVL C 451, 16.12.2014, s. 10).
(3) Ks. edellinen alaviite.
8.10.2015 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
C 332/20 |
Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Luovuuden, yrittäjyyden ja liikkuvuuden edistäminen koulutuksella”
(oma-aloitteinen lausunto)
(2015/C 332/03)
Esittelijä: |
Vladimíra DRBALOVÁ |
Euroopan talous- ja sosiaalikomitea päätti 16. lokakuuta 2014 työjärjestyksensä 29 artiklan 2 kohdan nojalla laatia oma-aloitteisen lausunnon aiheesta
”Luovuuden, yrittäjyyden ja liikkuvuuden edistäminen koulutuksella”.
Asian valmistelusta vastannut ”työllisyys, sosiaaliasiat, kansalaisuus” -erityisjaosto antoi lausuntonsa 7. toukokuuta 2015.
Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 27.–28. toukokuuta 2015 pitämässään 508. täysistunnossa (toukokuun 27. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 88 ääntä puolesta ja 8 vastaan 21:n pidättyessä äänestämästä.
1. Päätelmät ja suositukset
1.1 |
ETSK kannattaa Euroopan komission ja Eurooppa-neuvoston puheenjohtajakolmikon yhteistä aloitetta, jossa panostetaan yrittäjyyskasvatukseen (1) ja yrittäjähenkisyyden edistämiseen Euroopassa. |
1.2 |
ETSK suosittaa, että jäsenvaltiot ottavat jälleen käyttöön eurooppalaisen koulutusyhteistyön strategiset puitteet (ET 2020), jotka perustuvat vuoden 2006 Oslon toimintaohjelmaan ja ovat edelleen varsin ajankohtaiset. |
1.3 |
ETSK suosittaa, että jäsenvaltiot kehittävät omat yrittäjyyskasvatusstrategiansa tai sisällyttävät yrittäjyyskäsitteen elinikäistä oppimista koskeviin kansallisiin strategioihin. |
1.4 |
ETSK suosittaa, että kehitetään asteittain Euroopan parlamentin ja neuvoston vuonna 2006 antamassa suosituksessa (2) tarkoitettuja avaintaitoja sopeutumiskyvyn, työllistettävyyden, sosiaalisen osallisuuden ja liikkuvuuden parantamiseksi. |
1.5 |
Siirtymistä koulusta työhön tai itsenäiseen ammatinharjoittamiseen voivat helpottaa laadukkaat työharjoittelut, oppisopimuskoulutukset, työskentelyn ja koulutuksen yhdistelmät ja muut työpohjaiset järjestelmät, aloitteleville yrityksille suunnatut ja yrityshautomo-ohjelmat, vapaaehtoistyö ja urheilutoiminta. |
1.6 |
Koulun ulkopuolella hankitun osaamisen tunnustamisjärjestelmiä on kehitettävä, ja oppijoiden, kouluttajien ja työnantajien tulee olla mukana suunnittelemassa tunnustamisprosesseja, jotka lähtevät heidän tarpeistaan (3). |
1.7 |
Yrittäjyyskasvatus on kuitenkin nähtävä osana yhteiskuntaa yleensä eikä vain osana yritystoimintaympäristöä. Yrittäjyystaitoja olisi opetettava tarkoituksenmukaisesti kaikilla koulutustasoilla varhaisista ikävuosista lähtien tavalla, joka mahdollistaa taitojen jatkuvan kehittämisen koko opintojen ajan. |
1.8 |
ETSK kannattaa Euroopan komission jäsenvaltioille esittämää ehdotusta luoda avaintaitoja koskevan viitekehyksen yhteyteen yrittäjyystaitojen viitekehys. Se auttaisi varmistamaan, että kaikilla koulutusasteilla sovelletaan koordinoitua lähestymistapaa ja otetaan huomioon epävirallinen ja arkioppiminen. |
1.9 |
ETSK kehottaa jäsenvaltioita laatimaan opettajille, kouluttajille ja kasvattajille suunnatun ohjelman, jossa keskitytään yrittäjyystaitojen ja yrittäjähenkisyyden kehittämiseen. Oppilaitosten tulisi puolestaan tarjota oppimisympäristöjä, jotka edistävät yrittäjähenkistä ajattelua ja ovat avoimia laajemmalle yleisölle. |
1.10 |
ETSK korostaa sidosryhmien – julkisen hallinnon, koulujen, yritysten, työllisyyspalvelujen ja perheiden – välisen kumppanuuden tärkeyttä ja painottaa erityisesti työmarkkinaosapuolten roolia todellisia tarpeita vastaavien ammatillisten ja monialaisten taitojen kehittämisessä. |
1.11 |
ETSK kehottaa jäsenvaltioita hyödyntämään kaikkia saatavilla olevia ohjelmia ja välineitä, joilla tuetaan yrittäjyyttä koulutuksen osana, luovuutta, innovointia ja liikkuvuutta. ETSK kehottaa komissiota antamaan jäsenvaltioille tukea ja tarvittavaa apua Erasmus+-ohjelman täytäntöönpanossa ja varmistamaan näin, että kaikki sen osa-alueet toimivat asianmukaisesti. |
2. EU:n poliittiset puitteet
2.1 |
Yksi 26.–27. kesäkuuta 2014 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmien prioriteeteista oli liitteessä I ”Unionin strateginen ohjelma muutoksen aikoina” (4) esitetyn mukaisesti auttaa kaikkia kehittämään osaamistaan ja käyttämään kykyjään ja mahdollisuuksiaan elämässä edistämällä modernin talouden ja elinikäisen oppimisen kannalta oikeanlaista osaamista. |
2.2 |
Puheenjohtajavaltio Italia (5) käynnisti Eurooppa 2020 -strategian uudelleenarvioinnin tueksi poliittisen keskustelun koulutuksen tulevasta roolista kansallisissa ja EU-tason kasvuohjelmissa. Myös puheenjohtajavaltio Latvia jatkaa digitaalisten mahdollisuuksien edistämistä ja yrittäjyyskasvatuksen tukemista erityisesti aluetasolla (6). |
2.3 |
Koulutus-, nuoriso-, kulttuuri- ja urheiluneuvosto painotti 12. joulukuuta 2014 antamissaan päätelmissä (7), että sekä yrittäjyys että koulutus ovat älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevan Eurooppa 2020 -strategian painopisteitä. Yrittäjähenkisyyden kehittämisestä voi olla merkittävää hyötyä kansalaisten työuralle ja elämänuralle. |
3. |
Yleistä |
3.1 |
Yrittäjyyskasvatuksen painottaminen merkitsee yhteiskunnan yrittäjähenkisyyden edistämiseen tähtäävän yrittäjyyskasvatusta Euroopassa koskevan Oslon ohjelman (8) ja eurooppalaisen koulutusyhteistyön strategisten puitteiden (ET 2020) (9) paluuta. |
3.2 |
Luovuus ja innovointi ovat ratkaisevan tärkeitä yritysten kehittämiselle ja Euroopan kyvylle kilpailla kansainvälisesti. Yleissivistävään ja ammatilliseen koulutukseen investointi taitojen kehittämiseksi on olennainen tekijä pyrittäessä vauhdittamaan kasvua ja kilpailukykyä. Ensiksi on edistettävä sitä, että kaikki kansalaiset hankkivat sellaisia monialaisia avaintaitoja kuin digitaaliset taidot, oppimistaidot, aloitekyky ja yrittäjyys sekä kulttuuritietoisuus (10). |
3.3 |
Työmarkkinoiden seurantaryhmän konferenssi aiheesta ”Aloittelevien yritysten tukeminen kasvun ja työpaikkojen luomiseksi” (11) osoitti myös selvästi, että yrittäjyyskasvatus tulisi nähdä osana laajempaa yhteiskunnallista toimintaympäristöä. Liiketoimintaympäristössä olisi kuitenkin pyrittävä helpottamaan yritystoiminnan aloittamista, vähentämään byrokratiaa ja luomaan työllistymismahdollisuuksia. Yritystoiminnan valmistelun, aloittamisen ja kehittämisen kannustimet voidaan kytkeä moniin muihin aktiivisen työmarkkinapolitiikan piiriin kuuluviin toimenpiteisiin, ja niitä tulisi tarkastella osana laajempaa yritysten tukemiseen ja kehittämiseen keskittyvää kehystä. |
3.4 |
Eurooppalaisia pk-yrityksiä tukevan Small Business Act -aloitteen (12) tarkistus tarjoaa ainutlaatuisen mahdollisuuden tiivistää yhteyksiä pk-yrityksiin keskittyvän toiminnan ja yrittäjyyskasvatuksen välillä hyödyntämällä kaikkia saatavilla olevia välineitä, kuten COSME-ohjelmaa. Pk-yrityksissä tarvittavien taitojen kehittämisen ja kaikenlaisen innovoinnin edistäminen on yksi kymmenestä toimintalinjasta, joiden avulla EU:n pk-yrityksille luodaan tasapuoliset toimintaedellytykset. |
4. Avaintaidot
4.1 |
Koulutukseen sisällytettävällä yrittäjyyskasvatuksella tulisi pyrkiä antamaan kaikille oppijoille sukupuolesta, sosioekonomisesta taustasta tai erityistarpeista riippumatta mahdollisuus kehittää yrittäjänä tarvittavia taitoja ja osaamista. |
4.2 |
Perustaitojen eli esimerkiksi luku-, kirjoitus- ja laskutaidon lisäksi yrittäjyys edellyttää, että kehitetään asteittain erilaisia Euroopan parlamentin ja neuvoston vuonna 2006 antamassa suosituksessa tarkoitettuja avaintaitoja, mm. aloitekykyä, yrittäjyyttä ja kykyä toteuttaa ideoita. Tämä edellyttää luovuutta, innovointia ja riskinottoa sekä kykyä suunnitella ja johtaa hankkeita tavoitteiden saavuttamiseksi. |
4.3 |
Vierailla kielillä kommunikointi on erityisen tärkeää, jotta eurooppalaiset pystyvät liikkumaan, työskentelemään ja opiskelemaan vapaasti eri puolilla Eurooppaa. Se onkin yhä tärkeämpi asia nuorille (13). |
4.4 |
Digitaalinen yrittäjyys on keskeisen tärkeää digitaalisilla sisämarkkinoilla työpaikkojen luomiseksi, innovatiivisten ajatusten toteuttamiseksi ja innovointia vauhdittavien klusterien muodostamiseksi. EU:n tulee kehittää poliittiset puitteet, jotka edistävät viestintä- ja tietoteknisiä taitoja ja kannustavat jäsenvaltioita ottamaan opiksi toisiltaan siitä, miten ne voivat lisätä tieto- ja viestintätekniikkaa hallitsevien ammattiin valmistuneiden lukumäärää ja laatua yritysten tarpeiden mukaan. |
4.5 |
Naisten valtava potentiaali on saatava käyttöön, ja heidän ainutlaatuista johtamistapaansa ja yrittämistapaansa on hyödynnettävä. Jäsenvaltioiden tulee läheisessä yhteistyössä sidosryhmien kanssa toteuttaa ohjelmia, joissa keskitytään liiketoiminta- ja yrittäjyystaitojen kehittämiseen ja naisten johtamien yritysten ottamiseen osaksi maailmanlaajuisia toimitusketjuja (14). |
5. Miten yrittäjähenkisyyttä voi edistää
5.1 |
Yrittäjyystaidot ovat tärkeitä elämässä yleensä, ja ne antavat ihmisille paremmat mahdollisuudet hallita omaa tulevaisuuttaan. Yrittäjyystaitoja olisi opetettava tarkoituksenmukaisesti kaikilla koulutustasoilla varhaisista ikävuosista lähtien tavalla, joka mahdollistaa taitojen jatkuvan kehittämisen koko opintojen ajan. |
5.2 |
Kaikilla koululaisilla tulisi olla mahdollisuus osallistua työharjoitteluohjelmiin näiden taitojen kehittämiseksi, ja yrittäjyystaitojen hankkimisessa edistymistä ja niiden hallitsemisen osoittamista varten olisi kehitettävä välineitä, joissa keskitytään tulevien työharjoittelujen laadun parantamiseen. Hyvä esimerkki on Suomen yrittäjyyskasvatusohjelma (15), jossa annetaan yritystoimintaan liittyvää koulutusta eri koulutusasteilla. |
5.3 |
Yrittäjyyskasvatus määritellään viralliseksi opetukseksi, jossa ”jaetaan tietoa, koulutetaan ja kasvatetaan kaikkia sosioekonomisesta kehityksestä kiinnostuneita hankkeessa, jolla edistetään yrittäjähenkisyyttä, yritysten perustamista tai pienyritysten kehittämistä” (16). |
5.3.1 |
Eurooppa asettaa tällä hetkellä kaiken toivonsa teoriaa ja käytäntöä yhdistelevien järjestelmien ja vastaavien työssäoppimisjärjestelmien edistämiseen ja kehittämiseen. Jäsenvaltiot, joissa on käytössä tällaisia järjestelmiä, ovat saaneet hyviä tuloksia pitkällä aikavälillä, ja niiden työttömyysasteet ovat EU:n keskiarvon alapuolella. |
5.3.2 |
Harjoittelu on tärkeä keino, jolla voidaan puuttua työttömyysongelmaan tai ammattitaidon kysynnän ja tarjonnan kohtaamattomuuteen sekä turvata siirtyminen koulutuksesta työmarkkinoille. Harjoittelun sisällyttämistä koulutusohjelmiin tulisi tukea entistä enemmän (17). |
5.3.3 |
Työharjoittelu, jonka aikana kehitetään työntekijöiden yrittäjähenkisyyttä, ja työntekijälähtöinen/yhteiskunnallinen yrittäjyys voivat olla hyviä esimerkkejä työntekijöiden osallistumisjärjestelyistä, joissa tavoitteena on saavuttaa työskentelyorganisaation taloudelliset ja sosiaaliset päämäärät. |
5.3.4 |
Vapaaehtoistyö voi olla arvokas taitoja kehittävä kokemus. Nuorisojärjestöt ovat tärkeitä epävirallisen oppimisen paikkoja. Kasvatuksellisten ohjelmiensa avulla ne auttavat kehittämään useita monialaisia taitoja, kuten ryhmätyötä, vuorovaikutustaitoja, aloitekykyä ja riskinottoa. Nuoret voivat ottaa opiksi virheistään turvallisessa ympäristössä (toisin kuin todellisessa yritysmaailmassa). |
5.4 |
Euroopan komissio julkaisi vuonna 2012 kouluissa annettavasta yrittäjyyskasvatuksesta raportin (18), jossa keskitytään kansallisiin strategioihin, opetusohjelmiin ja oppimistuloksiin. Yrittäjyyskasvatusta tuetaan nykyisin useimmissa Euroopan maissa. Asiaa lähestytään eri tavoin: 1) yrittäjyyskasvatukseen keskittyvin erityisin strategioin/toimintaohjelmin, 2) laajemmin kasvatuksellisin tai taloudellisin strategioin, joihin sisältyy yrittäjyyskasvatustavoitteita, tai 3) yksittäisten tai useampien yrittäjyyskasvatusaloitteiden kautta. |
5.5 |
Kaikki eivät synny yrittäjiksi. Yrittäjähenkisyys tarjoaa vain enemmän vaihtoehtoja työuralla ja elämänuralla onnistumiseksi. Niitä, jotka ovat lahjakkaita yrittämisessä ja riittävän rohkeita muuntamaan yrittäjähenkisyytensä toiminnaksi, tulisi kuitenkin tukea. |
5.5.1 |
Yrityshautomot ovat innovoinnin ja yrittäjyyden keskuksia. Niitä on monissa yliopistoissa, ja ne tarjoavat turvallisen ympäristön, jossa opiskelijat saavat ammattitaitoista ohjausta liikeideoiden toteuttamiseen ja riskien ottamiseen ilman kielteisiä vaikutuksia ja epäonnistumisen kulttuuria. Kaupallisen alan oppilaitoksissa, joissa on yrityshautomoita, opiskelijoille avautuu suorempi reitti lähteä mukaan aloittelevaan yritykseen tai perustaa oma yritys. |
5.5.2 |
Yrittäjyystaitoja voi hankkia myös yleisen opetusjärjestelmän ulkopuolella järjestetyissä osaamisen kehittämisohjelmissa. Ohjelmiin voi sisältyä valmennusta ja mentorointia, jota tarjoavat kokeneet kouluttajat, yrittäjät ja liiketoiminnan asiantuntijat. Näin potentiaaliset yrittäjät saavat arvokasta liiketoimintatietotaitoa ja pääsevät luomaan yhteyksiä toiminnassa oleviin yrityksiin ja yrittäjiin. |
5.5.3 |
Kauppa- ja teollisuuskamarien eri puolilla Eurooppaa tarjoamassa yrittäjyystaitokoulutuksessa hyödynnetään erilaisia opetus- ja harjoittelumuotoja, jotka tukevat ihmisiä liikeidean hahmottamisessa ja yrityksen perustamisessa, tarvittavien resurssien arvioimisessa ja organisoinnissa ja yritykseen liittyvän riskin ottamisessa. Niitä ovat esimerkiksi Itävallan yrittäjyystaitopassi (19), Belgian Startup@Campus (20), Ranskan Incuba-koulu, Saksan aloittelevien yritysten kurssi (21), Espanjan uusien yrittäjien päivä ja Belgian Bryo-hanke (22). |
5.6 |
Sidosryhmillä ja kansalaisyhteiskunnan organisaatioilla voi olla keskeinen käytännön rooli yrittäjyyttä edistävien ja yrittäjähenkisyyttä lisäävien aloitteiden toteuttamisessa ja tuloksissa. Yksi esimerkki on Suomen Startup Sauna -säätiö (23), jonka suomalaiset yrittäjät perustivat yhteistyössä useiden julkisten tahojen kanssa. |
6. Miten tunnustaa yrittäjyystaidot ja määritellä ne nykyistä avoimemmin
6.1 |
Osaamisen ja pätevyyden tunnustamiseen ja läpinäkyvyyteen edelleen liittyvät vaikeudet haittaavat oikeanlaisen osaamis- ja pätevyysyhdistelmän kehittämistä sekä liikkuvuutta, jota tarvitaan osaamisen ja työpaikkojen kohtaamisen varmistamiseksi ja sitä kautta kilpailukyvyn ja hyvinvoinnin parantamiseksi. |
6.2 |
EU:n tasolla on kehitelty useita välineitä, joilla pyritään helpottamaan yhteistyötä ammatillisessa koulutuksessa ja korkea-asteen koulutuksessa hankitun osaamisen ja pätevyyden EU-laajuisen läpinäkyvyyden ja tunnustamisen kautta (24). |
6.3 |
Näiden välineiden lisäksi useilla aloitteilla pyritään parantamaan taitojen tarjonnan ja kysynnän kohtaamista. Niitä ovat muun muassa eurooppalainen taito-, osaamis-, tutkinto- ja ammattiluokittelu (ESCO) ja EU:n osaamispanoraama. Liikkuvuutta edistetään puolestaan Europass-kehyksellä, johon sisältyy Europass-ansioluettelo ja eurooppalainen osaamispassi, sekä hiljattain tarkistetun ammattipätevyysdirektiivin (25) avulla. |
6.4 |
Eurooppalaisen tutkintojen viitekehyksen, opintosuoritusten eurooppalaisten siirtojärjestelmien (ECTS ja ECVET) ja eurooppalaisen monikielisen taito-, osaamis-, tutkinto- ja ammattiluokittelun (ESCO) johdonmukaisuuden varmistaminen auttaisi takaamaan tutkintojen tunnustamisen, epävirallisen ja arkioppimisen validoinnin ja elinikäisen oppimisen ohjauksen. Tämän prosessin on oltava kokonaisvaltainen, ja sen yhteydessä on arvioitava eri välineiden tehokkuutta. |
6.5 |
Tiedonannossa ”Koulutuksen uudelleenajattelu” (26) korostetaan myös tarvetta tunnustaa, arvioida ja validoida koulun ulkopuolella hankitut taidot, jotta ihmiset voivat hankkia ammattitaitoprofiilin esitettäväksi mahdollisille työnantajille. Luokkahuoneen ulkopuolella hankittujen taitojen tunnustaminen on tärkeää harkittaessa työntekijän palkkaamista tiettyyn tehtävään, mutta taitojen arvioinnin ja validoinnin ei pitäisi jäädä pelkästään työnantajan velvollisuudeksi. |
6.6 |
Tutkintojen siirrettävyyttä tukevat linjaukset ja kehykset myös liittyvät yleensä voimassa olevaan EU:n lainsäädäntöön. Lisäksi jäsenvaltioissa on olemassa useita kansallisen tason aloitteita aiemmin hankitun osaamisen validoimiseksi. Tällaisia kansallisia aloitteita tulisi arvioida ja seurata järjestelmällisesti, jotta havaitaan hyvät käytänteet ja edistetään vastavuoroista oppimista ja yhteisiä periaatteita (27). |
6.7 |
ETSK kannattaa Euroopan komission ehdotusta kehittää avaintaitoja koskevan viitekehyksen osaksi yrittäjyystaitoja koskeva viitekehys, jossa osaaminen jaetaan eri alojen taitoihin eurooppalaisen tutkintojen viitekehyksen oppimistuloskuvausten ja tasojen perusteella. Se auttaa varmistamaan, että kaikilla koulutustasoilla sovelletaan koordinoitua lähestymistapaa ja että epävirallinen ja arkioppiminen otetaan huomioon. |
6.8 ETSK kannattaa seuraavia kahta komission ja OECD:n yhteistä aloitetta:
1) |
Yrittäjyys 360 (28), jonka tarkoituksena on innostaa yrittäjyyteen kouluissa ja teknisissä ja ammatillisissa oppilaitoksissa ja tarjota ilmaiseksi käyttöön itsearviointiväline, joka tukee oppilaitoksia ja yksittäisiä opettajia auttamalla toteuttamaan yrittäjyyttä edistäviä strategioita ja käytänteitä |
2) |
HEInnovate-verkkotyökalu (29), joka auttaa korkea-asteen oppilaitoksia edistämään yrittäjähenkisempää ja innovatiivisempaa ajattelua kansainvälisissä yhteyksissä. |
7. Opettajien, kouluttajien ja kasvatusalan johtohahmojen rooli
7.1 |
Opettajilla ja kasvattajilla on keskeinen rooli oppimisen tukemisessa ja ideoinnissa. Uusien kasvatuksellisten prosessien ja opetustekniikoiden käyttöönotto luokissa ei ole helppo tehtävä ja edellyttää päteviä opettajia, jotka ohjaavat prosessia (30). Heidän tulee tukea vaihtoehtoisia ja epävirallisia oppimistapoja ja soveltaa yksilöllistä lähestymistapaa. |
7.1.1 |
Opettajien ja ohjaajien laadukkuus on olennainen tekijä yrittäjyyskoulutusohjelmien onnistumisen ja tehokkuuden kannalta. Potentiaaliset yrittäjät, jotka ovat yrittäjäuransa alkuvaiheissa, arvostavat erityisesti kokeneiden opettajien kokemusta ja osaamista: he voivat olla esimerkiksi vanhempia yrittäjiä, jotka jakavat omia kokemuksiaan (31). |
7.1.2 |
Yksi esimerkki toimivasta yrittäjyyskoulutusohjelmasta on Irlannin kansallisen yrittäjyyskoulutussäätiön ohjelma (32), jossa annetaan intensiivistä opettajankoulutusta toisen asteen oppilaitosten opettajille ja nuorisotyöntekijöille, jotta näillä olisi tarvittavat taidot ja resurssit yrittäjyyskasvatuksen antamiseksi nuorille. Ohjelman suorittaneet saavat todistuksen yrittäjyyskasvattajan pätevyydestä. |
7.1.3 |
Toinen esimerkki on Alankomaiden yrittäjyys- ja koulutustoimintaohjelma (33), jonka tavoitteena on lisätä opiskelijoiden yrittäjähenkisyyttä ja yrittäjyysmyönteistä asennoitumista sisällyttämällä yrittäjyystaidot ja -osaaminen osaksi Alankomaiden opetusjärjestelmää. Ohjelma muodostuu erilaisista osista, joissa pyritään tarjoamaan monenlaisia toimintoja opiskelijoiden yrittäjyystaitojen kehittämiseksi opintojen kaikissa vaiheissa sekä tarjoamaan opettajille yrittäjyyskasvatusta käsitteleviä koulutuskursseja. |
7.2 |
Opettajien, kouluttajien ja kasvatusalan johtohahmojen tulisi pyrkiä kehittämään omaa luovuuttaan ja innovatiivisuuttaan, ja koulujen tulisi tarjota oppimisympäristö, joka edistää yrittäjähenkistä ajattelua ja on avoin laajemmalle yleisölle. |
7.3 |
Komissio julkaisi kesäkuussa 2013 A guide for educators -oppaan (34), jossa luetellaan perusperiaatteita yrittäjyyskasvatuksen opettajille, käsitellään laadullisten oppimistulosten arviointia, oppiainerajat ylittävää opiskelua, opettajankoulutusta ennen työskentelyä ja työn aikana, mentorointia, yrittäjyyspedagogia-alan innovaatioita ja esitetään käytännön esimerkeistä poimittuja tärkeitä viestejä. |
7.3.1 |
Yrittäjyyskasvatusta käsittelevien opettajankoulutuslaitosten tulisi laatia selkeä kasvatuskäsite, jotta opettajat saisivat valmiudet antaa myös työmarkkinoiden tarpeita ajatellen hyödyllistä opetusta. Yrittäjähenkisyyttä tukeva koulutus on sisällytettävä opetusohjelmaan horisontaalisena lähestymistapana ja oppiainerajat ylittävänä aineena. |
7.3.2 |
Yrittäjyyskasvatuksen koulutusohjelmissa on motivoitava opettajaopiskelijoita kehittämään omaa yrittäjyystuntemustaan, yrittäjyystaitojaan ja -asenteitaan. |
7.3.3 |
Olisi tuettava sellaisten ilmaisten ja avointen digitaalisten ja verkkopohjaisten välineiden kehittämistä, joiden avulla voi opiskella yrittäjyystaitoja, ja yhteistyömuotojen tutkimista avointa lähdekoodia käyttävän yhteisön kanssa ilmaisten yritystoimintavälineiden ja niiden käyttökoulutuksen edistämiseksi. |
7.3.4 |
Kouluttajien Euroopan laajuinen liikkuvuus on tärkeää etenkin korkea-asteella EU:n elinikäisen oppimisen ohjelman ja/tai muiden erityisesti tähän tarkoitettujen välineiden kautta. Liikkuvuutta ja kokemustenvaihtoa on lisättävä Euroopassa paitsi yliopistojen välillä myös tiedemaailman ja soveltuvin osin yritysmaailman välillä. On kehitettävä ohjelmia, joiden puitteissa kouluttajat voivat viettää aikaa muissa oppilaitoksissa ja/tai yksityissektorilla ja sitä kautta aidosti sitoutua, oppia ja kehittyä. |
8. Kumppanuusperiaate
8.1 |
Yrittäjyyskasvatuksen sisältöä muotoiltaessa olisi tiedusteltava yritysten mielipiteitä. Tämä on välttämätöntä, jotta opintonsa päättävillä olisi varmasti ne taidot, joita he tarvitsevat menestyäkseen. Yrityksiä tulisi kehottaa osallistumaan nykyistä tiiviimmin johtajille ja työntekijöille suunnattuun koulutukseen, jossa käsitellään yrittäjyyttä, yhteistyötä ja osallistumista organisaation johtoon. Yritysten tulisi myös opettaa työntekijöilleen työtilanteen edellyttämät tarvittavat taidot ja uudet osaamisalat sekä päätöksentekotavat ja antaa heille mahdollisuus osallistua näihin koulutusohjelmiin. Lisäksi niiden tulisi tehdä yhteistyötä opetusyhteisön kanssa siten, että nuoret voisivat tutustua työmarkkinoihin ja löytää niiltä itselleen paikan. |
8.2 |
Ammattiliittojen ja nuorten välinen yhteys koulutusalalla on erityisen tärkeä. Ammattiliitot voivat osallistua nuorten koulutukseen, joka tapahtuu muissa työympäristöissä kuin kouluissa tai oppilaitoksissa. Kokeneimmat ja ammattitaitoisimmat työntekijät voivat työskennellä nuorten työntekijöiden, harjoittelijoiden ja vapaaehtoistyöntekijöiden kanssa ohjaajina ja tutoreina tai ryhtyä opettajiksi erityisissä oppisopimusjärjestelyissä. Yhteydet yrityksiin ovat tärkeitä, jotta nuoret saavat tietoa työmarkkinaprosesseista ja työmarkkinasuhteista. Opettajien ammattijärjestöt ovat keskeinen taho, jonka kanssa kannattaa tehdä yhteistyötä tehokkaan koulutuspolitiikan hyväksi, mutta rajapinta yritysten kanssa on elintärkeä. |
8.3 |
Ennen kaikkea työnantaja- ja työntekijäjärjestöt on työmarkkinaosapuolina otettava mukaan laatimaan kansallisia elinikäisen oppimisen strategioita ja nuorisotakuun toteuttamiseen tähtääviä toimintasuunnitelmia. ETSK kannattaa eurooppalaisten työmarkkinaosapuolten laatimia nuorisotyöllisyyden toimintapuitteita (35). |
8.4 |
On tärkeää varmistaa kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden osallisuus. Näin erilaiset organisaatiot (naisten, nuorten, perheiden, vammaisten, maahanmuuttajien, vähemmistöjen ja muiden ryhmien järjestöt) voisivat keskittyä tehokkaammin tiettyjen väestönosien tarpeisiin ja prioriteetteihin koulutusjärjestelmässä ja työmarkkinoilla. |
8.5 |
Perheellä on edelleen tärkeä rooli, kuten komitean aiemmassa lausunnossa (36) on todettu. |
9. Käynnissä olevien ja uusien ohjelmien tehokas hyödyntäminen
9.1 |
Komission uudessa opetus-, koulutus-, nuoriso- ja urheilualan Erasmus+-ohjelmassa (37) vuosiksi 2014–2020 pyritään kehittämään taitoja ja työllistettävyyttä sekä uudistamaan koulutusta ja nuorisotyötä. Seitsenvuotisen ohjelman budjetti on 14,7 miljardia euroa, mikä merkitsee EU:n tätä alaa koskevan investointisitoumuksen mukaisesti 40 prosentin lisäystä nykyiseen varainkäytön tasoon nähden. Erasmus+ antaa yli neljälle miljoonalle eurooppalaiselle mahdollisuuden opiskella, hankkia työkokemusta ja osallistua vapaaehtoistyöhön ulkomailla. Tämä on suuri edistysaskel, sillä siihen liittyy merkittäviä mahdollisuuksia tukea yrittäjyyskoulutusta esimerkiksi kannustamalla koulutuksen ja elinkeinoelämän yhteistyön valtavirtaistamista osaamisyhteenliittymiksi korkeakoulutuksessa ja alakohtaisiksi taitoyhteenliittymiksi ammatillisessa koulutuksessa. |
9.2 |
Muillakin ohjelmilla ja välineillä tuetaan yrittäjyyskasvatusta EU:ssa. Niitä ovat Euroopan sosiaalirahasto (38) , eurooppalainen taito-, osaamis-, tutkinto- ja ammattiluokittelu ESCO (39) , COSME (40) , Horisontti 2020 (41) , nuorisotyöllisyysaloite (42) ja Luova Eurooppa (43). |
Bryssel 27. toukokuuta 2015.
Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja
Henri MALOSSE
(1) Määritelmä esitetään jäljempänä kohdassa 5.3.
(2) Suositus 2006/962/EY, annettu 18. joulukuuta 2006, EUVL L 394, 30.12.2006, s. 10.
(3) EUVL C 214, 8.7.2014, s. 31.
(4) EUCO 79/14, s. 15.
(5) Puheenjohtajavaltio Italian ohjelma ”Europe – A fresh start”, s. 72.
(6) Puheenjohtajavaltio Latvian järjestämä konferenssi, Riika, 11.–12. helmikuuta 2015, ”Entrepreneurship in regions to strengthen the European Union’s competitiveness”.
(7) Neuvoston päätelmät yrittäjyydestä koulutuksessa, annettu 12. joulukuuta 2014, EUVL C 17, 20.1.2015, s. 2.
(8) Yrittäjyyskasvatusta Euroopassa koskeva Oslon ohjelma, 2006. http://ec.europa.eu/enterprise/policies/sme/promoting-entrepreneurship/education-training-entrepreneurship/policy-framework/2006-conference/index_en.htm
(9) Neuvoston päätelmät, annettu 12 päivänä toukokuuta 2009, eurooppalaisen koulutusyhteistyön strategisista puitteista (ET 2020) EUVL C 119, 28.5.2009, s. 2.
(10) Strateginen tavoite 4 (ET 2020): Edistetään luovuutta, innovointia ja yrittäjyyttä kaikilla koulutusasteilla, neuvoston päätelmät, annettu 12. toukokuuta 2009.
(11) ETSK:n työmarkkinoiden seurantaryhmän 35. kokous, 13. marraskuuta 2014.
(12) COM(2008) 394.
(13) Euroopan komission puitteet: 1) valtion- ja hallitusten päämiesten vuonna 2002 sopima Barcelonan tavoite ja 2) valtio- ja hallitustaso. Vuonna 2008 annetussa tiedonannossa ”Monikielisyys – voimavara ja sitoumus” esitellään komission toimia tällä alalla.
(14) Research Report 2013, Entrepreneurs: What can we learn from them? Part.2/3 – Inspiring female entrepreneurs. CIPD (Chartered Institute of Personnel and Development).
(15) Opetusministeriö (2009), Yrittäjyyskasvatuksen suuntaviivat, Helsinki.
Työ- ja elinkeinoministeriö (2012), Yrittäjyyskatsaus 2012.
(16) Ks. Unescon ja Unevocin määritelmä.
(17) EUVL C 214, 8.7.2014, s. 36.
(18) Eurydice, huhtikuu 2012, Entrepreneurship education at school in Europe.
(19) Entrepreneurial Skills Pass (Itävalta).
(20) Startup@Campus (Belgia).
(21) Long night of Start-ups (Saksa).
(22) Bright and Young (Belgia).
(23) Teknologiateollisuus (2012), Uusi Startup-säätiö vauhdittamaan suomalaisia kasvuyrityksiä (Helsinki).
(24) Yksi keskeisistä välineistä on eurooppalainen tutkintojen viitekehys, joka liittyy kaikenlaisiin ja kaikentasoisiin tutkintoihin. Ammatillisen koulutuksen välineitä ovat ammatillisen koulutuksen opintosuoritusten eurooppalainen siirtojärjestelmä (ECVET) sekä ammatillisen koulutuksen laadunvarmistuksen eurooppalainen viitekehys (EQAVET). Korkea-asteen koulutuksen välineitä ovat Euroopan korkeakoulutuksen laadunvarmistuksen standardit ja ohjeet (ESG) ja eurooppalainen opintosuoritusten ja arvosanojen siirto- ja kertymisjärjestelmä (ECTS).
(25) Direktiivi 2013/55/EU.
(26) COM(2012) 669 final.
(27) Tuleva Eurofoundin raportti (2015) ”Youth Entrepreneurship in Europe”, EF 1507.
(28) OECD:n Entrepreneurship 360-hanke.
(29) HEInnovate.
(30) EUVL C 214, 8.7.2014, s. 31.
(31) Tuleva Eurofoundin raportti (2015) ”Youth Entrepreneurship in Europe”, EF 1507.
(32) NFTE-ohjelma.
(33) Ohjelmat: Voortgangsrapportage Programma onderwijs en ondernemerschap ja Landbouw en Innovatie, Brief Onderwijs en Ondernemerschap.
(34) ICF GHK:n Euroopan komission yritys- ja teollisuustoiminnan pääosastolle laatima opas ”Entrepreneurship education – A guide for Educators”.
(35) Framework of Action on Youth Employment.
(37) Erasmus+, EUVL L 347, 20.12.2013, s. 50.
(38) ESR.
(39) ESCO.
(40) http://ec.europa.eu/cip/cosme/index_en.htm
(41) http://ec.europa.eu/research/horizon2020/index_en.cfm?pg=home&video=none
(42) COM(2013) 144 final.
(43) Luova Eurooppa.
8.10.2015 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
C 332/28 |
Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Elintarvike- ja juoma-alan EU-teollisuuspolitiikka”
(2015/C 332/04)
Esittelijä: |
Ludvík JÍROVEC |
Toinen esittelijä: |
Edwin CALLEJA |
Euroopan talous- ja sosiaalikomitea päätti 10. heinäkuuta 2014 työjärjestyksensä 29 artiklan 2 kohdan nojalla antaa oma-aloitteisen lausunnon aiheesta
”Elintarvike- ja juoma-ala”.
Asian valmistelusta vastannut neuvoa-antava valiokunta ”teollisuuden muutokset” antoi lausuntonsa 4. toukokuuta 2015.
Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 27.–28. toukokuuta 2015 pitämässään 508. täysistunnossa (toukokuun 27. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 151 ääntä puolesta ja 1 vastaan 5:n pidättyessä äänestämästä.
1. Päätelmät ja suositukset
1.1 Päätelmät
1.1.1 Kehityssuuntaukset
Väestönkehityksen suuntauksena vuoteen 2050 mennessä ovat muun muassa väestön kasvu ja ikääntyminen sekä kaupungistuminen ja eriarvoisuuden lisääntyminen. ”Maailman väestömäärän odotetaan nousevan vuoteen 2050 mennessä 9,1 miljardiin, mikä on 34 prosenttia enemmän kuin tällä hetkellä. Lähes kaikki tästä väestönkasvusta tapahtuu kehitysmaissa. Kaupungistuminen jatkuu kiihtyvänä, ja noin 70 prosenttia maailman väestöstä tulee asumaan kaupungeissa (nykyisin osuus on 49 prosenttia). Tästä johtuvaan kysynnän kasvuun vastaamiseksi elintarviketuotantoa (pois lukien biopolttoaineiden valmistukseen käytettävät elintarvikkeet) on kuitenkin lisättävä 70 prosenttia” (1).
1.1.2 Euroopan elintarvike- ja juomateollisuuden rooli
Euroopan elintarvike- ja juomateollisuuden tulee muokata kehitysstrategiaansa toimintaympäristössä, jota leimaavat vaatimaton talouskasvu, niukkenevat luonnonvarat, rakenteellisesti korkeat perushyödykkeiden ja energian hinnat sekä hankala pääoman saanti. Innovointi on keskeistä alan kilpailukyvyn kehittämiseksi.
Tällaisessa tilanteessa alan on valmistauduttava vastaamaan tuleviin haasteisiin. Tässä ETSK:n lausunnossa käsitellään keskeisiä politiikanaloja, joilla tarvitaan toimia liiketoiminnalle suotuisamman ympäristön luomiseksi. Tällä tavoin olisi luotava elintarvike- ja juomateollisuudelle edellytykset kestävään kasvuun, innovointiin ja työpaikkojen luomiseen samalla kun se jatkaa turvallisten, ravitsevien, korkealaatuisten ja kohtuuhintaisten elintarvikkeiden tuottamista kuluttajille.
1.1.3 Euroopan elintarvike- ja juomateollisuus tarvitsee alakohtaista teollisuuspolitiikkaa
ETSK kannattaa voimakkaasti sitä, että Euroopan elintarvike- ja juomateollisuudelle laaditaan sen omien erityistarpeiden mukaan räätälöity alakohtainen teollisuuspolitiikka. Komitea katsoo, että tämä voitaisiin toteuttaa uusimalla elintarvikeketjun toiminnan parantamista käsittelevän korkean tason foorumin toimeksianto vuosiksi 2015–2019. Foorumin edellinen toimeksianto päättyi 31. joulukuuta 2014.
1.2 Suositukset
ETSK kiinnittää Euroopan komission, Euroopan parlamentin, Eurooppa-neuvoston ja jäsenvaltioiden hallitusten huomion seuraavassa mainittuihin seikkoihin, jotka ovat keskeisiä Euroopan elintarvike- ja juomateollisuuden menestymisen kannalta. Se kiinnittää myös alan yritysten huomion niiltä edellytettäviin aloitteisiin ja toimiin.
1.2.1 Sisämarkkinoiden toteutumisen edistyminen
Euroopan komission ja jäsenvaltioiden olisi edistettävä elintarvike- ja juomatuotteiden vapaan liikkuvuuden varmistavien sisämarkkinoiden toteutumista. Tämä on perusedellytys elintarvike- ja juoma-alan yritysten kilpailukykyisen toiminnan edistämiseksi EU:ssa mutta ei välttämättä tarkoita uuden lainsäädännön antamista vaan toimenpiteitä voimassa olevien sääntöjen täytäntöönpanon parantamiseksi.
Komission olisi kartoitettava ja seurattava edistymistä seuraavissa asioissa:
— |
komission parhaillaan toteuttamat REFIT-toimet, joiden avulla olisi edistettävä elintarvikkeiden sisämarkkinoiden toteutumista unohtamatta kuitenkaan työntekijöiden työolojen nykyistä tasoa |
— |
tuore YMP-uudistus, joka tulee panna täytäntöön niin, että ei vääristetä kilpailua jäsenvaltioiden välillä ja että kannustetaan kestäväpohjaiseen tuotantoon |
— |
harjoittelupaikkoja koskeva EU:n sitoumus, jonka toteuttaminen edellyttää täyttä tukea jäsenvaltioilta. |
1.2.2 Elintarvikkeiden ja juomien kaupan edistäminen kansainvälisellä tasolla
ETSK tähdentää kaupasta ja elintarviketurvasta 4. tammikuuta 2010 antamansa lausunnon (2) mukaisesti, että elintarviketurva on pidettävä keskeisenä tavoitteena kaikissa meneillään olevissa maailmanlaajuisissa kauppaneuvotteluissa.
EU:n kansainvälisellä tasolla noudattamissa neuvottelustrategioissa olisi pyrittävä tullien poistamiseen EU:n vientituotteilta ja kaupan edistämiseen niin, että maat, joilla on viennissä suurin kasvupotentiaali, ryhtyvät soveltamaan kansainvälisesti tunnustettuja standardeja. Komission olisi
— |
pyrittävä suotuisaan lopputulokseen vielä kesken olevissa merkittävissä EU:n (ja Yhdysvaltojen, Japanin ja eteläaasialaisten kumppanien välisissä) kauppasopimusneuvotteluissa, sillä näistä sopimuksista voi olla huomattavaa etua elintarvikkeiden ja juomien tuottajille |
— |
seurattava voimassa olevien kauppasopimusten täytäntöönpanoa |
— |
tähdättävä kahden- ja monenvälisten sopimusten parempaan koordinointiin |
— |
varmistettava kohtelun vastavuoroisuus, olipa kyse suojatullien alentamisesta tai tullien ulkopuolisten esteiden poistamisesta, sekä taattava EU:n nykyisten kuluttajansuoja-, ympäristö- ja terveydensuojelunormien säilyminen. |
Euroopan komission olisi lisättävä pk-yritysten kansainvälistymiseen osoitettavaa tukea. Julkinen tuki on edelleen olennaisen tärkeää, jotta voidaan
— |
luoda suotuisat olosuhteet poistamalla kaupan esteitä |
— |
helpottaa ulkomaankaupan rahoituksen (vientiluottojen ja -takuiden) saantia |
— |
tukea viennin edistämistä julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyön pohjalta |
— |
koota tietoa unionin ulkopuolisten maiden tuontivaatimuksista ja välittää sitä pk-yrityksiä edustaville järjestöille. |
1.2.3 Elintarvike- ja juoma-alan omat aloitteet henkilöresurssien lisäämiseksi ja työllisyyden vahvistamiseksi
Alan itsensä olisi mitä aiheellisinta parantaa imagoaan etenkin nuorten keskuudessa. Jotta alalle saadaan tarpeiden mukaisesti yhä ammattitaitoisempaa henkilöstöä, olisi
— |
varmistettava, että kaikkialla jäsenvaltioissa on saatavilla yhä enemmän laadukasta alakohtaista työmarkkinatietoa työnantajien ja potentiaalisten työntekijöiden välisen tiedonkulun epäsymmetrisyysongelman ratkaisemiseksi sekä taitojen kysynnän ja tarjonnan kohtaamattomuusongelmien kartoittamiseksi ja korjaamiseksi |
— |
järjestettävä korkea-asteen oppilaitosten opintokurssien säännöllinen validointi niin, että siihen osallistuu elintarvike- ja juoma-alan edustajia, jotta varmistetaan ammatillisen koulutuksen tarkoituksenmukaisuus |
— |
avattava oppisopimusohjelmat kaikille henkilöille, jotka pyrkivät elintarvike- ja juoma-alalle, eikä pelkästään nuorille; tämä on erityisen tärkeää työelämään palaavien naisten ja alan vaihtoa suunnittelevien vanhempien työntekijöiden tarjoaman potentiaalin vapauttamiseksi |
— |
taattava välineet ja resurssit koulutuksen ja elinikäisen oppimisen järjestämiseksi ja siten pätevän työvoiman saannin varmistamiseksi; työmarkkinavuoropuhelu on tässä yhteydessä keskeinen tekijä. |
ETSK kannustaa perustamaan elintarvike- ja juoma-alalle elintarvikkeisiin keskittyvän osaamis- ja innovaatioyhteisön (Knowledge and Innovation Community, KIC), sillä näin sitouduttaisiin lisäämään olennaisella tavalla t&k-investointeja vuoteen 2020 mennessä ja edistettäisiin voimakkaasti työllisyyttä ja kasvua.
ETSK korostaa myös seuraavien seikkojen merkitystä:
— |
eurooppalaisten työntekijöiden ja kuluttajien suojeleminen |
— |
ILO:n keskeisten sääntöjen täysimääräinen ja tehokas täytäntöönpano, soveltaminen ja noudattaminen |
— |
elintarvike- ja juoma-alan eurooppalaiset laatustandardit. |
1.2.4 Tavoitteena kestäväpohjainen elintarvikeketju
ETSK toteaa tässäkin yhteydessä, että kestävän kulutuksen ja tuotannon edistäminen on hyödyllistä nivoa tiiviisti resurssitehokasta Eurooppaa koskevan etenemissuunnitelman (3) täytäntöönpanoon. Komitea kannustaa jäsenvaltioita toteuttamaan näitä politiikkoja etenemissuunnitelman ja talouspolitiikan EU-ohjausjakson puitteissa (4). ETSK haluaisikin, että laadittaisiin kokonaisvaltainen suunnitelma elintarvikeketjun kestäväpohjaisuuden varmistamiseksi. Se kehottaa komissiota antamaan tiedonannon aiheesta ”Elintarvikejärjestelmien kestäväpohjaisuus”.
ETSK:n olisi pidettävä tässä lausunnossa ja muissa viime kuukausina annetuissa elintarvikeaiheisissa lausunnoissa esitettyjä suosituksia kattavasti esillä Milanon maailmannäyttelyssä.
1.2.5 Elintarvikejäte
ETSK viittaa lausuntoonsa (5), jossa se vahvistaa tarpeen laatia EU:n yhteinen määritelmä ja maailmanlaajuisesti yhteensovitetut yhteiset menetelmät ruokahävikin ja elintarvikejätteen määrän arviointia ja myös myymättä jääneen ruoan kierrätystä ja hyödyntämistä varten. Komitea katsoo kuitenkin, että toimiin tulee ryhtyä jo ennen tulosten saamista meneillään olevista EU:n ja maailmanlaajuisista tutkimushankkeista. Tällaisia toimia ovat esimerkiksi tietoisuuden lisääminen ruoan haaskauksesta elintarvikeketjussa ja panostaminen parhaiden käytänteiden kehittämiseen ja levittämiseen.
Tulevassa elintarvike- ja juoma-alan teollisuuspolitiikassa on pyrittävä tasapainoiseen lähestymistapaan ja puututtava ruoan haaskaukseen: sen ennaltaehkäisyyn tähtäävissä politiikoissa olisi tarkasteltava koko elintarvikeketjua sadonkorjuuta edeltävästä vaiheesta aina kuluttajiin saakka.
Olisi myös tutkittava tarkasti veropolitiikkaa (alv) ja jäsenvaltioiden toimien koordinointia, jotta helpotettaisiin lahjoittamista ruokapankkeihin, jotka ovat yksi keino vähentää ruoan haaskausta.
1.2.6 Reilut toimintatavat toimitusketjussa
ETSK pyrkii vastaisuudessakin edistämään 9. toukokuuta 2013 antamassaan lausunnossa (6) ehdotetun mukaisesti kulttuurin muuttumista, jotta elintarvikeketjun yritysten välisissä suhteissa noudatettaisiin hyviä kauppatapoja. Se suhtautuukin myönteisesti siihen, että sekä jakelijat että elintarvikkeiden ja juomien valmistajat ovat kehittäneet vapaaehtoispohjaista aloitetta yritysten välisten suhteiden tasapuolisuuden edistämiseksi elintarvikeketjussa (Supply Chain Initiative, SCI (7)).
1.2.7 Tutkimus-, kehittämis- ja innovointitoiminta
Elintarvikealalla on edessään suuria haasteita, mutta t&k-rahoitus on vähäistä. ETSK:n mielestä t&k-toiminta tulee kohdentaa selvästi ja teollisuuden tulee olla keskeinen kumppani, kun määritellään, miten tämä pitäisi tehdä. Lisäksi ETSK katsoo, että innovaatioiden menestyksen ja hyväksynnän varmistamiseksi niitä tulee tehdä etenkin kuluttajien odotusten perusteella.
1.2.8 Elintarvike- ja juoma-alan pk-yritykset
EU:n lainsäädännön noudattamisesta aiheutuvat kustannukset rasittavat erityisesti pk-yrityksiä. Esimerkiksi merkintävaatimusten tiheät muutokset ja yhdenmukaistamisen puutteellisuus luovat rasitteita ja haittaavat kasvua. ETSK:n mielestä olisi kiinnitettävä erityistä huomiota pk-yritysten nimenomaisiin tarpeisiin ja pyrittävä etenkin keventämään hallinnollista taakkaa. Komitea kehottaa kuitenkin varovaisuuteen varsinkin elintarviketurvallisuutta koskevien vapautusten myöntämisessä pk-yrityksille, sillä tämä voi vaikuttaa kielteisesti ja ajaa pk-yrityksiä pois markkinoilta.
1.2.9 |
ETSK kehottaa komissiota laatimaan raportin, jossa arvioidaan, olisiko alkoholijuomiin sovellettava vaatimusta tietojen antamisesta alkoholijuomien ainesosista ja ravintoarvoista. |
2. Euroopan elintarvike- ja juomateollisuuden nykytilanne
2.1 |
Euroopan elintarvike- ja juomateollisuus on EU:n talouden suurin valmistusteollisuuden ala. Sen vuotuinen liikevaihto on yli biljoona euroa, ja se työllistää suoraan 4,25 miljoonaa työntekijää unionissa. Se on myös osa arvoketjua, joka työllistää yhteensä 32 miljoonaa ihmistä ja tuottaa 7 prosenttia EU:n bruttokansantuotteesta. Elintarvike- ja juoma-alan yrityksistä 99,1 prosenttia on pk-yrityksiä (8). |
2.2 |
Yksityisten t&k-investointien osuus on 0,27 prosenttia alan liikevaihdosta. Yhteisen tutkimuskeskuksen vuoden 2012 tulostaulu vahvisti edellisinä vuosina havaitut kehityssuuntaukset, erityisesti sen, että yksityisten t&k-investointien määrä on pysynyt EU:ssa vakaana mutta on edelleen pienempi kuin muualla maailmassa (9). |
2.3 |
Elintarvike- ja juomateollisuus jalostaa 70 prosenttia EU:n maataloustuotannosta ja tarjoaa eurooppalaisille kuluttajille turvallisia, laadukkaita ja ravitsevia elintarvikkeita. |
2.4 |
Euroopasta vietiin vuonna 2012 jalostettuja elintarvikkeita ja juomatuotteita eri puolille maailmaa 86,2 miljardin euron arvosta (10), mikä tekee siitä maailman suurimman viejän tällä alalla. Lisäksi EU:n kauppatase oli vuonna 2012 ennätysmäiset 23 miljardia euroa ylijäämäinen. Jäsenvaltioiden välinen elintarvike- ja juomatuotteiden kauppa on kolminkertaistunut 20:n viime vuoden aikana, ja sen arvo on nyt noin 450 miljardia euroa (11). |
2.5 |
Ala on suhdanteista riippumaton ja muutoksiin joustavasti sopeutuva talouden kulmakivi, joka on vahvasti läsnä kaikissa jäsenvaltioissa. Sillä on epäilemättä merkittävä sija Euroopan valmistusteollisuuden pyrkimyksissä kasvattaa bkt-osuuttaan 20 prosenttiin Euroopan komission Eurooppa 2020 -strategiaan liittyen asettaman tavoitteen (12) mukaisesti. ETSK vahvistaa tukensa tälle tavoitteelle ja toistaa suosituksensa siitä, että tavoitteen ohella on painotettava myös laatunäkökohtia (13). |
2.6 |
Keskeiset kilpailukyvyn indikaattorit osoittavat kuitenkin, että ala on menettämässä kilpailullista etulyöntiasemaansa. Maailmanlaajuisen kysynnän kasvaessa vientimarkkinaosuus on pienentynyt vuosi vuodelta (vientiosuus oli 16,1 prosenttia vuonna 2012, kun se oli 20,5 prosenttia vuonna 2002 (14)). |
2.7 |
Käsillä olevassa ETSK:n oma-aloitteisessa lausunnossa kiinnitetään erityishuomiota elintarvike- ja juoma-alaan ja esitetään, mihin toimenpiteisiin pitäisi ryhtyä tämän kielteisen kehityksen kääntämiseksi ja alan kilpailukyvyn lujittamiseksi sisämarkkinoilla ja maailmanlaajuisesti. |
2.8 |
Kuluttajilla on oikeus saada totuudenmukaista ja tasapuolista tietoa alkoholijuomista, jotta he voivat tehdä tietoon perustuvia päätöksiä kulutuksestaan. Kaikkiin alkoholijuomiin olisi sovellettava samoja sääntöjä niiden alkoholipitoisuudesta riippumatta. ETSK kehottaa komissiota laatimaan viipymättä asetuksessa (EU) N:o 1169/2011 joulukuuhun 2014 mennessä annettavaksi vaaditun kertomuksen, jossa arvioidaan, olisiko alkoholijuomiin tulevaisuudessa sovellettava vaatimusta tietojen antamisesta niiden ainesosista ja ravintoarvoista. |
3. Teollisuustoiminnan lisäämiseen tähtäävät toimet Euroopassa
3.1 EU:n toimielinten aloitteet
Kilpailukykyneuvosto on tunnustanut panoksen, joka kaikilla teollisuudenaloilla on annettavana Euroopan taloudelle, ja kannustanut komissiota toteuttamaan alakohtaisia aloitteita (15).
Pian tämän jälkeen Euroopan komissio julkaisi tiedonannon ”Kohti Euroopan teollista renessanssia”, COM(2014) 14 (16). Kahta kuukautta myöhemmin maaliskuussa 2014 pidetyssä huippukokouksessa EU:n valtion- ja hallitusten päämiehet niin ikään korostivat tarvetta kehittää Euroopan teollista perustaa sekä vakaan, yksinkertaisen ja ennakoitavan ympäristön merkitystä. He totesivat myös, että teollisuuden kilpailukykyyn liittyvät näkökohdat olisi otettava järjestelmällisesti huomioon kaikilla politiikan alueilla (17).
Teollisuus- ja yrittäjyysasioista vastaavan komissaarin vuonna 2009 perustama elintarvikeketjun toiminnan parantamista käsittelevä korkean tason foorumi (18) on tällä välin antanut loppuraporttinsa. Se hyväksyi elintarvikealan teollisuuspolitiikan kehittämistä koskevat suosituksensa yksimielisesti (19)15. lokakuuta 2014 pitämässään viimeisessä kokouksessa. Suositukset on otettu huomioon tässä ETSK:n lausunnossa.
ETSK haluaa nyt antaa panoksensa Euroopan komission muihin aloitteisiin. Tähän kuuluu mm. osallistuminen tänä vuonna järjestettävään Milanon maailmannäyttelyyn, jossa paviljongin pääteemana on ruokaturva. Lokakuussa 2015 julkaistaneen lisäksi tutkimus EU:n kilpailuasemasta elintarvike- ja juoma-alalla.
ETSK panee myös merkille, että juuri avatun Milanon maailmannäyttelyn aiheena on ”Maapallon ruokkiminen – energiaa elämää varten”. Euroopan komissio kannustaa keskustelua siitä, miten tiede ja innovointi voivat osaltaan edistää globaalia elintarviketurvaa ja kestävyyttä. Tämä on loistava tilaisuus ETSK:lle esittää suuren yleisön keskusteltavaksi tässä lausunnossa ja muissa viime kuukausina annetuissa elintarvikeaiheisissa lausunnoissa esiin tuotuja näkemyksiä. Euroopan komission näyttelyosasto soveltuu ihanteellisesti näille keskusteluille, joita voitaisiin käydä yhdessä tai useammassa tätä varten järjestettävässä tiedotusseminaarissa.
3.2 Elintarvikkeiden tuottajien yhteiset päätökset ammattiliittojen kanssa
Euroopan elintarvike- ja juomateollisuutta edustava FoodDrinkEurope ja elintarvike-, maatalous- ja matkailualan ammattiliittojen eurooppalainen keskusliitto EFFAT allekirjoittivat maaliskuussa 2014 yhteisen julkilausuman, jonka aiheena on elintarvike- ja juoma-alaa koskevien Euroopan tason alakohtaisten toimien tarve.
4. Kohti Euroopan elintarvike- ja juomateollisuutta koskevaa teollisuuspolitiikkaa: keskeiset toimintapilarit
4.1 Elintarvikkeiden ja juomien toimitusketjun toimivuuden parantaminen sisämarkkinoilla
4.1.1 |
EU:n elintarvikelainsäädäntö on hyvin pitkälle yhdenmukaistettua, ja ala hyötyy merkittävästi sisämarkkinoiden tarjoamista mahdollisuuksista. Jäsenvaltioiden välinen kauppa on kasvanut huomattavasti kymmenen viime vuoden aikana, ja sen osuus on nykyisin noin 20 prosenttia EU:n elintarvike- ja juomatuotannosta. Yrityksiltä saadaan kuitenkin edelleen ilmoituksia elintarvikenormeja koskevan EU:n lainsäädännön tulkintojen ja täytäntöönpanon eroavuuksista. Integraation tehostaminen avaisi uusia kasvumahdollisuuksia (20). Elintarvikeketjuun osallistuvien toimijoiden suhteiden parantaminen on niin ikään oleellista elintarvike- ja juoma-alan kilpailukyvyn turvaamiseksi (21). |
4.1.2 |
Euroopan komission tekemä työ, jonka puitteissa se seuraa eurooppalaisen toimitusketjualoitteen (Supply Chain Initiative, SCI (22)) tuloksellisuutta sekä sääntöjen noudattamista jäsenvaltiotasolla, on erittäin tärkeää (23). SCI on elintarvikeketjun eri sidosryhmäorganisaatioiden tärkeä yhteinen, vapaaehtoispohjainen aloite. Sen avulla voidaan parantaa yritysten välisiä suhteita ja ratkoa yritysten välisissä kauppasuhteissa mahdollisesti syntyviä erimielisyyksiä. |
4.2 Kestävän työllisyyden ja työn tuottavuuden edistäminen
4.2.1 |
EFFAT ja FoodDrinkEurope laativat vuonna 2013 alan työntekijöiden osaamisen kehittämiseksi yhteisen raportin, jossa esitetään, millaisia koulutukseen ja osaamiseen liittyviä toimia työmarkkinoiden haasteisiin vastaamiseksi tarvitaan (24). |
4.2.2 |
Lisäksi ne antoivat sitoumuksen harjoittelupaikkojen tarjoamisesta nuorille elintarvike- ja juomateollisuudessa (25). Sitoumuksen tavoitteena on lisätä kaikkialla EU:ssa korkeatasoisten harjoittelupaikkojen tarjontaa elintarvike- ja juomateollisuusyrityksissä, etenkin pk-yrityksissä. |
4.3 Kansainvälisen kaupan tehostaminen
4.3.1 |
EU:n vuoden 2012 kauppatase oli 23 miljardia euroa ylijäämäinen, ja EU on edelleen johtava elintarvike- ja juomatuotteiden viejä, vaikka sen osuus maailmanlaajuisista elintarvike- ja juomamarkkinoista kutistuu. Esimerkiksi Kiina ja Brasilia ovat viime vuosina sitä vastoin jatkuvasti kasvattaneet vientimarkkinaosuuttaan (26). |
4.3.2 |
Vaikka yleisesti tunnustetaan, että ruokaturva on ensiarvoisen tärkeää (27), on viennin lisääminen yksi keskeisistä kasvun lähteistä alalle kuin alalle. Kun vauraan väestön osuus kasvaa nousevan talouden maissa, alalla olisi oltava edellytykset vastata maailmanlaajuisen kysynnän kasvuun. |
4.3.3 |
Mielekkään monenvälisen sopimuksen solmiminen WTO:n puitteissa olisi ollut tehokkain ratkaisu markkinoiden avaamiseksi, mutta kattavaan sopimukseen ei onnistuttu pääsemään toistuvista neuvottelukierroksista huolimatta. |
4.3.4 |
Kahdenvälisistä kauppasopimuksista on näin ollen tullut erittäin tärkeitä, ja ne ovat olleet tuloksellisia yleensä Euroopan teollisuuden ja erityisesti elintarvike- ja juoma-alan kannalta. Meneillään olevissa TTIP-neuvotteluissa olisi puututtava sekä tulliesteisiin että tullien ulkopuolisiin esteisiin ja painotettava vastavuoroisuutta Euroopasta vietävien elintarvike- ja juomatuotteiden kohtelussa vaarantamatta kuitenkaan millään tavalla eurooppalaisten kuluttajien etuja. Neuvottelutuloksen olisi tuotettava huomattavaa etua Euroopan elintarvikealalle (28). |
4.3.5 |
EU:n menekinedistämispolitiikka on oiva väline, joka auttaa hyödyntämään eurooppalaisten maatalous- ja elintarviketuotteiden myönteistä imagoa kaikkialla maailmassa ja levittämään viestiä eurooppalaisten elintarvikkeiden keskeisistä ominaisuuksista. |
4.4 Kestävän tuotannon ja kulutuksen edistäminen
4.4.1 |
Kuten komitea toteaa vuonna 2012 antamassaan lausunnossa (29), ”[k]estävä kulutus ja tuotanto, jolla tarkoitetaan sellaisten palvelujen ja tuotteiden käyttöä, joiden arvo on suurempi mutta joihin kuluu vähemmän luonnonvaroja, on keskeinen tekijä strategioissa, joiden avulla pyritään lisäämään resurssitehokkuutta ja edistämään vihreää taloutta”. |
4.4.2 |
Euroopan elintarvike- ja juomateollisuus on riippuvaista siitä, että saatavilla on riittävästi tietyt laatukriteerit täyttäviä ja hinnaltaan kilpailukykyisiä maataloudesta peräisin olevia raaka-aineita. |
4.4.3 |
Yksi suurimmista haasteista on elintarvikejäte: Euroopan elintarvikeketjussa päätyy vuosittain jätteeksi noin 90 miljoonaa tonnia ruokaa. Kun ruokaa haaskataan, hukkaan menevät myös sen tuotannossa käytetyt raaka-aineet: vesi, lannoitteet ja polttoaineet. Eräät avainaloitteet ovat antaneet kimmokkeen useampien kumppanuuksien solmimiseen asianomaisten sidosryhmien kanssa, esimerkkeinä Every Crumb Counts -kampanja ja ”työkalupakin” kehittäminen alan toimijoille. ETSK:n vuonna 2013 elintarvikejätteen syntymisen estämisestä ja vähentämisestä antamassa lausunnossa (asiakokonaisuus NAT/570) valotettiin tähän liittyviä ongelmia ja mahdollisia ratkaisuja. |
4.4.4 |
Euroopan komissio on suosittanut, että elintarvikealaa pidettäisiin resurssitehokkuuden parantamisen kannalta keskeisenä alana, ja toteuttanut yksityiskohtaisen kuulemismenettelyn kestävyysperiaatteiden toteutumisesta eurooppalaisessa elintarvikejärjestelmässä (30). |
4.4.5 |
Kestävyysajatusta olisi tarkasteltava laajemmin kuin vain ympäristön kannalta kestävän kehityksen näkökulmasta: siinä olisi otettava huomioon myös kestävän kehityksen sosiaalinen ja taloudellinen pilari. Näin tehtiin elintarvikeketjua korkean tason foorumissa edustavien 11 organisaation yhteisessä julkilausumassa (31). |
4.5 Innovaatiounionin rakentaminen
4.5.1 |
Elintarvike- ja juoma-alan t&k-investoinnit ovat EU:ssa vähäiset verrattuna muihin valmistusteollisuuden aloihin ja elintarvike- ja juomateollisuuteen muualla maailmassa (32). |
4.5.2 |
Elintarvike- ja juoma-alan osaamis- ja innovaatioyhteisöjä tulee kannustaa ja tukea. Osaamis- ja innovaatioyhteisöt toimivat pitkäjänteisesti 7–15 vuoden tähtäimellä, mutta ne täyttävät samalla myös tiettyjä lyhyen ja keskipitkän aikavälin tavoitteita, joita ovat esimerkiksi oleellinen sitoumus lisätä t&k-investointeja vuoteen 2020 mennessä sekä edistää työllisyyttä ja kasvua. Elintarvike- ja juoma-alan yrityksillä on alinomaa ongelmia, kun ne ottavat käyttöön innovatiivisia tuotteita ja prosesseja. Pk-yritykset kärsivät eniten, koska niiden organisaatio ja resurssit ovat suppeita eikä niillä ole asian vaatimia johtamisvalmiuksia, kokemusta ja strategista visiota. Uusien tuotteiden markkinoille saattamisen edellyttämiä lupamenettelyjä on nopeutettava, mutta samalla on noudatettava ennalta varautumisen periaatetta ja saatettava markkinoille vain sellaisia tuotteita, jotka ovat kuluttajien terveyden kannalta turvallisia. |
4.6 Erityisesti pk-yritysten hallinnollisten rasitteiden vähentäminen
4.6.1 |
Etenkin pk-yritykset kärsivät toimintarakenteiden määrän ylettömästä kasvusta tarpeettomien hallinnollisten rasitteiden seurauksena. Tällaiset yritykset ovat avainasemassa alan kilpailukyvyn kannalta, ja niihin tulee siksi kiinnittää erityishuomiota heikentämättä kuitenkaan elintarviketurvallisuutta tai työntekijöiden ja kuluttajien oikeuksia. |
4.6.2 |
Komissio on toteuttanut REFIT-ohjelman puitteissa tärkeitä toimia sen varmistamiseksi, että EU:n lainsäädäntö on yritysten tarpeiden mukainen ja edistää kilpailukykyä (33). |
Bryssel 27. toukokuuta 2015.
Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja
Henri MALOSSE
(1) http://www.fao.org/fileadmin/templates/wsfs/docs/expert_paper/How_to_Feed_the_World_in_2050.pdf
(2) EUVL C 255, 22.9.2010, s. 1.
(3) COM(2011) 571 final.
(4) EUVL C 191, 29.6.2012, s. 6.
(5) EUVL C 161, 6.6.2013, s. 46.
(6) ETSK:n lausunto aiheesta ”Suurten kauppaketjujen ja elintarvikkeiden toimittajien väliset kauppasuhteet – nykytilanne” (EUVL C 133, 9.5.2013, s. 16).
(7) http://www.supplychaininitiative.eu/
(8) Lähde: Data and Trends of the European Food and Drink Industry 2013–2014.
http://www.fooddrinkeurope.eu/uploads/publications_documents/Data__Trends_of_the_European_Food_and_Drink_Industry_2013-20141.pdf
(9) Lähde: 2012 EU Industrial R&D Investment Scoreboard, yhteinen tutkimuskeskus ja tutkimuksen ja innovoinnin pääosasto (RTD).
(10) http://www.fooddrinkeurope.eu/uploads/publications_documents/Data__Trends_of_the_European_Food_and_Drink_Industry_2013-20141.pdf
(11) http://ec.europa.eu/internal_market/publications/docs/20years/achievements-web_en.pdf
(12) http://ec.europa.eu/about/juncker-commission/docs/pg_fi.pdf
(13) Teollista renessanssia käsittelevä ETSK:n lausunto (EUVL C 311, 12.9.2014, s. 47).
(14) Lähde: UN Comtrade, 2012.
(15) http://register.consilium.europa.eu/doc/srv?l=FI&f=ST%2017202%202013%20INIT
(16) http://eur-lex.europa.eu/legal-content/FI/ALL/?uri=CELEX:52014DC0014
(17) http://register.consilium.europa.eu/doc/srv?l=EN&t=PDF&gc=true&sc=false&f=ST%207%202014%20INIT
(18) http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:C:2010:210:0004:0005:FI:PDF
(19) http://europa.eu/rapid/press-release_IP-14-1139_en.htm
(20) http://eur-lex.europa.eu/legal-content/FI/ALL/?uri=CELEX:52014SC0014
(21) ETSK:n lausunto EUVL C 133, 9.5.2013, s. 16.
(22) http://www.supplychaininitiative.eu/
(23) COM(2014) 472.
(24) http://www.effat.org/en/node/10599
(25) http://ec.europa.eu/education/policy/vocational-policy/doc/alliance/fooddrinkeurope-effat-pledge_en.pdf
(26) http://www.fooddrinkeurope.eu/uploads/publications_documents/Data__Trends_of_the_European_Food_and_Drink_Industry_2013-20141.pdf
(27) EUVL C 255, 22.9.2010, s. 1.
(28) Ks. Copa-Cogecan ja FoodDrinkEuropen yhteinen kannanotto: http://www.fooddrinkeurope.eu/news/statement/agri-food-chain-reps-call-on-negotiators-to-resolve-non-tariff-measures-in/
(29) EUVL C 191, 29.6.2012, s. 6.
(30) http://ec.europa.eu/environment/eussd/food.htm
(31) Maaliskuun 7 päivänä 2014 annettu yhteinen julkilausuma ”Actions towards a more sustainable European food chain” [”Toimet kestävyysajattelun mukaisemman eurooppalaisen elintarvikeketjun edistämiseksi”]: http://www.fooddrinkeurope.eu/news/press-release/europes-food-chain-partners-working-towards-more-sustainable-food-systems/
(32) Ks. alaviite 15.
(33) http://europa.eu/rapid/press-release_IP-14-682_fi.htm
8.10.2015 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
C 332/36 |
Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Tulevaisuuden ennakointi – 3D-tulostus keinona voimistaa Euroopan taloutta”
(oma-aloitteinen lausunto)
(2015/C 332/05)
Esittelijä: |
Dumitru FORNEA |
Toinen esittelijä: |
Hilde VAN LAERE |
Euroopan talous- ja sosiaalikomitea päätti 10. heinäkuuta 2014 työjärjestyksensä 29 artiklan 2 kohdan nojalla laatia oma-aloitteisen lausunnon aiheesta
”Tulevaisuuden ennakointi – 3D-tulostus keinona voimistaa Euroopan taloutta”
Asian valmistelusta vastannut neuvoa-antava valiokunta ”teollisuuden muutokset” antoi lausuntonsa 4. toukokuuta 2015.
Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 27. ja 28. toukokuuta 2015 pitämässään 508. täysistunnossa (toukokuun 28. päivän kokouksessa) yksimielisesti seuraavan lausunnon.
1. Päätelmät ja suositukset
1.1 |
Esinetulostus on yksi keskeisistä mahdollistavista teknologioista, jotka määräävät uudenlaisen lähestymistavan valmistukseen sekä tulevaisuuden tuotteet ja tehtaat. Digitaalinen vallankumous yhdessä tämän vallankumouksellisen valmistustavan kanssa mahdollistaa sen, että Eurooppa pystyy siirtämään tuotantoa takaisin alhaisemman palkkatason alueilta edistääkseen innovointia ja luodakseen kestävää kasvua kotikentällä. |
1.2 |
ETSK katsoo, että EU voi säilyttää nykyisen asemansa merkittävänä globaalina toimijana esinetulostuksen alalla, mutta tähän pääsemiseksi on ryhdyttävä seuraaviin toimenpiteisiin unionin ja jäsenvaltioiden tasolla: |
1.3 |
Investoinnit tieto- ja viestintätekniseen infrastruktuuriin tulisi asettaa etusijalle niin, että kaikilla kansalaisilla ja yrityksillä on pääsy nopeisiin internetverkkoihin, jotka ovat korkeimpien saatavilla olevien laatu- ja turvallisuusstandardien mukaisia. |
1.4 |
Euroopan valmiuksia tallentaa ja siirtää suuria määriä digitaalista dataa on vahvistettava ja ajantasaistettava, ja tämän datan suojaaminen on varmistettava EU:n kansalaisten ja yritysten legitiimien intressien mukaisesti. |
1.5 |
EU:n toimielinten ja jäsenvaltioiden hallitusten tulisi valmistaa kansalaisia digitaalisen yhteiskunnan haasteisiin ja tähän liittyviin esinetulostuksen kaltaisiin mullistaviin teknologioihin investoimalla kulttuuri- sekä yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen ohjelmiin, jotka ovat sopusoinnussa uuden sukupolven tuotantojärjestelmiin liittyvien työnkuvien kehitysdynamiikan ja vaatimusten kanssa. |
1.6 |
Esinetulostuksen mahdollisuuksien täysipainoinen hyödyntäminen edellyttää, että edistetään tutkimusta ja luovuutta yrityksissä ja asiaankuuluvissa oppi- ja tutkimuslaitoksissa (keinoina taloudelliset ja verotukselliset kannustimet). |
1.7 |
Lisätutkimus on tarpeen materiaalivalikoiman ja sovellusten lukumäärän laajentamiseksi sekä tämän teknologian varmuuden, nopeuden, tuottavuuden ja kypsyysasteen parantamiseksi. EU:ssa on edettävä kohti täysin kehittynyttä tuotantoprosessia, jotta varmistetaan unionin kilpailuasema maailmanmarkkinoilla ja säilytetään siihen liittyvät taloudelliset edut ja korkealaatuiset työpaikat EU:ssa. |
1.8 |
Eurooppalaisissa innovaatiokumppanuuksissa on virtaviivaistettava toimia uusien materiaalien kehittämiseksi esinetulostusta varten. Materiaalivalikoimaa laajentamalla ja toimittajien lukumäärää lisäämällä edistetään hintakilpailua, myötävaikutetaan uusien teollisuusalojen syntymiseen sekä luodaan suurempia määriä esinetulostusmateriaaleja ja kilpailuhenkisemmät toimitusmarkkinat. |
1.9 |
EU:n on helpotettava investointeja uusiin esinetulostuslaitteisiin, ja sen tulisi edistää esinetulostusteknologian kehittämistä avoimissa tuotantojärjestelmissä, jotka ovat joustavia ja helposti yhdistettävissä muiden tuotanto- ja jalostusteknologioiden kanssa, sovellusten lukumäärän lisäämiseksi ja liikevaihdon kasvattamiseksi. |
1.10 |
Sääntelykehys niin unioni- sen paremmin kuin jäsenvaltiotasollakaan ei ole kyennyt pysymään esinetulostuksen nopean muutosvauhdin tahdissa, ja siksi tarvitaan erityissäännöksiä, joilla puututaan ensisijaisesti standardeihin ja sertifiointiin, teollis- ja tekijänoikeuksiin, kuluttajansuojaan, työterveyteen ja -turvallisuuteen sekä ympäristönäkökohtiin. |
1.11 |
Esinetulostusta koskevan sääntelyprosessin on perustuttava monialaiseen ja tieteelliseen tutkimukseen tämän teknologian vaikutuksista, ja kaikkien asianomaisten osapuolten on päästävä siihen täysimääräisesti mukaan. |
2. Yleistä
2.1 |
Valmistusteollisuuden panos talouteen on merkittävä erityisesti innovoinnin, tuottavuuden ja laadukkaiden työpaikkojen osalta. Euroopan teollisuus on kuitenkin kahtena viime vuosikymmenenä menettänyt jalansijaansa, mikä on johtanut teollisuuden työpaikkojen ja lisäarvon vähentymiseen (1). Valmistusteollisuuden vuosikymmenten ajan jatkuneen hiipumisen (halpaan työvoimaan perustuvan tuotannon ulkoistamisen johdosta) jälkeen huomion kohteena on jälleen tuotanto korkean palkkatason maissa, sisäisten tuotantovalmiuksien ratkaisevan tärkeä rooli innovoinnin elvyttämisessä ja valmius lisätä nopeasti uusien tuotteiden tuotantoa kehittyneiden teknologioiden avulla. Innovointi, automaatio ja pitkälle kehitetyt prosessit muodostavat teollisuuden menestysstrategioiden perustan, ja ne ovat osoittautuneet ratkaisevan tärkeiksi johtoaseman säilyttämiseksi (2). Asianmukaista kehittynyttä valmistusteknologiaa hyödyntämällä Eurooppa voisi siirtää tuotantoa takaisin alhaisemman palkkatason alueilta innovoinnin vauhdittamiseksi ja kestäväpohjaisen kasvun luomiseksi EU:ssa. Vain tällä tavoin Eurooppa voisi ottaa johtoaseman seuraavassa teollisessa vallankumouksessa. |
2.2 |
Esinetulostuksella tarkoitetaan prosessia, jossa materiaaleja yhdistetään yleensä kerros kerrokselta esineiden valmistamiseksi 3D-mallidatan pohjalta, toisin kuin subtraktiivisissa valmistusmenetelmissä. Esinetulostus on alan virallinen standardoitu termi (ASTM F2792), ja ”3D-tulostusta” käytetään yleisesti sen synonyyminä. |
2.3 |
Esinetulostus on yläkäsite, joka kattaa joukon eri materiaaleihin (metallit, polymeerit, keramiikka ja muut) sovellettavia teknologioita ja prosesseja. Nämä teknologiat ovat saavuttaneet kehitystason, joka yhä enenevässä määrin mahdollistaa lisäarvoa tuottavat kaupalliset sovellukset. Esinetulostusta pidetään maailmanlaajuisesti yhtenä keskeisistä mahdollistavista teknologioista, jotka muokkaavat paitsi uudenlaisia lähestymistapoja valmistukseen nähden myös tulevaisuuden tuotteet ja tehtaat. On jo olemassa ns. FABLAB-laboratorioita, jotka tarjoavat 3D-tulostuspalveluita ja -tuotteita. |
2.4 |
Esinetulostus on nopeasti kasvava ala. Kasvu on kiihtynyt neljän viime vuoden aikana, sillä yhä useammat organisaatiot ottavat käyttöön esinetulostukseen perustuvia tuotteita ja palveluja. Kaikkien tuotteiden ja palvelujen viimeisten 25 vuoden aikana tuottamien maailmanlaajuisten tulojen yhdistetty vuotuinen kasvuvauhti (Compound Annual Growth Rate, CAGR) on vaikuttava: 27 prosenttia. Kolmen viime vuoden (2011–2013) osalta yhdistetty vuotuinen kasvuvauhti oli 32,2 prosenttia, ja vuonna 2013 markkinoiden arvo nousi 2,43 miljardiin euroon (3). Wohlers Associates -konsulttiyritys ennakoi, että markkinoiden arvo ylittää 5,5 miljardia euroa vuoteen 2016 mennessä ja 10 miljardia euroa vuoteen 2018 mennessä. Esinetulostusalan asiantuntijat arvioivat kuitenkin, että koska kyse on kehitteillä olevasta teknologiasta, nykyinen markkinaosuus kattaa vain murto-osan kartoitetuista mahdollisista sovelluksista. Vuonna 2011 asiantuntijat arvioivat markkinaosuuden olevan alle 8 prosenttia (mikä tarkoitti, että kokonaismarkkinoiden suuruus oli noin 17 miljardia euroa) (4). Jos esinetulostukseen perustuva valmistus kasvaa ja valtaa vaikkapa vain kahden prosentin osuuden maailmanlaajuisista valmistusteollisuuden markkinoista, potentiaali kymmenkertaistuu (noin 170 miljardiin euroon) (5). |
2.5 |
Sovellusala on kehittynyt prototyyppien kehittämisestä 1990-luvun alkupuolella toiminnallisten osien tuotantoon. Odotettua kasvua luo pääasiassa monimutkaisten toiminnallisten lopputuotteiden nopea, kustannustehokas ja laajamittainen sarjavalmistus eri materiaaleista (muovi, metalli tai keramiikka) ennemminkin kuin tuotesuunnittelu ja prototyyppien kehittäminen. Esinetulostus on saavuttanut kypsyyden prototyyppien kehittämisen osalta, mutta on vielä ”innovointivaiheessa”, kun ajatellaan toiminnallisten lopputuotteiden tuotantoa. Vaikka innovatiivisia esinetulostukseen perustuvia tuotteita kehitetään, niiden valmistaminen ei tehokkaiden esinetulostuslaitteiden ja laajamittaisen tuotannon mahdollistavien järjestelmien puuttumisen johdosta ole kannattavaa. |
2.6 |
Esinetulostuksen innovatiivisilla prosesseilla on mullistava vaikutus tapaan, jolla esineitä suunnitellaan ja valmistetaan. Esinetulostus voi lisätä nykyisten tuotteiden lisäarvoa käytössä olevissa toimitusketjuissa, tai sillä voi olla perinpohjainen muutosvaikutus tuotteisiin, toimitusketjuihin ja liiketoimintamalleihin (6). EU:n on oltava johtavassa asemassa teollisen esinetulostuksen käynnistyessä. Esinetulostuksen eurooppalaisessa toimintaympäristössä odotetaan saatavan aikaan kasvua tulevaisuudessa laajentamalla nykyistä toimintaa (nykyisten toimijoiden siirtyessä prototyyppien kehittämisestä valmistamiseen) ja käynnistämällä uusia toimintoja kautta koko arvoketjun. |
2.7 |
Esinetulostusta pidetään maailmanlaajuisesti keskeisenä mahdollistavana teknologiana tuotteisiin ja toimitusketjuun liittyvän innovoinnin kannalta. Esinetulostus on yleistymässä, ja ala saa huomattavaa julkista rahoitusta (esim. Yhdysvalloissa, Kiinassa ja Singaporessa), jolla pyritään nostamaan sen kypsyysastetta. Toistaiseksi EU on hyvässä asemassa, mutta jos toimenpiteisiin ei ryhdytä, se menettää tämän paikan ja jää muista jälkeen kilpailussa uusista markkinoista. |
3. Erityistä
3.1 Esinetulostuksen mullistava vaikutus
3.1.1 |
Tehdastasolla esinetulostus tuo uudenlaisia lähestymistapoja valmistamiseen ja tulevaisuuden tehtaisiin nähden.
|
3.1.2 |
Tuotetasolla esinetulostuksesta tulee tuoteinnovoinnin kulmakivi:
|
3.1.3 |
Yritystasolla esinetulostus johtaa mullistaviin liiketoimintamalleihin:
|
3.2 Esinetulostuksen teknologinen vaikutus
3.2.1 Uuden sukupolven tuotantojärjestelmien tarve
— |
Esinetulostusta koskevissa kansainvälisissä etenemissuunnitelmissa (9), (10), (11), (12), (13) painotetaan, että on saatava aikaan merkittävää teknistä edistymistä esinetulostuksen alalla, mikä on olennainen tekijä odotetun lisäarvon korottamiseksi ja esinetulostuksen käytön lisäämiseksi. Esinetulostuksen nykyinen tekniikka on kehitetty prototyyppien valmistamista varten; laitteet eivät ole vielä valmiita suuriin tuotantomääriin. Esinetulostusalan yritykset törmäävät teknologisiin ongelmiin, jotka estävät niitä siirtymästä sarjatuotantoteknologiaan. Esinetulostuslaitteiden rakenteelliset ratkaisut ovat edelleen peräisin prototyyppivaiheesta, ja liian harvoja innovaatioita on otettu käyttöön (sisältäpäin nykyiset laitteet näyttävät lähes samanlaisilta kuin niiden edeltäjät 10–15 vuotta sitten). Tarvitaan mullistavia ”laiteinnovaatioita”, jotta tämä toimiala voi siirtyä seuraavalle tasolle (14). |
— |
Kehityksen nopeuttamiseksi esinetulostusalan yrityksillä ja tutkijoilla on oltava pääsy avoimiin foorumeihin (sekä laitteistojen että ohjelmistojen osalta) ratkaistakseen kaupallisten ”musta laatikko” -tyyppisten laitteiden rajoitukset. |
— |
Vahvistamalla kapasiteettia (kustannustehokkuus, varmuus ja luotettavuus) olisi mahdollista lisätä esinetulostuksen nykyistä potentiaalia niin, että voidaan siirtyä monenlaisten eri sovellusten laajamittaisempaan tuotantoon. Teknologisten rajojen siirtäminen sekä integrointi muiden prosessien kanssa (hybridituotanto) mahdollistavat läpimurtosovellukset (15). Esinetulostuksen käyttöönottaminen valmistusteollisuudessa edellyttää, että esinetulostus integroidaan tehdasympäristöön ja valvontajärjestelmiin. |
— |
Tämän strategisen tutkimuksen ohella on kehitettävä uusia mullistavia tuotantojärjestelmää koskevia käsitteitä, joiden osalta on perustavalla tavalla pohdittu uudelleen valmistusprosesseja nykyisten esinetulostusteknologioiden pohjalta sekä sitä, miten nämä järjestelmät on integroitu tehdasympäristöön. Tämä merkitsee, että tulevaisuudessa esinetulostustuotanto ei perustu enää jaksoittain toimiviin esinetulostuslaitteisiin, jotka on sijoitettu vieri viereen tuotantohallissa. Sen sijaan sovellusvaatimukset edellyttävät, että suunnitellaan keskeytymättömän esinetulostuksen tuotantojärjestelmiä, jotka perustuvat eri tuotantovaiheiden muodostamaan ketjuun. Nämä tuotantojärjestelmämallit tunnetaan jo nimellä ”esinetulostuslaite 2.0”, ja ne vievät esinetulostuslaitteiden kehitystä eteenpäin tulevaisuudessa. |
3.2.2 Tarvittavat uudet prosessit esinetulostuksen sertifioinnin mahdollistamiseksi
Esinetulostusteknologioiden tekninen käyttöönotto teollisuudessa edellyttää niiden sertifioimista. Sertifiointi edistää teknologian teollistamista. On kehitettävä prosesseja esinetulostuksen sertifioinnin mahdollistamiseksi – esimerkkeinä edistynyt valmistuksenaikainen tarkastus ja laadunvalvontatekniikat – jotta varmistetaan, että vakioituja vaatimuksia noudatetaan. Näiden prosessien avulla on voitava havaita vähintään se, jos tuote ei ole vaatimusten mukainen, ja olisi todellakin kehitettävä menetelmä vaatimustenvastaisuuksien estämiseksi ja puutteiden korjaamiseksi.
3.2.3 Uusien materiaalien kehittämisen ja saatavuuden tarve
— |
Jakelukanavia hallitsevat toimijat ovat määräävässä asemassa, esim. koneiden valmistajat sisällyttävät huolto- ja takuusopimuksiinsa vaatimuksen käyttää tietynlaisia kalliita raaka-aineita, joiden ainoita jakelijoita ne usein itse ovat, tai käyttävät ”partakone-partaterä”-liiketoimintamallia, jossa kulutustavaroihin luodaan toimittajariippuvuus. Jakelukanavien hallinta sekä edelleen vähäinen volyymi (16) ovat syynä siihen, ettei materiaalitoimittajien kannalta ole kovinkaan houkuttelevaa investoida suuria summia uusien materiaalien kehittämiseen. |
— |
Rajallinen määrä materiaalien toimituslähteitä johtaa kohtuuttoman korkeisiin raaka-aineiden hintoihin ja lisää loppukäyttäjien toimitusvarmuusriskejä. Tämänkaltainen markkinamekanismi rajoittaa esinetulostusteknologian mahdollisuuksia. |
— |
Nykyisin nämä markkinat, joilla kasvu on kaksinumeroista, luovat taloudellisia mahdollisuuksia ja houkuttelevat uusia materiaalitoimittajia. Materiaalien kehittämistä on tuettava, ja siihen on kannustettava. On tärkeää laajentaa materiaalivalikoimaa ja parantaa materiaalien ominaisuuksia. Toimittajien lukumäärää lisäämällä edistetään hintakilpailua, jolloin laitteiden takuuehtojen huomiotta jättämisestä tulee houkuttelevampaa, sekä lisätään materiaalimarkkinoiden volyymiä ja kilpailuhenkisyyttä. |
— |
Laajentamalla materiaalivalikoimaa edistetään uusien teollisuudenalojen syntymistä ja kasvatetaan esinetulostukseen käytettävien materiaalien kysyntää. |
3.2.4 |
Pääasialliset tekniset esteet – Laajamittaisen läpimurron aikaansaamista ilmailu- ja avaruusalan, autoteollisuuden, lääkinnällisten tuotteiden tai kulutushyödykkeiden kaltaisilla teollisuusaloilla jarruttavat tekijät liittyvät lähinnä tuottavuuden lisäämiseen, ja ne voidaan tiivistää seuraavasti:
|
3.2.5 |
Strategista tutkimusta tarvitaan
|
3.2.6 |
Euroopasta tapahtuvan teknologiavuodon riski
|
3.3 |
Esinetulostuksen vaikutus oikeudellisiin kysymyksiin (17):
|
3.4 Esinetulostuksen vaikutus työllisyyteen sekä ammatilliseen ja yleissivistävään koulutukseen
— |
Esinetulostusteknologioiden käyttöönotolla on välitön vaikutus perinteisiin tuotantomalleihin sekä erityisesti työpaikkojen sisäiseen organisointiin. Esinetulostus helpottaa pienoistehtaiden perustamista hyvin lähelle asiakkaita, kysynnän mukaan. Tästä syntyvää työllisyysvaikutusta ei voida vielä arvioida, sillä teknologian teollinen hyödyntäminen on vasta juuri alkanut. |
— |
Todellista vaikutusta työllisyyslukuihin on erittäin vaikea määrittää, koska asiasta ei ole tutkimuksia ja koska on hyvin todennäköistä, että esinetulostusalan tulevien ammattilaisten työpaikat korvaavat nykyisiä työpaikkoja. |
— |
Esinetulostusteknologioihin liittyvät työpaikat edellyttävät uusia taitoja; esimerkiksi laiteoperaattoreiden on kyettävä käsittelemään prosessikohtaisia ohjelmia ja teknikoiden on kyettävä suunnittelemaan komponentteja uusien järjestelmien avulla: topologinen optimointi, uudelleensuunnittelu jne. |
— |
Esinetulostusteknologioiden käyttöönoton myötä oppilaitosten on ylläpidettävä ja kehitettävä työntekijöiden työllistettävyyttä. Nykyisin esinetulostus jätetään suurelta osin huomiotta Euroopan koulujen ja ammatillisten oppilaitosten opetussuunnitelmissa. Useimmilla koulutuskursseilla ainoastaan kuvaillaan teknologioita ja niiden tarjoamia mahdollisuuksia ilman että tarkoitus olisi auttaa opiskelijoita hankkimaan todellisia taitoja. Paikallishallintotahojen tulisi sisällyttää esinetulostus oppimissuunnitelmiinsa ainakin ammatillisessa koulutuksessa. Koko innovointiprosessin (idea, suunnittelu, laskenta, robotiikka ja lopullisen fyysisen tuotteen valmistaminen) lyhyen ajan sisällä kattavan 3D-tulostuksen kiinnostavuutta voitaisiin hyödyntää tehokkaana koulutusmenetelmänä kouluissa ja ohjata näin oppilaiden huomio teknologiaan ja valmistukseen. |
— |
On toivottavaa, että kaikki koulutustarjonta suunnitellaan yhteistyössä teollisuuden, paikallisviranomaisten, oppilaitosten ja työntekijäjärjestöjen välillä ja että se perustuu tällä alalla toimivien yritysten todellisiin tarpeisiin. |
3.5 Työterveys ja -turvallisuus
Esinetulostuksesta on hyvin vähän tutkimuksia työterveyden ja -turvallisuuden näkökulmasta. Niille on olemassa todellinen tarve seuraavista syistä:
— |
kemialliset riskit, jotka aiheutuvat haihtuvista hartseista, joita käytetään tuotettaessa polymeeriosia esinetulostuksen avulla, sekä metallijauheiden haihtuvista metallisista tai muista kuin metallisista lisäaineista |
— |
kemiallis-fyysiset riskit, jotka aiheutuvat jauheiden käytöstä erityisesti, kun kyseiset jauheet sisältävät nanohiukkasia |
— |
räjähdysvaara, joka aiheutuu jauheiden käytöstä |
— |
erityiset riskit, jotka aiheutuvat laserlähteiden, elektronisäteiden yms. käytöstä. |
Esinetulostuksen teollisten sovellusten käyttöönoton johdosta tarvitaan kiireellisesti erityisiä tutkimuksia, joissa arvioidaan työntekijöihin kohdistuvia riskejä, jotta voidaan kehittää suojajärjestelmiä ja -normeja. On myös kehitettävä esinetulostuslaitteita käsitteleville työntekijöille suunnattua turvallisuuskoulutusta. Tämä voisi sisältyä osana koulutusohjelmiin, joita halutaan parantaa tai jotka on tarkoitus luoda.
Bryssel 28. toukokuuta 2015.
Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja
Henri MALOSSE
(1) Industry 4.0 The new industrial revolution: How Europe will succeed, Roland Berger Strategy Consultants, 2014.
(2) Production in the Innovation Economy (PIE Study), Massachusetts Institute of Technology, 2013.
(3) Wohlers Associates, ”3D Printing and Additive Manufacturing: State of the Industry”, Annual Worldwide Progress Report 2014.
(4) The Additive Manufacturing Special Interest Group for the Technology Strategy Board, 2012, Shaping our national competency in additive manufacturing – A technology innovation needs analysis.
(5) Wohlers Associates, ”3D Printing and Additive Manufacturing: State of the Industry”, Annual Worldwide Progress Report 2014.
(6) ”3D Opportunity Additive manufacturing paths to performance, innovation, and growth”, Deloitte Review, 2014.
(7) Varaosat, joita on vähän saatavilla ja joiden hinta on siksi korkea.
(8) Alkuperäiset laitevalmistajat (Original Equipment Manufacturer).
(9) Eurooppalainen esinetulostusfoorumi, joka perustettiin konferenssissa Manufacture (2013) ”Additive Manufacturing: Strategic Research Agenda” (kuulemisasiakirja).
(10) DMRC (Direct Manufacturing Research Centre), Paderbornin yliopisto, Saksa, Thinking ahead the Future of Additive Manufacturing – Analysis of Promising Industries, 2012.
(11) Innovatie Zuid, Hightech Systemen en materialen: Roadmap 3D-Printen, 2013.
(12) EFFRA, Factories of the Future 2020: Factories of the Future Public-Private Partnership roadmap, 2013.
(13) Flanders MAKE, Additive Manufacturing for Serial Production: Research Roadmap, 2014.
(14) Flanders MAKE, Additive Manufacturing for Serial Production: Research Roadmap, 2014.
(15) EPSRC Centre for Innovative Manufacturing in Additive Manufacturing, http://www.3dp-research.com/Home
(16) Wohlers Associates, ”3D Printing and Additive Manufacturing: State of the Industry”, Annual Worldwide Progress Report 2014.
(17) Eurooppalainen esinetulostusfoorumi, joka perustettiin konferenssissa Manufacture (2013) ”Additive Manufacturing: Strategic Research Agenda” (kuulemisasiakirja).
(18) ”Is intellectual property law ready for 3D printers? The distributed nature of Additive Manufacturing is likely to present a host of practical challenges for IP owners”, The National Law Journal, 4. helmikuuta 2013.
(19) Scapolo, F., Churchill, P., Castillo, H. C. G. & Viaud, V., Euroopan komission tilaama ennakointitutkimusluonnos aiheesta ”How will standards facilitate innovation and competitiveness in the European Union in the year 2025?”, joulukuu 2012.
(20) Measurement Science: Roadmap for metal-based Additive Manufacturing, National Institute of Standards and Technology, toukokuu 2013.
8.10.2015 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
C 332/45 |
Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Sijoittajansuoja ja sijoittajan ja valtion välinen riitojenratkaisu EU:n ja sen ulkopuolisten maiden välisissä kauppa- ja investointisopimuksissa”
(2015/C 332/06)
Esittelijä: |
Sandy BOYLE |
Euroopan talous- ja sosiaalikomitea päätti 10. heinäkuuta 2014 pitämässään täysistunnossa työjärjestyksensä 29 artiklan 2 kohdan nojalla laatia oma-aloitteisen lausunnon aiheesta
”Sijoittajansuoja ja sijoittajan ja valtion välinen riitojenratkaisu EU:n ja sen ulkopuolisten maiden välisissä kauppa- ja investointisopimuksissa”.
Asian valmistelusta vastannut ”ulkosuhteet”-erityisjaosto antoi lausuntonsa 28. huhtikuuta 2015.
Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 27. ja 28. toukokuuta 2015 pitämässään 508. täysistunnossa (toukokuun 27. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 199 ääntä puolesta ja 55 vastaan 30:n pidättyessä äänestämästä.
Luettelo lausunnossa käytetyistä lyhenteistä
BIT – Bilateral Investment Treaty – kahdenvälinen investointisopimus
CETA – Comprehensive Economic Trade Agreement (Kanada) – laaja-alainen talous- ja kauppasopimus
CFR – Charter of Fundamental Rights – Euroopan unionin perusoikeuskirja
CS – Civil Society – kansalaisyhteiskunta
CSO – Civil Society Organization – kansalaisyhteiskunnan organisaatio
EC – European Commission – Euroopan komissio
ECHR – European Convention on Human Rights – Euroopan ihmisoikeussopimus, ECHR
ECT – Energy Charter Treaty – sopimus Euroopan energiaperuskirjasta
ECJ – European Court of Justice – Euroopan unionin tuomioistuin
EP – European Parliament – Euroopan parlamentti, EP
EU – Euroopan unioni
FDI – Foreign Direct Investment – suora ulkomainen sijoitus
FTA – Free Trade Agreement – vapaakauppasopimus, FTA
ICSID – International Centre for Settlement of Investment Disputes – sijoituksia koskevien riitaisuuksien kansainvälinen ratkaisu- ja sovittelukeskus, ICSID
IIA – International Investment Agreement – kansainvälinen investointisopimus
INTA – European Parliament International Trade Committee – kansainvälisen kaupan valiokunta, Euroopan parlamentti
IP – Investor Protection – sijoittajansuoja
ISDS – Investor State Dispute Settlement – sijoittajan ja valtion välinen riitojenratkaisu
LSE – London School of Economics
MS – EU Member States – EU:n jäsenvaltiot
NAFTA – North American Free Trade Agreement – Pohjois-Amerikan vapaakauppasopimus, Nafta-sopimus
OECD – Organisation of Economic Co-operation and Development – Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestö, OECD
SME – Small and Medium sized Enterprises – pienet ja keskisuuret yritykset, pk-yritykset
TBC – Transatlantic Business Council – Transatlantic Business Council -järjestö
TEU – Treaty of the European Union – Sopimus Euroopan unionista, SEU-sopimus
TFEU – Treaty on the Functioning of the European Union – Euroopan unionin toiminnasta tehty sopimus, SEUT-sopimus
TTIP – Transatlantic Trade and Investment Partnership – Transatlanttinen kauppa- ja investointikumppanuus, TTIP
UNCITRAL – United Nations Commission on International Trade Law – Yhdistyneiden kansakuntien kansainvälisen kauppaoikeuden toimikunta
UNCTAD – United Nations Conference on Trade and Development – Yhdistyneiden kansakuntien kauppa- ja kehityskonferenssi, UNCTAD
WTO-DSP – World Trade Organisation-Dispute Settlement Procedure – Maailman kauppajärjestön riitojenratkaisumenettely
1. Päätelmät ja suositukset
Päätelmät
1.1 |
Suorat ulkomaiset sijoitukset ovat merkittävä talouskasvutekijä, ja ulkomaisille sijoittajille täytyy taata maailmanlaajuinen suoja välitöntä takavarikointia vastaan, ja näiden pitää välttyä syrjinnältä ja nauttia samoja oikeuksia kuin kulloisestakin maasta olevat sijoittajat. |
1.2 |
Kunkin valtion oikeus sääntelyyn yleisen edun nimissä on ensisijainen kysymys, eivätkä yhdenkään kansainvälisen investointisopimuksen määräykset saa horjuttaa sitä. On olennaisen tärkeää, että käytettävissä on lauseke, joka takaa tämän oikeuden laaja-alaisesti. |
1.3 |
Sijoittajan ja valtion välinen riitojenratkaisu ei saa korottaa valtiolliset rajat ylittävää pääomaa itsenäisen valtion asemaan tai antaa ulkomaisille sijoittajille mahdollisuutta kyseenalaistaa valtioiden oikeus säännellä ja päättää omista asioistaan. |
1.4 |
Sijoittajan ja valtion välisen riitojenratkaisun käytössä on kuitenkin ajan mittaan havaittu lukuisasti väärinkäytöksiä, joihin on nyt puututtava. Sijoittajan ja valtion välisen riitojenratkaisun soveltamisessa havaittuja systemaattisia puutteita ovat muun muassa läpinäkymättömyys, välimiesmenettelyä koskevien selkeiden sääntöjen puuttuminen, valitusoikeuden puuttuminen, sellaisiin kotimaisiin sijoittajiin kohdistuva syrjintä, jotka eivät voi käyttää järjestelmää, pelko siitä, että suojellaan puhtaasti spekulatiivisia sijoituksia, joilla muun muassa ei ole vaikutusta työpaikkojen syntymiseen, sekä pelko siitä, että menettelyä hyödyntävät alaan erikoistuneet lakiasiaintoimistot. Tavoitteena on nyt tehdä ehdotus vaihtoehtoiseksi sijoittajan ja valtion väliseksi riitojenratkaisumenettelyksi, jotta voidaan sovittaa yhteen sijoittajien oikeutetut vaatimukset ja muun kansalaisyhteiskunnan esiin tuomat huolet, jotka johtuvat sijoittajan ja valtion välistä riitojenratkaisua koskevista kielteisistä käsityksistä. Euroopan komission transatlanttisen kauppa- ja investointikumppanuuden yhteydessä sijoittajan ja valtion välisestä riitojenratkaisusta toimittamassa kuulemismenettelyssä paljastui selkeä näkemysero elinkeinoelämän laajojen piirien ja muun kansalaisyhteiskunnan valtavan enemmistön välillä. |
1.5 |
Huolta kannetaan siitä, että kolmen yksityisen lakimiehen muodostamalle paneelille on uskottu toimivaltuudet ratkaista ja antaa sitovia päätöksiä perustavaa yleistä etua palvelevilla aloilla. Vaikka Yhdistyneiden kansakuntien kansainvälisen kauppaoikeuden toimikunta UNCITRAL on äskettäin hyväksynyt uuden avoimuussäännöt, esiintyy edelleen huolta siitä, että nykyjärjestelmä kärsii paljolti avoimuuden puutteesta ja että siihen ei kuulu valitusoikeutta. |
1.6 |
Sijoittajan ja valtion välisestä riitojenratkaisusta on jo kauan sitten kaikonnut sen alkuperäinen perusajatus. Siitä on nyttemmin tullut huikean tuottoisa markkinapaikka kouralliselle sijoituskysymyksiin erikoistuneita lakiasiaintoimistoja, joilla on hallitseva asema alalla. |
1.7 |
Eräät erikoistuneet lakiasiaintoimistot mainostavat nykyään sijoittajan ja valtion välistä riitojenratkaisumenettelyä sijoituspäätöksiä tekeville välittömästi saatavilla olevana riskinhallintavälineenä. Eräissä huomiota herättäneissä tapauksissa siitä on tullut edunvalvontakeino, ja tällöin jo pelkkä oikeusriidan uhka aiheuttaa sääntelyn jähmenemistä, mikä rajoittaa lainsäätäjien pyrkimyksiä harjoittaa oikeutettua yleiseen etuun perustuvaa toimintapolitiikkaa. Lisäksi esiintyy huolta siitä, että menettely on houkuttanut riskirahastoja yms. tekemään spekulatiivisia sijoituksia. |
1.8 |
On esitetty lukuisia takavarikoinnin tulkintoja, mikä on aiheuttanut kasvavaa huolta siitä, että veronmaksajat joutuvat kustantamaan vahingonkorvauksia yleisen edun mukaisista toimintapolitiikoista, joiden väitetään rajoittavan voittoja. |
1.9 |
Vuoden 2014 loppupuolella allekirjoitettu EU:n ja Kanadan välinen sopimus (laaja-alainen talous- ja kauppasopimus) sekä EU:n ja Singaporen vapaakauppasopimus, johon on lisätty erillinen sijoituksia koskeva sopimusluku, sisältävät lajissaan ensimmäiset sijoituksia koskevat sopimusluvut, jotka EU on neuvotellut sopimuksiin sen jälkeen, kun EU sai sijoituksia koskevat toimivaltuudet Lissabonin sopimuksen nojalla vuonna 2009. Vaikka näiden lukujen avulla on tarkoitus tehdä parannuksia nykyiseen sijoittajan ja valtion välisen riitojenratkaisumenettelyn järjestelmään sekä antaa suuntaviivoja EU:n uutta, Euroopan komission väittämän mukaan ”huippunykyaikaista” sijoittajan ja valtion riitojenratkaisun mallia varten, ne eivät riitä hälventämään suuren yleisön tuntemia pelkoja. Singaporen vapaakauppasopimukseen ja laaja-alaiseen talous- ja kauppasopimukseen kirjatut mallit eivät ole identtiset, ja monien mielestä sijoittajan ja valtion välinen riitojenratkaisumenettely on edelleen epätasapainoinen, erittäin kallis prosessi, joka estää demokratiaa toteutumasta, ei suo oikeutta muutoksenhakuun ja vaarantaa valtion sääntelyoikeuden antamalla ulkomaisille sijoittajille oikeuksia, jotka menevät eri maiden perustuslainsäännöksissä taattuja oikeuksia pidemmälle ja ylittävät kotimaisten sijoittajien nauttimat oikeudet. ETSK panee huolestuneena merkille, että laaja-alaisen talous- ja kauppasopimuksen määräyksiä sijoittajan ja valtion välisestä riitojenratkaisusta käytetään tällä hetkellä EU:n ja Japanin vapaakauppasopimusneuvottelujen pohjana. |
1.10 |
Oikeudenkäyttäjän ja oikeudellisen avustajan roolien vaihtelu keskenään on selkeä eturistiriitatilanne, eikä laaja-alaisessa talous- ja kauppasopimuksessa ole onnistuttu puuttumaan siihen. Se vahvistaa näkemystä, että sijoittajan ja valtion välinen riitojenratkaisumenettely ei ole oikeudenmukainen, riippumaton eikä tasapainoinen menetelmä sijoituksia koskevien kiistojen ratkaisemiseksi. |
1.11 |
ETSK suhtautuu myönteisesti päätökseen käynnistää julkinen kuulemismenettely sijoittajan ja valtion riitojenratkaisusta transatlanttisessa kauppa- ja investointikumppanuussopimuksessa. Toisin kuin laaja-alaisen talous- ja kauppasopimuksen tapauksessa, kuulemismenettely on osaltaan tehnyt transatlanttisesta kauppa- ja investointikumppanuussopimuksesta käytävistä neuvotteluista avoimempia, ja se muodostaa merkittävän ennakkotapauksen. Komitea uskoo vakaasti, että tätä esimerkkiä on nyt seurattava kaikissa tulevissa kauppaneuvotteluissa. Euroopan komissio on vastauksenaan määrittänyt neljä erityisalaa seikkaperäisempää jatkopohdintaa varten. Vaikka ETSK ei pidäkään tätä luetteloa kaikenkattavana, se esittää näkemyksensä näistä nimenomaisista kysymyksistä käsillä olevan lausunnon tekstijaksoissa 7–10. |
1.12 |
Komitea on lisäksi tyytyväinen tavoitteeseen eliminoida ”perusteettomien kanteiden” mahdollisuus kaikista tulevista sijoittajansuojan mekanismeista. On tärkeää, että kansainvälisten investointisopimusten osapuolilla on suojanaan yleisluonteinen poliittinen suodatinmekanismi, joka sallii niiden yhteisymmärryksessä estää perustellusta syystä kanteen eteneminen välitysoikeudelliseen menettelyyn. |
1.13 |
Sijoittajia tulisi rohkaista pitämään sopimusperustaista riitojenratkaisua viimeisenä turvakeinona ja etsimään vaihtoehtoisia menetelmiä, kuten sovittelua ja välityspalveluja. Yksityisoikeudelliset vakuutukset ja sopimusperusteinen suojelu ovat asianmukaisia keinoja, joilla ulkomaiset sijoittajat pystyvät minimoimaan riskinsä. |
1.14 |
Tarve suorien ulkomaisten sijoitusten suojelemiseen vaihtelee maittain. Maissa, missä on demokraattisesti toimiva, täysin kehittynyt ja korruptiosta vapaa oikeusjärjestelmä, tulisi sijoituksia koskevat kiistat ratkaista sovitteluteitse, kyseisten maiden oikeusistuinkäsittelyissä ja valtioidenvälisten ratkaisukeinojen avulla. Nämä osatekijät ovat olemassa EU:ssa, Yhdysvalloissa ja Kanadassa, ja nykyiset voimakkaat transatlanttisten sijoitusten virrat osoittavat kiistatta, ettei sijoittajan ja valtion välisen riitojenratkaisun puuttuminen ole esteenä sijoitustoiminnalle. Niinpä ETSK:n päätelmäksi muodostuu, ettei määräys sijoittajan ja valtion välisestä riitojenratkaisusta ole välttämätön transatlanttisessa kauppa- ja investointikumppanuudessa (TTIP) tai laaja-alaisessa talous- ja kauppasopimuksessa (CETA), ja komitea vastustaa sellaisen sisällyttämistä niihin. |
1.15 |
Määräys sijoittajan ja valtion välisestä riitojenratkaisusta voi mahdollisesti muodostua sekä TTIP:n että CETAn kompastuskiveksi. Euroopan komission on syytä harkita, onko järkevää ja asianmukaista ajaa edelleen tätä poliittisesti arkaluonteista ja suuren yleisön keskuudessa epäsuosittua tavoitetta. |
1.16 |
Kehitysmaiden näkemykseksi on selkeästi muodostumassa, että ne eivät voi hyväksyä sijoittajan ja valtion välisen riitojenratkaisun mekanismia, jota kasvava joukko merkittäviä globaaleja toimijoita tulee vastustamaan voimakkaasti. Mikäli vaihtoehtoista järjestelmää ei löydy, tulee olemaan vaikeampaa sisällyttää sijoittajansuoja sopimuksiin sellaisten maiden kanssa, missä sitä tarvitaan eniten. |
1.17 |
Esiintyy merkittävästi EU:n perussopimuksiin sekä valtiosääntöoikeuden määräyksiin liittyvää huolta sijoittajan ja valtion välisen riitojenratkaisun tuottaman päätöksen suhteesta EU:n oikeusjärjestykseen. Yksityisillä välimiesoikeuksilla on mahdollisuudet antaa päätöksiä, jotka eivät ole sopusoinnussa EU:n oikeuden kanssa tai voivat loukata Euroopan unionin perusoikeuskirjaa vastaan. Tästä syystä ETSK katsoo, että on ehdottoman tärkeää, että Euroopan unionin tuomioistuin tarkistaa sijoittajan ja valtion välisen riitojenratkaisun yhteensopivuuden EU:n oikeuden kanssa virallisessa lausuntomenettelyssä, ennen kuin toimivaltaiset elimet tekevät ratkaisunsa ja ennen kuin mikään Euroopan komission neuvottelemista kansainvälisistä investointisopimuksista tulee voimaan väliaikaisesti. |
Suositukset
1.18 |
Mikäli halutaan löytää yleisratkaisu sijoitusriitojen ratkaisemiseksi, sen lähtökohtana ei voi olla nykyisen sijoittajan ja valtion välisen riitojenratkaisun vaatimaton uudelleenmuokkaus. Sen kannatus suuren yleisön keskuudessa on hyvin vähäistä. |
1.19 |
Ajankohtana, jolloin G7-ryhmän valtiot ovat edenneet pitkälle neuvotteluissaan laaja-alaisista kauppa- ja investointisopimuksista, käsillä on ainutkertainen tilaisuus löytää uskottava järjestelmä, jossa yhdistyvät sijoittajien legitiimit intressit ja valtiolle kuuluvat oikeudet. |
1.20 |
Mikäli päädytään yhtenäishallintotahoon, sen ei pidä koostua yksityisistä lakimiehistä ja sen tulee olla helpommin pk-yritysten käytettävissä ja siihen täytyy kuulua valitusoikeus olennaisena osana. |
1.21 |
ETSK kehottaa painokkaasti Euroopan komissiota harkitsemaan UNCTADin puitteissa tehtyjä ehdotuksia sijoittajan ja valtion välisen riitojenratkaisun uudistuksesta ja toteaa, että kansainvälisen investointituomioistuimen perustaminen tarjoaa parhaan ratkaisun takaamaan, että järjestelmä on demokraattinen, oikeudenmukainen, avoin ja tasapuolinen. |
2. Johdanto
2.1 |
Hyväksyessään asiakokonaisuuteen REX/390 kuuluvan lausunnon (1) hyvin suurella äänten enemmistöllä ETSK päätti samalla laatia oma-aloitteisen lausunnon sijoittajan ja valtion välisestä riitojenratkaisusta. Vaikka tämä suositus koski nimenomaisesti transatlanttista kauppa- ja investointikumppanuutta, toimeksianto päätettiin sittemmin laajentaa kattamaan sijoittajansuoja ja sijoittajan ja valtion välinen riitojenratkaisu kolmansien maiden kanssa tehtävissä kauppa- ja investointisopimuksissa. |
2.2 |
Vaikka käsillä olevassa lausunnossa tarkastellaan sijoittajan ja valtion välisen riitojenratkaisun yleisiä vaikutuksia, on väistämätöntä, että suuri osa käytetystä aineistosta ja mainituista esimerkeistä viittaa TTIP:hen. Sijoittajan ja valtion välinen riitojenratkaisu on ollut EU:n ja Yhdysvaltojen sidosryhmille hallitseva kysymys koko TTIP:stä käytyjen neuvottelujen ajan. |
2.3 |
Euroopan komissio järjesti 15 viikon mittaisen (vuoden 2014 maaliskuusta heinäkuuhun kestäneen) julkisen kuulemismenettelyn, jonka aiheena oli sijoittajan ja valtion välinen riitojenratkaisu TTIP:ssä. ETSK katsoi parhaaksi odottaa tuon konsultoinnin vastausten julkaisemista sekä järjestää sen jälkeen julkisen kuulemistilaisuuden ennen lausuntonsa viimeistelemistä. Tulokset julkistettiin vuoden 2015 tammikuun puolivälissä, ja kuulemistilaisuus pidettiin 3. helmikuuta 2015. Molemmista oli suurta apua käsillä olevan lausunnon laadinnassa. |
3. Taustaa
3.1 Järjestelmä
3.1.1 |
Sijoittajan ja valtion välinen riitojenratkaisu on kansainvälisen julkisoikeuden väline, jolla ulkomaiselle sijoittajalle taataan oikeus käynnistää riitojenratkaisumenettely vierasta valtiota vastaan kansainvälisen investointisopimuksen määräysten puitteissa. Sopimusten avulla on tarkoitus luoda tietyt ulkomaisia sijoituksia koskevat osapuolten perusvelvoitteet antamalla takeet siitä, että valtiot kunnioittavat sellaisia keskeisiä periaatteita kuin
|
3.1.2 |
Jos valtion katsotaan rikkoneen nämä velvoitteensa, voivat kansainvälisen investointisopimuksen määräysten piiriin kuuluvat ulkomaiset sijoittajat esittää vaateen kansainvälisessä välimiesmenettelyssä sijoittajan ja valtion välisen riitojenratkaisumekanismin avulla. Kantajilla on velvollisuus esittää näyttö siitä, että kyseessä olevat toimenpiteet ovat aiheuttaneet näille merkittävää vahinkoa. Mikäli vaade hyväksytään, isäntämaa velvoitetaan korvaamaan aiheuttamansa vahinko. Toisin kuin Maailman kauppajärjestön riitojenratkaisumenettelyssä, valtiolla ei ole velvoitetta muuttaa lainsäädäntöään, jos se häviää riita-asian. |
3.1.3 |
Sijoittajan ja valtion välinen riitojenratkaisu perustuu paljolti siihen katsantokantaan, että menettely tarjoaa epäpoliittisen puolueettoman tilan ulkomaisten sijoittajien ja isäntävaltioiden riitojen ratkaisemiseen. Se antaa yrityksille mahdollisuuden haastaa valtioita kansainvälisiin oikeusistuimiin. Tämä oikeussuojakeino on tarjolla ainoastaan ulkomaisille yrityksille tai monikansallisille yrityksille, jotka hyödyntävät toiseen valtioon sijoittautunutta tytäryritystä. Asianomaiset yhteisöt, kansalaiset ja kyseisestä maasta olevat yrittäjät tai hallitusvallan käyttäjät eivät voi turvautua tähän samaan mekanismiin. |
3.1.4 |
Välimiehet eivät ole julkista valtaa käyttäviä vakinaisia tuomareita toisin kuin kansallisissa oikeusjärjestelmissä. Nämä oikeusistuimet koostuvat pääasiallisesti kolmesta yksityisestä lakimiehestä ja niiden istunnot eivät ole julkisia. Ne nimetään tapauskohtaisesti. Niiden päätökset ovat lopullisia eikä niihin sovelleta mitään virallista valitusmenettelyä. |
3.1.5 |
Jos kiistan molemmat osapuolet niin haluavat, voidaan sijoittajan ja valtion väliset riitojenratkaisumenettelyt pitää täysin luottamuksellisina, vaikka riitaan liittyisi yleistä etua koskevia seikkoja. Vaikka Yhdysvaltojen vakiomuotoinen kahdenvälinen investointisopimus onkin omiaan edistämään avoimuuden lisäämistä, ovat monet nykyisistä sopimuksista edelleen salaisuuden leimaamia. Yhdistyneiden kansakuntien kansainvälisen kauppaoikeuden komitean avoimuussäännöt parantavat tilannetta merkittävästi, jos niitä ryhdytään toteuttamaan yleisesti. |
3.2 Tietoja ja lukuja
3.2.1 |
93 prosenttiin kahdenvälisistä investointisopimuksista sisältyy määräys sijoittajan ja valtion välisestä riitojenratkaisusta (2). Sijoittajan ja valtion välinen riitojenratkaisu sisältyy myös tiettyihin kansainvälisiin kauppasopimuksiin, kuten Pohjois-Amerikan vapaakauppasopimukseen (NAFTA), ja kansainvälisiin investointisopimuksiin, kuten sopimus Euroopan energiaperuskirjasta (ECT-sopimus). Vuonna 2014 ECT-sopimus ohitti NAFTAn sopimuksena, johon vedottiin kaikkein useimmin (3). |
3.2.2 |
EU:n jäsenvaltiot ovat solmineet yli 1 400 kahdenvälistä investointisopimusta 1950-luvulta lähtien, mikä on suunnilleen puolet kaikista maailmassa tehdyistä kyseisen kaltaisista sopimuksista (4). Niissä kaikissa on pitkälti samanlaiset määräykset sijoittajansuojasta ja sijoittajan ja valtion välisestä riitojenratkaisusta. EU:sta peräisin olevien sijoittajien ilmoitetaan turvautuvan eniten sijoittajan ja valtion väliseen riitojenratkaisuun (50 prosenttia kaikista tapauksista). |
3.2.3 |
EU käy parhaillaan Yhdysvaltojen kanssa neuvotteluja TTIP:stä, neuvottelee laaja-alaisesta vapaakauppasopimuksesta Japanin kanssa ja on äskettäin saanut Kanadan kanssa käydyt neuvottelut päätökseen. Ennen kaikkea nämä aiheet ovat kirvoittaneet valtaisan julkisen keskustelun siitä, tarvitaanko mihinkään sijoituksia koskevaan sopimuslukuun määräystä sijoittajan ja valtion välisestä riitojenratkaisumenettelystä. |
3.2.4 |
Ainoastaan yhdeksällä EU:n jäsenvaltiolla on kahdenvälinen investointisopimus Yhdysvaltojen kanssa (Bulgaria, Kroatia, Latvia, Liettua, Puola, Romania, Slovakia, Tšekki ja Viro), seitsemällä jäsenvaltiolla on kahdenvälinen investointisopimus Kanadan kanssa ja Japanin kanssa ei yhdelläkään. Nämä kaikki ovat peräisin ajalta ennen kyseisten maiden liittymistä EU:hun. |
3.2.5 |
Yhdysvaltalaisten sijoittajien suorien ulkomaisten sijoitusten kokonaiskanta näissä yhdeksässä jäsenvaltiossa vastaa yhtä prosenttia kaikista yhdysvaltalaisista suorista ulkomaisista sijoituksista EU:ssa. Mitä tulee kyseisistä jäsenvaltioista Yhdysvaltoihin tehtäviin suoriin ulkomaisiin sijoituksiin, voidaan todeta, että niiden määrä on vain 0,1 prosenttia suorien ulkomaisten sijoitusten kokonaiskannasta Yhdysvalloissa (5). |
3.3 Työmäärä
3.3.1 |
Sijoittajan ja valtion välisten riitojenratkaisumenettelyjen lukumäärä kasvoi huimasti vuosien 2002 ja 2014 välisenä aikana (tapauksia oli 58 vuonna 2013 ja 42 vuonna 2014) (6), ja sopimusperustaisia välimiesmenettelyjä oli vuoden 2014 loppuun mennessä ollut kaikkiaan 610 tapausta. Useimmat välimiesfoorumit eivät kuitenkaan ylläpidä julkista rekisteriä vaateista, ja siksi arvioidaan, että tapausten kokonaismäärä on korkeampi. |
3.3.2 |
Tiedetään, että 356 tapauksen käsittely on viety loppuun, ja 25 prosenttia niistä ratkaistiin sijoittajan hyväksi ja 37 prosenttia valtion hyväksi. 28 prosentissa tapauksista ratkaisun yksityiskohtainen sisältö pidettiin luottamuksellisena. |
3.4 Ajankäyttö ja kustannukset
3.4.1 |
Välimiesmenettelyyn saatetussa asiassa kunkin osapuolen keskimääräiset kustannukset ovat 4 miljoonaa Yhdysvaltojen dollaria, mistä arviolta 82 prosenttia koostuu oikeudellisista kuluista (7). Eräiden tapausten käsitteleminen loppuun voi kestää vuosia. |
3.4.2 |
Suuret kustannukset ovat aiheuttaneet sen, että kolmannet tahot osallistuvat vaateiden rahoittamiseen. Näin ollen yritysten taloudellisen riskin supistuminen kasvattaa osaltaan perusteettomien kanteiden määrää, ja valtiot joutuvat kantamaan niistäkin koituvat oikeudelliset kulut täysimääräisinä. ETSK vastustaa jyrkästi tietoon tulleita spekulatiivisia sijoituksia, joita riskirahastot tekevät tietyissä sijoittajan ja valtion välisissä riitojenratkaisutapauksissa saadakseen osuuden mahdollisesta vahingonkorvauksesta (8). |
4. Sijoittajan ja valtion välistä riitojenratkaisua puoltavat näkökohdat
4.1 |
Irlantia lukuun ottamatta kaikkien jäsenvaltioiden solmimiin kahdenvälisiin investointisopimuksiin on kirjattu sijoittajan ja valtion välinen riitojenratkaisu. Tämän lisäksi on olemassa 190 EU:n sisäistä kahdenvälistä investointisopimusta, ja niihin liittyy 16 prosenttia kaikista tunnetuista sijoittajan ja valtion välisen riitojenratkaisun tapauksista maailmassa. |
4.2 |
27 jäsenvaltion vuonna 2012 hyväksymiin Euroopan komission neuvotteluvaltuuksiin kuuluu tavoitteena sijoittajan ja valtion välinen riitojenratkaisu. Päämääräksi on asetettu toimiva ja pitkälle kehitetty riitojenratkaisumekanismi. |
4.3 |
Euroopan komission näkemyksen mukaan (9) sijoittajan ja valtion välinen riitojenratkaisu on
|
4.4 |
ETSK:n työnantajat-ryhmä järjesti TTIP-aiheesta liike-elämän pyöreän pöydän kokouksen, jonka yhteisessä julkilausumassa (10) todetaan, että TTIP:n kaltaisen kansainvälisen sopimuksen tulee luoda tarvittavat edellytykset houkutellakseen tulevaisuudessa mittavasti sijoituksia transatlanttisilla markkinoilla. Tähän kuuluu riittävän toimintavapauden myöntäminen sijoittajille ja näiden syrjimätön kohtelu molemmilla tahoilla ja sijoittajansuojan nykypuitteiden parantaminen, sijoittajan ja valtion välinen riitojenratkaisu mukaan luettuna, tuomalla se paremmin pk-yritysten ulottuville ja tasapainottamalla asianmukaisesti keskenään sijoittajan oikeudet sekä valtioiden ja paikallisyhteisöjen oikeus sääntelyyn yleisen edun nimissä. On huolehdittava siitä, etteivät sijoittajan ja valtion välistä riitojenratkaisua koskevat TTIP:n määräykset heikennä millään muodoin EU:n jäsenvaltioiden kykyä antaa yleisen edun mukaisia säädöksiä. Tämä on mainittu myös kuluttajien, ympäristöliikkeen ja maataloustuottajien eturyhmien kesäkuussa 2014 järjestämän, TTIP-neuvotteluja käsitelleen yhteiskokouksen päätelmissä. |
4.5 |
Sijoittajan ja valtion välisen riitojenratkaisumekanismin tarve todetaan painokkaasti elinkeinoelämän piireissä Atlantin molemmilla puolilla, ja ne pitävät sitä perustavana turvatekijänä ulkoisille sijoittajille, esittäen puoltavina syinä, että
|
4.6 |
On myös esitetty näkemyksiä, että sijoittajan ja valtion välinen riitojenratkaisu on vasta viimeinen keino ja että sitä käytetään ainoastaan äärimmäisissä tapauksissa, kun mikään vaihtoehdoista ei ole tuottanut tulosta, ja noin 90 prosentissa kahdenvälisistä investointisopimuksista sijoittajat eivät ole milloinkaan käyttäneet sitä esitelläkseen asiaansa. Vaikka maailmalaajuisten suorien ulkomaisten sijoitusten kanta ylittää arvoltaan 25 biljoonaa Yhdysvaltojen dollaria, vuodesta 1987 laskettuna tapauksia on ollut ainoastaan noin 500. Välimiesoikeus voi määrätä pelkästään rahamääräisen vahingonkorvauksen. Välimiehillä ei ole mahdollisuutta muuttaa valtioiden antamaa lainsäädäntöä tai niiden päättämiä muita toimenpiteitä (11). |
4.7 |
Elinkeinoelämän piirit katsovat lisäksi, että toimiva ja nykyaikainen sijoittajan ja valtion välinen riitojenratkaisujärjestelmä on tärkeä myös pk-yrityksille, jotka ovat nostaneet 22 prosenttia kaikista kanteista maailmanlaajuisesti (12). |
4.8 |
Vaikka elinkeinoelämän piirit ovat esittäneet vetoomuksia liberaalia investointisopimusta koskevien neuvottelujen käymisen puolesta (13), todetaan samalla, että olisi ryhdyttävä toimiin sijoittajan ja valtion välisen riitojenratkaisun muokkaamiseksi tehokkaammaksi, nykyaikaisemmaksi ja avoimemmaksi välineeksi. Tämä tukee sellaisten tärkeiden käsitteiden kuin ”sijoittaja/sijoitus”, ”oikeudenmukainen ja tasapuolinen kohtelu” ja ”epäsuora takavarikoiminen” määrittelemistä selväpiirteisemmin (14). |
4.9 |
Koska TTIP:n, CETAn ja EU:n ja Japanin välisen vapaakauppasopimuksen tiimoilta käytävät neuvottelut ovat saaneet erittäin suuren merkityksen julkisuudessa, on esitetty näkemyksiä, että jos kyseisissä tapauksissa ei päästä neuvotteluteitse sopimukseen, siitä koituisi suurta haittaa pyrkimyksille neuvotella määräys sijoittajan ja valtion välisestä riitojenratkaisusta mukaan muihin kahdenvälisiin investointisopimuksiin, koska jokainen sopimus vaikuttaa kaikkiin muihin valmisteilla oleviin sopimuksiin. |
5. Huolestumista ja vastustusta aiheuttavia seikkoja
5.1 |
Sijoittajan ja valtion välinen riitojenratkaisu ei nauti samanlaista tukea muilla kansalaisyhteiskunnan keskeisillä lohkoilla. Ollaan kuitenkin yleisesti ottaen yhtä mieltä siitä, että ulkomaiset sijoittajat tarvitsevat turvaa suoria takavarikkoja ja syrjintää vastaan ja että heillä on oltava käytettävissään samat menettelyt kuin kyseisestä maasta olevilla sijoittajilla. |
5.2 |
Ammattijärjestöt, kansalaisjärjestöt, kuluttaja-, ympäristö- ja kansanterveysorganisaatiot ovat protestoineet voimakkaasti transatlanttista sopimusta vastaan. |
5.3 |
Pääasiallinen huoli on se, että sijoittajan ja valtion välinen riitojenratkaisujärjestelmä ei vastaa tarkoitustaan ja että se kohottaa ylikansallisen pääoman samaan oikeusasemaan itsenäisen valtion kanssa. Komitea kuitenkin toteaa, että jos kaksi maata haluaa edistää keskinäisiä taloudellisia suhteitaan kansainvälisen investointisopimuksen avulla, ne antavat vastavuoroisen lupauksen siitä, että ne takaavat tietyntasoisen kohtelun toisen maan sijoittajille ja sijoituksille. |
5.4 |
Sijoittajan ja valtion välisen riitojenratkaisun lähtökohta oli vaatimaton. Se oli alun perin suunniteltu suorien ulkomaisten sijoitusten apuvälineeksi, keinoksi hankkia vahingonkorvaus, jos valtiovalta tekee yksityisomaisuuden suoran takavarikoinnin kehitysmaassa, jonka oikeusjärjestelmä toimii kehnosti. Sen jälkeen riitojenratkaisu on kasvanut järjestelmäksi, joka
|
5.5 |
Takavarikoinnin käsite on laajentunut kattamaan takavarikointiin rinnastuvat toimet, epäsuoran ja sääntömääräisen takavarikoinnin. Seurauksena on ollut se, että käsiteltäväksi on otettu vaateita kaikkia sellaisia valtion toimenpiteitä vastaan, joilla saattaa potentiaalisesti olla vaikutusta tuottoon, tulevaan tuottoon tai perustellusti odotettavissa olevaan tuottoon, vaikka politiikka tai toimenpide on yleisluonteinen eikä koske kyseistä sijoitusta. |
5.6 |
Sijoitusmaan oikeusistuimen antamista kielteisistä tuomioista on valitettu, koska ne on katsottu ”takavarikoinneiksi”. Mainittakoon esimerkkinä yhdysvaltalaisen lääkealan jätin Eli Lillyn Kanadaa vastaan nostama 500 miljoonan dollarin kanne. Sen väite oli, että liittovaltion oikeuden kahdesta patentoidusta lääkeaineesta antamat tuomiot loukkasivat yrityksen sijoittajanoikeuksia. Kyseessä on ensimmäinen kerta, jolloin patentin omistava lääkealan yritys käyttää Yhdysvaltojen solmimien kauppasopimusten suomia erityisoikeuksia välineenä ajaakseen itselleen suurempaa patenttisuojaa monopoliasemassa (15). |
5.7 |
Yhtiöoikeuteen erikoistuneet lakiasiaintoimistot toimivat nykyään suurta hyötyä keräävinä asiantuntijoina oikeustapauksissa, joilla on hyvin vähän tekemistä yksityisomaisuuden takavarikoinnin kanssa. Kourallinen sijoitusoikeuteen erikoistuneita lakiasiaintoimistoja on ratsastanut kanne-aallon harjalla ja hallitsee nyt markkinoita. |
5.8 Tarvitaanko TTIP:ssä välttämättä sijoittajan ja valtion välistä riitojenratkaisua?
5.8.1 |
TTIP:n yhteydessä on vaikea väittää, että sijoittajilla olisi jotakin pelättävää sijoitusmaan oikeusjärjestelmän takia. Sekä EU:n että Yhdysvaltojen oikeusjärjestelmät ovat täysin kehittyneet ja vankat. Ei ole mitään ilmeistä syytä, miksi suorien ulkomaisten sijoitusten oikeuksia ei voitaisi suojella asianmukaisesti lisäämällä sopimukseen yksinkertainen määräys syrjimättömästä oikeussuojasta ja yhtäläisestä mahdollisuudesta vedota sijoitusmaan oikeusistuimiin. Myös Kanadan ja Japanin tapauksessa pätevät samat perusteet. Jos osoittautuu vaikeaksi toteuttaa kansainvälisiä oikeuksia neuvotteluin, välitystoiminnan keinoin tai kulloisenkin maan tuomioistuimissa näissä erittäin pitkälle kehittyneissä demokratioissa, asia tulisi pyrkiä ensi kädessä selvittämään valtioiden välisen ratkaisun avulla. |
5.8.2 |
London School of Economics -yliopiston selvityksessä analysoidaan Yhdysvaltojen kahdenvälisten investointisopimusten mallia vuodelta 2012. Siinä todetaan, että Yhdysvaltojen soveltama kahdenvälisten investointisopimusten malli menee merkittäviltä osin Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädäntöä pidemmälle. Selvityksessä todetaan myös tämän pohjalta ja Yhdistyneeseen kuningaskuntaan tehtyjen yhdysvaltalaisinvestointien mittasuhteet huomioon ottaen, että on olemassa merkittävä vaara, että Yhdistyneelle kuningaskunnalle aiheutuu poliittisia menetyksiä, kun tulevaisuudessa joudutaan luopumaan parempina pidetyistä toimintapolitiikoista tai muokkaamaan niitä, koska Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivat yhdysvaltalaissijoittajat esittävät vastalauseita niitä vastaan. |
5.8.3 |
Ei ole uskottavaa väittää, että sijoittajan ja valtion välisen riitojenratkaisumekanismin puuttuminen olisi este ulkomaisille sijoituksille. Ulkomaisten sijoitusten volyymi vaihtelee merkittävästi EU:ssa. Eräät EU:n jäsenvaltioista, joiden Yhdysvaltojen kanssa solmimiin kahdenvälisiin investointisopimuksiin kuuluu määräyksiä sijoittajan ja valtion välisestä riitojenratkaisumenettelystä, vastaanottavat vähiten Yhdysvalloista peräisin olevia investointeja:
|
5.8.4 |
On mitä kyseenalaisinta väittää, että sijoittajan ja valtion välisen riitojenratkaisumekanismin jääminen pois TTIP:stä heikentäisi EU:n mahdollisuuksia sisällyttää se tuleviin kahdenvälisiin investointisopimuksiin ja OECD:hen kuulumattomien maiden, kuten Kiinan, kanssa tekemiinsä investointisopimuksiin. Kiina on jo rakentanut tiiviin kahdenvälisten investointisopimusten verkoston. Niitä on kaikkiaan 130 (joukossa 26 EU:n jäsenvaltiota). Kiinassa halutaan sopimusta aivan yhtä paljon kuin EU:ssakin. Kyseenalaisempaa on, olisiko EU:n edun mukaista sallia kiinalaisten valtio-omisteisten yritysten, jotka perimmältään ovat Kiinan hallitusvallan jatke, käyttää hyväkseen sijoittajan ja valtion välistä riitojenratkaisua asettuakseen vastustamaan valtion toimintapolitiikkaa. Siten vieras valtio saisi mahdollisuuden käyttää kaupalliseksi ajateltua prosessia tarkoituksiin, joihin pitäisi soveltaa neuvotteluja ja diplomatiaa. |
5.8.5 |
Centre for European Policy Studies- ja Centre for Transatlantic Relations -tutkimuskeskusten sekä Johns Hopkins -yliopiston maaliskuussa 2015 julkaisemassa yksityiskohtaisessa raportissa todetaan päätelmänä seuraava: ”[S]ellaisen sijoitussuojaa koskevan luvun sisällyttäminen TTIP:hen, johon liittyy sijoittajan ja valtion välinen riitojenratkaisu, ei todennäköisesti tuota merkittävää taloudellista tai poliittisista etua EU:lle. Analyysimme osoittaa myös, että tällaisten määräysten sisällyttäminen aiheuttaisi merkittäviä taloudellisia ja poliittisia kustannuksia EU:lle. Vaikka on tärkeää olla liioittelematta mahdollisia kustannuksia, yleinen arviomme on, että kustannukset erittäin todennäköisesti ylittävät EU:lle mahdollisesti kertyvän hyödyn. Näin ollen ehdotamme, että ellei sijoittajan ja valtion väliseen riitojenratkaisuun sisälly huomattavia myönnytyksiä Yhdysvaltojen taholta riitojenratkaisumenettelystä aiheutuvien kustannusten kompensoimiseksi, EU:n olisi järkevää harkita muita vaihtoehtoja” (16). |
5.9 Nykyinen poliittinen asetelma
5.9.1 |
Etelä-Afrikka, Bolivia, Ecuador, Venezuela ja Indonesia ovat ryhtyneet peruuttamaan voimassa olevia kahdenvälisiä investointisopimuksia tai asteittain supistamaan niitä. On lisäksi tietoja, että myös Intia on tarkastelemassa sopimuksiaan uudelleen, ja Australia on Philip Morris -tapauksen jälkimainingeissa ilmoittanut, ettei se tule suostumaan sijoittajan ja valtion välistä riitojenratkaisua koskevan lausekkeen sisällyttämiseen yhteenkään uuteen sopimukseen. |
5.9.2 |
Lainsäätäjien kansallinen konferenssi (The National Conference of Legislators), joka edustaa yli viittäkymmentä Yhdysvaltojen osavaltioiden parlamentaarista elintä, on ilmoittanut (17), että se ei tule tukemaan yhtäkään kauppasopimusta, jossa on määräykset sijoittajan ja valtion välisestä riitojenratkaisusta, koska tämä loukkaa niiden valtuuksia osavaltiotason lainsäätäjinä säätää ja panna täytäntöön oikeudenmukaisia ja syrjimättömiä säännöksiä, jotka suojelevat kansanterveyttä, takaavat työterveyden ja -turvallisuuden ja suojelevat ympäristöä. |
5.9.3 |
Sijoittajan ja valtion välisen riitojenratkaisun vastustus kasvaa myös Euroopassa, missä Saksa, Itävalta, Kreikka ja Ranska kyseenalaistavat sijoittajan oikeudet TTIP:ssä. |
5.9.4 |
Euroopan parlamentista kuuluu varoittavia ääniä. Vaikutusvaltaisen kansainvälisen kaupan valiokunnan (INTA) jäsenet ovat kehottaneet jättämään sijoittajan ja valtion välisen riitojenratkaisun pois TTIP:stä. |
5.9.5 |
Alueiden komitea varoittaa, että EU:n ja Yhdysvaltojen välinen sijoittajan ja valtion riitojenratkaisu normaalien oikeusistuinten ohi aiheuttaa tuntuvan riskin ja että sen vuoksi siitä voidaan luopua (18). |
5.9.6 |
Nämä mielipiteet heijastelevat näkemyksiä, joita suuri enemmistö eurooppalaisista kansalaisyhteiskunnan organisaatioista on ilmaissut: ne vastustavat sijoittajan ja valtion välisen riitojenratkaisun sisällyttämistä TTIP:hen. Yksi keskeisistä kysymyksistä on, että mikäli sijoittaja kääntyy ensiksi sijoitusmaan oikeusjärjestelmän puoleen ja saa lopullisen tuomion, sijoittajalla on siitä huolimatta mahdollisuus esittää vaade investointituomioistuimessa. Näin ollen investointituomioistuimesta tulee asian lopullinen ratkaisija, ja tätä pidetään suurena demokratian loukkauksena. |
6. Euroopan komission julkinen kuulemismenettely sijoittajansuojasta ja sijoittajan ja valtion välisestä riitojenratkaisusta TTIP:ssä
6.1 |
ETSK suhtautuu myönteisesti komission päätökseen käynnistää julkinen kuuleminen sijoittajan ja valtion riitojenratkaisusta transatlanttisessa kauppa- ja investointikumppanuussopimuksessa. Vastauksia saatiin yhteensä 1 43 053, kun pois luetaan jälkikäteen jätetyt saman tahon uudet vastaukset. Tämä osoittaa, että suuri yleisö tuntee laajaa kiinnostusta tähän aiheeseen. Vuoden 2015 tammikuussa julkaistussa komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa tehdään seikkaperäinen analyysi yleisöltä saatujen vastausten sisällöstä ja asiallisesta annista (19). |
6.2 |
Kuulemismenettely perustui viitetekstiin, joka oli muokattu laaja-alaisen talous- ja kauppasopimuksen (CETA) pohjalta. Valitettavasti tuosta sopimusluonnoksesta sen paremmin kuin Singaporen kanssa neuvotellustakaan ei järjestetty julkista kuulemista. Nimenomaan se, että julkisen kuulemismenettelyn perustana käytettiin laaja-alaista talous- ja kauppasopimusta, josta käydyt neuvottelut oli viety päätökseen ja jonka muste oli kuivunut, on aiheuttanut tiettyä huolta siitä, että julkinen kuuleminen ei ollut juuri muuta kuin tapahtuneen tosiasian toteamista ja tarkoitettu lähinnä kumileimasimeksi osoittamaan hyväksyntää EU:n ehdottamille uuden sukupolven investointisopimuksille. Tätä pelkoa lietsoi entisestään se, että kuulemisasiakirjassa keskityttiin menettelytapoihin ja että se ei sisältänyt nimenomaisia kysymyksiä periaatteesta, että sijoittajan ja valtion välinen riitojenratkaisu sisällytetään TTIP:hen. Konsultaatiomenettelyn tarkoituksena oli kuitenkin kuulla sidosryhmien mielipiteitä keinoista parantaa sijoittajan ja valtion välistä riitojenratkaisua TTIP:ssa. |
6.3 |
Kuulemismenettelyn uusi anti jäi niukaksi verrattuna siihen olemassa olevaan valtaisaan tietomäärään, jonka aktiivinen verkossa käyty yleisökeskustelu sijoittajan ja valtion välisestä riitojenratkaisusta oli jo tuottanut. Toimenpide oli kuitenkin erittäin hyödyllinen, koska se nivoi käydyssä keskustelussa esitetyt erilaiset perustelut yhteen ja tarjosi kansalaisyhteiskunnalle mahdollisuuden ilmaista näkemyksensä suoraan. |
6.4 |
On valitettavaa, että eräät sijoittajan ja valtion välisen riitojenratkaisun puolestapuhujista ovat sivuuttaneet noin 97 prosenttia erilaisten verkkofoorumien kautta kollektiivisesti annetuista vastauksista. Kollektiivinen vastaaminen on julkisen kuulemismenettelyn legitiimi osa. ETSK on tyytyväinen Euroopan komission vakuutukseen, että kaikki vastaukset on otettu tasavertaisesti huomioon. |
6.5 |
ETSK huomauttaa, että alle 1 prosenttia vastaajista ilmoitti olevansa Yhdysvalloissa toimivia sijoittajia, mutta komitea ei pidä tätä huolestuttavana. Demokratian ja valtioiden itsemääräämisoikeuden kaltaisia kysymyksiä käsiteltäessä ovat kansalaisyhteiskunnan laaja-alaisesti ilmaisemat mielipiteet olennaisia osatekijöitä. |
6.6 |
Euroopan komissio on yksilöinyt neljä lohkoa, missä olisi etsittävä lisää kehittämismahdollisuuksia:
Lohkoja kuvaillaan tarkemmin tausta-asiakirjassa ”Investment in TTIP and beyond – the path for reform”, jonka komission jäsen Cecilia Malmström esitteli Euroopan parlamentille ja neuvostolle toukokuussa 2015. |
6.7 |
ETSK on yllättynyt saadessaan kuulla 18. toukokuuta pidetyssä kansalaisyhteiskuntien vuoropuhelukokouksessa vahvistetun tiedon, että parhaillaan Japanin kanssa käytävissä vapaakauppaneuvotteluissa pohjana käytettävästä sijoittajansuojamallista on sovittu jo laaja-alaisessa talous- ja kauppasopimuksessa. Koska komission jäsen yksilöi Euroopan parlamentille 6. toukokuuta esittelemässään tausta-asiakirjassa ”Investment in TTIP and beyond – the Path for Reform” monia aloja, joita on syytä kehittää entisestään laaja-alaisen talous- ja kauppasopimuksen tekstissä, komitea on huolissaan siitä, että kyseinen sopimus on edelleen perustana Japanin kaltaisen tärkeän globaalin kumppanin kanssa käytäville neuvotteluille. |
7. Sääntelyoikeus
7.1 |
ETSK pitää huolestuttavana, että Euroopan palvelufoorumin (European Service Forum) julkisessa kuulemismenettelyssä antamissa vastauksissa vaaditaan odotusten ja rajoitusten minimoimista ja kehotetaan Euroopan komissiota käyttämään Lissabonin sopimuksen mukaista neuvottelumandaattiaan parantaakseen ja vahvistaakseen eikä vesittääkseen sijoittajan ja valtion välistä riitojenratkaisua. Näihin vaatimuksiin kuuluvat ehdoton kaikkein suosituimman valtion lauseke, kansallisen oikeusjärjestyksen mukaista kohtelua koskeva lauseke, ehdoton oikeudenmukaista ja tasapuolista kohtelua koskeva lauseke; laaja-alainen sateenvarjolauseke, ei poikkeuksia yksittäisille toimialoille, ei suodatinmekanismeja, täysimääräinen korvaus välittömistä ja välillisistä takavarikoinneista (20). |
7.2 |
Sijoittajan ja valtion välistä riitojenratkaisua käytetään enenevästi keinona kiertää kansalliset oikeusjärjestelmät ja haastaa valtiot sen sijaan yksityisoikeudellisiin kansainvälisiin oikeusistuimiin, joissa veronmaksajilta vaaditaan korvausta yleisen edun nimissä harjoitetusta politiikasta, jonka väitetään rajoittavan sijoitusten tuottoa. Käytänne on erityisen yleinen terveys- ja ympäristönsuojelualoilla. |
7.3 |
Äskettäiset suurta huomiota keränneet oikeustapaukset ovat voimistaneet sijoittajan ja valtion välisen riitojenratkaisun vastustusta:
|
7.4 |
Investointisopimuksissa kielletään varojen tai tuoton kotiuttamisen kaikenlainen rajoittaminen. Valtiot eivät saa määrätä pääoman valvontatoimia pysäyttääkseen valuuttaansa kohdistuvat hyökkäykset tai rajoittaa ”kuuman rahan” virtoja kriisitilanteessa, vaikka Kansainvälinen valuuttarahasto katsookin, että tuon kaltaiset valvontatoimet ovat olennainen toimintapoliittinen keino. Sijoittajan ja valtion väliseen riitojenratkaisuun liittyvät tapaukset ovat koetelleet kaikista maista ankarimmin Argentiinaa, joka on joutunut maksamaan yli 500 miljoonaa Yhdysvaltojen dollaria sen jälkeen, kun se päätti kytkeä peson irti Yhdysvaltojen dollarista vuonna 2002. |
7.5 |
Laaja-alaisen talous- ja kauppasopimuksen luvussa 11 (Palveluja koskeva rajatylittävä kauppa) määrätään julkisten palvelujen sulkemisesta sopimuksen ulkopuolelle, mutta luvussa 10 (Sijoittajansuoja) ei määrätä niitä koskevista poikkeuksista tai poissulkemisista. Vaikka periaatteessa pitääkin olla hyväksyttävää, että sijoittajia suojellaan valtion viranomaisten mielivaltaisilta toimilta, takavarikoinnin ja etenkin epäsuoran takavarikoinnin määritelmä aiheuttaa huolta valtioiden kyvystä palauttaa tietyt kaupallisten toimijoiden nykyisin tuottamat toiminnot takaisin valtion hoidettaviksi oikeutetuista julkisen vallan politiikkaan liittyvistä syistä. Luvun 10 mukaan takavarikointi tarkoittaa myös kaikkea lainsäädäntöä, joka vaikuttaa yksityisen liiketoiminnan arvoa alentavasti. Vahingonkorvauksen täytyy vastata ”todellista menetystä”. Tämä voisi tehdä palvelujen palauttamisen julkisen vallan hoidettaviksi taloudellisesti liian raskaaksi valtioille. |
7.6 |
Laaja-alaisessa talous- ja kauppasopimuksessa todetaan, että epäsuoran takavarikoinnin määritelmä on liian väljä, ja liitteen X.11 kohdassa 3 pyritään selkeyttämään asiaa mainitsemalla ne julkisen vallan toimintapolitiikan tavoitteet, jotka eivät tarkoittaisi epäsuoraa takavarikointia. Sellaisia ovat mm. terveys, turvallisuus ja ympäristökysymykset. On kuitenkin olemassa vaara, että tämä voitaisiin tulkita normatiiviseksi, jolloin laajemmat julkisen vallan toimintapoliittiset tavoitteet, kuten talous- ja veropolitiikka tai keskeisten palvelujen uudelleenkansallistaminen, jäisivät alttiiksi sijoittajan ja valtion välisen riitojenratkaisun puitteissa epäsuoran takavarikoinnin perusteella esitetyille vaateille. On olennaisen tärkeää, että tämä seikka selvitetään. |
7.7 |
Ilmoittaessaan suunnitelmistaan, joiden tarkoituksena on estää sijoittajia käyttämästä sijoittajan ja valtion välistä riitojenratkaisua väärin, Euroopan komissio totesi, että se pyrkisi sisällyttämään TTIP:hen määräyksiä, joilla estetään perusteettomat kanteet (22). Myös laaja-alaisessa talous- ja kauppasopimuksessa on nopeutettu menettely asiattomien ja perusteettomien kanteiden hylkäämiseksi. Termin ”perusteeton” määrittely tiukasti juridisessa terminologiassa tulee kuitenkin olemaan äärimmäisen vaikeaa ja se voi hyvinkin tarjota lisää hedelmällistä maaperää sijoitusasioihin erikoistuneille lakimiehille. |
7.8 |
Luonnoksessa laaja-alaiseksi talous- ja kauppasopimukseksi on myös ”oikeudenmukaisen ja tasapuolisen kohtelun” suppea määritelmä. Sijoittajan ja valtion välisen riitojenratkaisun vastustajat pitävät tätä liian väljänä, ja elinkeinoelämän piirit katsovat sen olevan turhan joustamaton. Se antaa välimiesoikeudelle yhä tulkintamahdollisuuksia, eikä siihen sisälly joustavaa uudelleenkäsittelymekanismia. |
7.9 |
Jo pelkkä sijoittajan ja valtion väliseen riitojenratkaisuun liittyvän oikeusriidan uhka voi aiheuttaa sääntelyn jähmenemistä, mikä laimentaa valtiovallan halua sääntelyyn yleisen edun nimissä, koska pelkona on oikeuskäsittely siihen liittyvine rankaisuvaateineen. Esimerkiksi Uuden-Seelannin hallitus on pysäyttänyt oman merkinnättömiä tupakkapakkauksia koskevan lakinsa käsittelyn odottaessaan päätöstä Philip Morrisin Australiaa vastaan käynnistämässä oikeusmenettelyssä. |
7.10 |
Sääntelyn jähmettymistekijän merkitys korostui Freshfields Bruckhaus Deringer -lakiasiaintoimiston kansainvälisille asiakkailleen pitämässä alustuksessa: ”Yritykset tarkkailevat tätä nykyä aiempaa herkemmin kansainvälisten investointisopimusten mahdollisia vaikutuksia, ei pelkästään etsiessään viimeistä suojakeinoa, kun asiat menevät vikaan, vaan myös tärkeänä välittömästi saatavilla olevana riskinhallintavälineenä sijoituspäätöksiä toteuttaessaan.” |
7.11 |
Vaikka Euroopan komissio on sitoutunut takaamaan, että EU:n tulevissa kauppa- ja/tai investointisopimuksissa valtioita ei voida pakottaa purkamaan jokin toimenpide, tällöin ei oteta huomioon mahdollista vaikutusta, jonka aiheuttaa uhka valtavan sakon tuomitsemisesta maksettavaksi käynnistetyssä oikeusjutussa, jossa on kyse miljardeista dollareista. |
7.12 |
Luonnoksessa laaja-alaiseksi talous- ja kauppasopimukseksi määrätään myös, että välimiesmenettelyn kulut määrätään hävinneen osapuolen maksettavaksi. Tämä tarkoittaa sitä, että ne, jotka ovat esittäneet asiattoman vaateen, velvoitetaan maksamaan kaikki kustannukset. Kun kuitenkin otetaan huomioon viimeaikaiset valtaisan suuret vaateet, tämän tuskin muodostuu esteeksi hyvävaraisille monikansallisille yhtiöille ja alaan erikoistuneille lakiasiaintoimistoille, kun vastapainona ovat mahdolliset hyödyt. Toisaalta on todettava, että keskimääräiset kulut, 4 miljoonaa Yhdysvaltojen dollaria kutakin riitapuolta kohden, muodostuvat pakostakin merkittäväksi torjuvaksi tekijäksi pk-yrityksille, jotka esittävät vaateita sijoittajan ja valtion välisen riitojenratkaisun puitteissa. |
8. Välimiesoikeuksien perustaminen ja toiminta
8.1 |
Nykyisestä järjestelmästä tehdään selkoa tekstijaksossa 3. Se on kysymys, josta ilmaistiin laajalti huolta kuulemismenettelyssä. |
Yleisesti ollaan sitä mieltä, ettei sijoittajan ja valtion välinen riitojenratkaisu voi jatkua nykymuotoisena.
8.2 Sijoitusasioita käsittelevän välimiesoikeuden jäsenet
8.2.1 |
Välimiesoikeuden jäsenet valitaan kutakin tapausta varten erikseen niin, että kukin osapuoli nimeää oman välimiehensä, ja osapuolten on päästävä yhteisymmärrykseen kolmannesta välimiehestä. Mikäli ne eivät kykene pääsemään asiasta sopimukseen, nimittävä viranomainen tekee tavallisesti päätöksen kolmannesta välimiehestä. Heidät nimetään toisella tavoin kuin kansalliset tuomiovallan käyttäjät, joille käsiteltävät oikeusasiat määrätään osapuolten pystymättä siihen vaikuttamaan. He ovat tyypillisesti useimmissa tapauksissa peräisin sijoituksia koskevien riitaisuuksien kansainvälisestä ratkaisu- ja sovittelukeskuksesta (ICSID) ja Yhdistyneiden kansakuntien kansainvälisen kauppaoikeuden komiteasta (UNCITRAL) ja ovat lakimieskunnan pitkälle valikoituneita jäseniä, mukana on ansioituneita lakimiehiä, professoreita ja entisiä tuomareita. Toisin kuin Maailman kauppajärjestössä on tapana, ei vaikuta siltä, että yhtään valtiovallan puolustusasiamiestä sijoittajan ja valtion välisessä riitojenratkaisussa tai valtiovallan edustajaa investointisopimusneuvotteluissa olisi valittu välimiesoikeuden jäseniksi oikeustapauksissa, joissa osapuolina on muita valtioita. |
8.2.2 |
Kuten Corporate Europe Observatory (CEO) (23) on todennut, monet ovat myös toimineet oikeudellisina avustajina muissa oikeustapauksissa: 50 prosenttia sijoittajien ja 10 prosenttia valtioiden edustajina. Roolien vastavuoroisen vaihtelun tässä suhteellisen suppeassa joukossa (15 lakimiestä toimi välimiesoikeuden jäseninä 55 prosentissa kaikista tapauksista) (24) nähdään toisinaan synnyttävän keskinäistä yhteenkuuluvuutta ilmentävää solidaarisuutta, joka saattaa johtaa ”epäterveisiin kompromisseihin” (25). Kandidaattijoukon puolueettomuudesta esiintyy huolta, mitä ilmentää se, että vastapuoli kieltäytyy yhä useammissa tapauksissa hyväksymästä välimiesoikeuden jäsenehdokasta (26). |
8.3 |
On selvää, että vaikka monet pitävät laaja-alaisen talous- ja kauppasopimuksen määräyksiä välimiesoikeuden jäsenten valinnasta ja oikeusistuimen toiminnasta parannuksena eräillä aloilla, niiltä puuttuu kansalaisyhteiskunnan laaja-alainen tuki. On esitetty vakavaa huolta välimiesoikeuksien perustamiseen ja niiden toimintaan liittyen:
|
9. Kansallisten oikeuslaitosten ja sijoittajan ja valtion välisen riitojenratkaisun suhde
9.1 |
Suorilla ulkomaisilla sijoituksilla on nykyisin lähes ainutlaatuinen oikeusasema, jonka turvin yksityishenkilö voi haastaa valtion välimiesoikeuteen kansainvälisen oikeuden nojalla. Ihmisoikeuksia koskeva lainsäädäntö suo erityisiä oikeuksia, mutta, pääasiassa siksi, että vältettäisiin kansallisten tuomioistuinjärjestelmien ohittaminen, yksityishenkilöiden edellytetään käyttävän ensin kaikki paikalliset oikeussuojakeinot, ennen kuin he voivat esittää vaateen kansainvälisen oikeusistuimen käsiteltäväksi. Laaja-alaisessa talous- ja kauppasopimuksessa ei edellytetä kaikkien paikallisten oikeussuojakeinojen käyttämistä ensin loppuun. Siinä edellytetään ainoastaan, että sijoittajat käyvät neuvotteluja. |
9.2 |
EU:n jäsenvaltiot ovat esittäneet merkittävästi perussopimuksiin ja valtiosääntöoikeuteen liittyvää huolta sijoittajan ja valtion välisestä riitojenratkaisusta sellaisena kuin se on sisällytetty laaja-alaiseen talous- ja kauppasopimukseen ja sellaisena kuin sitä kaavaillaan TTIP:hen (27). Kahdenvälisten investointisopimusten osalta sijoittajan ja valtion väliseen riitojenratkaisuun tähän mennessä ehdotetut parannukset eivät ole hälventäneet näitä huolia (28). EU:n kauppapolitiikkaa (Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 205 ja 207 artikla) sitovat periaatteet, jotka on kirjattu Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 3 artiklaan, Euroopan unionin perusoikeuskirjaan ja muihin EU:n oikeusnormeihin. Kuitenkin sovellettaessa kauppasopimusta, jolloin investointeja koskevissa riita-asioissa annetaan ratkaisu kansainvälisissä välimiesoikeusmenettelyissä, joita kyseisen kaltaiset edellytykset eivät sido, voidaan myös tehdä päätöksiä, jotka eivät ole sopusoinnussa EU:n oikeuden kanssa (ks. kohta 7.3 edellä – Micula vastaan Romania). |
9.3 |
Tämä tuomiovallan siirtäminen yksityisille välimiesoikeuksille, joita EU:n periaatteet eivät sido, saattaa mennä Lissabonin sopimuksen ulkopuolelle ja se voisi tarkoittaa merkittävää toimivallan ylitystä. Euroopan unionin tuomioistuin on asettanut mainitun kaltaisen kansainvälisen tuomiovallan perustamisen ehdoksi sen, ettei se loukkaa EU:n oikeusjärjestyksen itsenäisyyden kunnioittamisen periaatetta eikä perussopimuksissa vahvistettua toimivallanjakoa (29). |
9.4 |
Koska sijoittajan ja valtion välinen riitojenratkaisu on sisällytettävä TTIP:hen sekasopimusmenettelyllä, tarvitaan kaikkien 28 jäsenvaltion parlamenttien hyväksyntä, ennen kuin se voi tulla voimaan (väliaikaisesti). Toissijaisuusperiaate on otettava huomioon, kun tarkastellaan kansallisten oikeusistuimien sivuuttamista. |
9.5 |
Tulee tunnustaa, että EU:n oikeuden ja kansainvälisen oikeuden välillä vallitsee jännite, varsinkin Euroopan unionin tuomioistuimen tuomiovallan yksinoikeuden osalta (SEU-sopimuksen 19 artikla ja SEUT-sopimuksen 263 artikla ja sitä seuraavat). Tästä ovat osoituksena Euroopan unionin tuomioistuimen lausunto EU:n liittymisestä Euroopan ihmisoikeussopimukseen (30) ja Euroopan komission omaksuma tarkastelutapa, kun se korosti EU:n oikeuden ensisijaisuutta oikeustapauksessa Micula vastaan Romania. Luonnokseen laaja-alaiseksi talous- ja kauppasopimukseksi sisältyvässä 14.16 artiklassa kielletään laaja-alaisen talous- ja kauppasopimuksen suora vaikutus ja edellytetään, että sopimuksen määräykset sisällytetään EU:n tai jäsenvaltioiden oikeuteen, jotta sijoittajat pystyvät vetoamaan niihin. Tämä mutkistaa entisestään suhdetta EU:n oikeusjärjestyksen ja välimiesoikeuksien tekemien, sijoittajan ja valtion välisen riitojenratkaisun päätösten välillä. |
9.6 |
Kun otetaan huomioon, että sijoittajan ja valtion välisen riitojenratkaisujärjestelmän – lajissaan ensimmäisen – luominen EU:n vapaakauppasopimuksissa aiheuttaa maailmanlaajuisia vaikutuksia jäsenvaltioille ja lukuisille EU:n kansalaisille, ETSK pitää ehdottoman tärkeänä, että Euroopan unionin tuomioistuin tutkii yhdenmukaisuuden EU:n oikeuden kanssa ennalta käsin. Tämä on erityisen tärkeää EU:n perusarvoja ja perusoikeuskirjaa ajatellen mutta myös kun muistetaan Euroopan unionin yksinoikeus oikeudellisen tulkinnan ja toissijaisuusperiaatteen alalla. Siksi tarvitaan asianmukainen oikeudellinen lausunto, joka tulee ottaa huomioon, ennen kuin sopimus tulee voimaan, kuten myös ennen kuin se tulee väliaikaisesti voimaan (SEUT-sopimuksen 218 artikla). Tässä yhteydessä on huomattava, että jos laaja-alainen talous- ja kauppasopimus tulee voimaan, siihen sisältyy jatkuvuuslauseke, joka sopimuksen päättyessä pidentää määräysten voimassaoloa kahdellakymmenellä vuodella niiden sijoitusten osalta, jotka on tehty ennen sopimuksen päättämistä. |
9.7 |
Euroopan komission on kiireellisesti pohdittava sitä, miten menetellään olemassa olevien EU:n sisäisten kahdenvälisten investointisopimusten ja EU:n jäsenvaltioiden kolmansien maiden kanssa tekemien kahdenvälisten investointisopimusten kanssa. Tämä koskee erityisesti Yhdysvaltojen ja Kanadan kaltaisten kehittyneiden maiden kanssa tehtyjä sopimuksia, joihin sisältyy vielä nykyaikaistamista odottavia sijoittajan ja valtion välisen riitojenratkaisun mekanismeja ja joita voidaan nykyisellään käyttää haluttaessa kyseenalaistaa valtion oikeus säännellä ja sen oikeus harjoittaa legitiimiä valtiovallan toimintapolitiikkaa. Useimpiin näistä sopimuksista sisältyy niin ikään jatkuvuuslausekkeet, mikä omalta osaltaan lisää niiden päättämisprosessin mutkikkuutta. |
10. Valitusmekanismi
10.1 |
Kansalaisyhteiskunta on laajalti valitusmekanismin kannalla, mikä kävi ilmeiseksi julkisessa kuulemismenettelyssä ja ETSK:n julkisessa kuulemistilaisuudessa. |
10.2 |
Luonnokseen laaja-alaiseksi talous- ja kauppasopimukseksi ei sisälly valitusjärjestelmää. Se avaa kuitenkin mahdollisuuden mainitun kaltaisen järjestelmän luomiseen. Laaja-alaisen talous- ja kauppasopimuksen tiimoilta ei ole kaavailtu käytäväksi neuvotteluja valitusjärjestelmistä ja menettelytavoista. Tämä näkymä toteutumattomasta lupauksesta vähentää asian tärkeyttä suuresti. Ratkaisu on löydettävä kiireellisesti. |
10.3 |
Välimiesoikeuden ratkaisu on periaatteessa lopullinen, ja sen käsittely uudelleen tai sen kumoaminen on mahdollista ainoastaan aivan äärimmäisissä olosuhteissa (31). Tämä ei kestä lainkaan vertailua kansallisten tuomioistuinjärjestelmien kanssa, eikä vastaa kuulemismenettelyssä esitettyihin perustellun huolestuneisiin näkemyksiin. |
11. Miten sijoittajan ja valtion välinen riitojenratkaisujärjestelmä uudistetaan
11.1 |
UNCTAD on määrittänyt viisi vaihtoehtoa sijoittajan ja valtion välisen riitojenratkaisun uudistamiseksi:
|
11.2 |
ETSK katsoo, että nämä vaihtoehdot ansaitsevat yksityiskohtaisen jatkokäsittelyn. Euroopan komissio on työstänyt neljää ensimmäistä vaihtoehtoa määrittäessään uutta lähestymistapaa sijoittajansuojaan ja sijoittajan ja valtion väliseen riitojenratkaisuun nähden luonnoksissa laaja-alaiseksi talous- ja kauppasopimukseksi ja EU:n ja Singaporen väliseksi sopimukseksi. Kuulemismenettelyssä kävi ilmi, että epäilykset istuvat edelleen syvässä. Komitea katsoo, että ajatus kansainvälisen investointituomioistuimen luomisesta tarjoaa parhaat mahdollisuudet edetä asiassa, koska se olisi varsin hyvin omiaan takaamaan järjestelmän legitimiteetin ja avoimuuden ja johtaisi tulkintojen parempaan yhdenmukaisuuteen ja päätösten suurempaan täsmällisyyteen. Tässä yhteydessä ETSK suhtautuu myönteisesti kauppapolitiikasta vastaavan komissaarin kansainvälisen kaupan valiokunnalle 18. maaliskuuta esittämään näkemykseen, jonka mukaan monenvälinen oikeusistuin hyödyntäisi resursseja tehokkaammin ja sillä olisi vahvempi legitimiteetti. |
11.3 |
ETSK ei kuitenkaan pidä toimivana sellaista menettelyä, että neuvotteluja sijoittajan ja valtion välisestä riitojenratkaisusta TTIP:ssä käydään samanaikaisesti kansainvälistä investointituomioistuinta koskevaa keskipitkän aikavälin vaihtoehtoa tarkoittavien neuvottelujen kanssa. Mikäli päästään yhteisymmärrykseen laaja-alaisen talous- ja kauppasopimuksen puitteissa, siitä syntyy kaikella todennäköisyydellä vakioreferenssi, mikä vähentää mahdollisuuksia hankkia tukea ajatukselle kansainvälisestä oikeusistuimesta. Tilannetta hankaloittaa entisestään se, ettei TTIP:stä ole automaattista kytköstä laaja-alaiseen talous- ja kauppasopimukseen. On tärkeää korostaa, että neuvottelut laaja-alaisesta talous- ja kauppasopimuksesta on saatu päätökseen ja ettei ole takeita siitä, että Kanadan hallitus hyväksyy TTIP:ssä sovittujen muutosten sisällyttämisen. |
11.4 |
Nykyisen strategian myötä Euroopan komissio saattaa joutua tilanteeseen, jossa sen ensimmäinen neuvotteluyritys sijoittajansuojasta voi johtaa Yhdysvaltoja, Kanadaa ja Singaporea koskevaan kolmeen eri järjestelmään. Toisaalta, jos komissio päätyy yhdenmukaiseen järjestelmään, se voidaan saavuttaa ainoastaan hyvin tiukkojen neuvottelujen jälkeen. ETSK katsoo, että silloin on käytännössä mahdotonta saada tukea, jota tarvitaan pyrkimysten keskittämiseksi kansainvälisen oikeusistuimen luomiseen. |
11.5 |
Siksi ETSK katsoo, että yhdessä tärkeimpien maailmanlaajuisten toimijoiden, kuten rinnakkaisiin uusiin kauppa- ja investointineuvotteluihin osallistuvien Yhdysvaltojen, Kanadan ja Japanin, kanssa on ainutlaatuinen mahdollisuus tavoitella kansainvälistä investointituomioistuinta. Komitea katsoo lisäksi, että tämä on myös paras mahdollisuus suostutella kehitysmaita, missä sijoittajansuojan tarve on todennäköisesti paljon suurempi, uuden maailmanlaajuisen järjestelmän kannalle. |
Bryssel 27. toukokuuta 2015.
Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja
Henri MALOSSE
(1) ETSK:n lausunto aiheesta ”Transatlanttiset kauppasuhteet ja ETSK:n kanta EU:n ja Yhdysvaltojen yhteistyön parantamiseen ja niiden väliseen mahdolliseen vapaakauppasopimukseen”, EUVL C 424, 26.11.2014, s. 9.
(2) OECD (2012), ISDS – a scoping paper for the investment policy community.
(3) UNCTAD, Recent Trends in IIAs and ISDS – No 1, helmikuu 2015 (http://unctad.org/en/PublicationsLibrary/webdiaepcb2015d1_en.pdf).
(4) Sijoittajan ja valtion välistä riitojenratkaisua TTIP:ssä käsitelleeseen julkiseen kuulemismenettelyyn liittynyt muistio.
(5) UNCTAD – ISDS Information Note on the US and EU.
(6) Ks. alaviite 3.
(7) E (SN/EP/6777), 10.12.2013.
(8) Euroopan parlamentin tutkimuskeskus, ”ISDS and prospects for reform” http://www.europarl.europa.eu/RegData/etudes/BRIE/2015/545736/EPRS_BRI%282015%29545736_EN.pdf
(9) Euroopan komissio – Factsheet on ISDS – kohta 2 – 3.10.2013.
(10) EESC Business Round Table – Common Declaration on TTIP, 16.12.2014.
(11) BusinessEurope, ISDS – Overview of BusinessEurope position, helmikuu 2015.
(12) Ks. mt. ja Eurochambresin kannanotto (position paper) Views and priorities for the negotiations with the US for a TTIP, 6.12.2013.
(13) Transatlantic Business Council – Comments of the TBC regarding the proposed TTIP, 10.5.2013.
(14) BusinessEurope: TTIP – An Indispensable Tool to Protect Investors, 2.5.2014. BusinessEurope, ISDS – Overview of BusinessEurope position, helmikuu 2015.
(15) https://www.citizen.org/eli-lilly-investor-state-factsheet
(16) Transatlantic Investment Treaty Protection, julkaistu samanaikaisesti CEPS:n (www.ceps.eu) ja CTR:n (http://transatlantic.sais-jhu.edu) verkkosivuilla.
(17) http://www.citizen.org/documents/State-Legislators-letter-on-Investor-State-and-TPP.pdf
(18) CoR – TTIP – ECOS–V-063 02/15.
(19) http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2015/january/tradoc_153044.pdf
(20) ESF Response to ISDS Public Consultation, 20.6.2014.
(21) http://www.iisd.org/itn/2014/01/19/awards-and-decisions-14/
(22) Euroopan komissio, Factsheet on ISDS, kohta 8, julkaistu 3. lokakuuta 2013.
(23) Corporate Europe Observatory (CEO) on voittoa tavoittelematon tutkimus- ja kampanjaryhmä, joka laatii tutkimuksia ja julkaisee raportteja yritysten lobbaustoiminnasta EU:n tasolla (http://corporateeurope.org/).
(24) EPRS – ISDS State of Play and Prospects for Reform, 21.1.2014.
(25) OECD Working Paper on International Investment No 2012/3, s. 44–45.
(26) UNCTAD – Reform of ISDS – In Search of a Roadmap – Issues Note No. 2, kesäkuu 2013, s. 4.
(27) Oikeudellinen lausunto: Europa- und verfassungsrechtliche Vorgaben für das Comprehensive Economic and Trade Agreement der EU und Kanada (CETA) [Eurooppa-oikeuden ja valtiosääntöoikeuden säännökset EU:n ja Kanadan välisen laaja-alaiseen talous- ja kauppasopimuksen (CETA) osalta], Andreas Fischer-Lescano, Bremen, lokakuu 2014; Modalities for investment protection and Investor-State Dispute Settlement (ISDS) in TTIP from a trade union perspective, Markus Krajewski, Friedrich-Alexander-Universität, Erlangen-Nürnberg, FES lokakuu 2014; Freihandelsabkommen, einige Anmerkungen zur Problematik der privaten Schiedsgerichtsbarkeit [Vapaakauppasopimukset: eräitä kommentteja yksityistä välimiesoikeustoimintaa koskevaan kysymykseen], prof. Siegfried Broß, Report on Mitbestimmungsförderung [Yhteispäätösmenettelyn edistämisestä] No 4, H.Böckler Stiftung, 2015.
(28) CETA: Verkaufte Demokratie, Corporate Europe Observatory.
(29) Euroopan unionin tuomioistuin, lausunto 1/91, 14.12.1991 – EEA 1; lausunto 1/00, 18.4.2002 – ECAA; lausunto 1/09, 8.3.2011 – patenttituomioistuin.
(30) Euroopan unionin tuomioistuimen lausunto 2/13, 18.12.2013.
(31) Sopimus valtioiden ja toisten valtioiden kansalaisten välisten investointeja koskevien riitaisuuksien ratkaisemisesta (ICSID), 52 artikla.
LIITE
Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausuntoon
Käsittelyssä hylättiin seuraava vastalausunto, joka sai äänestyksessä tuekseen vähintään neljänneksen annetuista äänistä:
Poistetaan lausunnon koko teksti ja korvataan se seuraavasti:
1. Päätelmät ja suositukset
1.1 |
Suorat ulkomaiset sijoitukset ovat tärkeä talouskasvua ja työllisyyttä edistävä tekijä. Toiseen maahan investoivat sijoittajat ottavat asiasta itsestään johtuen erityisen riskin, mutta ulkomaisia sopimuspuolia on suojeltava suhteettomalta ja huonolta kohtelulta isäntävaltiossa, mihin ne ovat sijoittaneet, kuten välittömältä takavarikolta, syrjinnältä kansallisuuden perusteella sekä epäoikeudenmukaiselta ja eriarvoiselta kohtelulta kotimaisiin sijoittajiin verrattuna. On tärkeää, että käytettävissä on riippumaton riitojenratkaisumekanismi. Sijoitukset ovat monissa tapauksissa pitkäkestoisia, ja isäntävaltion poliittiset olosuhteet saattavat muuttua. |
1.1.1 |
Kahden valtion (tai alueen) välinen kansainvälinen investointisopimus kuuluu kansainvälisen oikeuden piiriin. Ollakseen toimiva siinä tulee olla tehokas, tasapainottava riitojenratkaisumekanismi. |
1.1.2 |
Useimmissa kansainvälisissä investointisopimuksissa riitojenratkaisumekanismi saattaa kuitenkin yksittäiset yritykset ja isäntävaltion yhteen sijoittajan ja valtion välisen riitojenratkaisumenettelyn (1) puitteissa. Sijoittajan ja valtion välinen riitojenratkaisumenettely on luonteeltaan retrospektiivinen. Toisin kuin Maailman kauppajärjestön WTO:n riitojenratkaisumenettelyssä valtio joutuu hävitessään asiansa ainoastaan maksamaan vahingonkorvauksen. Sen ei tarvitse kumota kyseessä olevaa lainsäädäntöä. Sijoitustoiminta ei kuulu WTO:n toimivaltaan, sillä se jätettiin Dohassa vuonna 2003 käynnistetyn neuvottelukierroksen asialistan ulkopuolelle. |
1.2 |
EU on kansainvälisten investointien saralla sekä suurin sijoittaja että sijoitusten vastaanottaja. Sijoitukset ovat EU:n yrityksille keskeisen tärkeä asia, pk-yritykset mukaan luettuina. Niinpä komitea on tyytyväinen komission kantaan (2), jonka mukaan sijoittajan ja valtion välinen riitojenratkaisu on
|
1.2.1 |
ETSK:n työnantajat-ryhmä järjesti transatlanttisesta kauppa- ja investointikumppanuudesta (TTIP) liike-elämän pyöreän pöydän kokouksen, joka totesi (3), että TTIP:n kaltaisen kansainvälisen sopimuksen tulee luoda tarvittavat edellytykset houkutellakseen tulevaisuudessa mittavasti sijoituksia transatlanttisilla markkinoilla. Tähän kuuluu riittävän toimintavapauden myöntäminen sijoittajille ja näiden syrjimätön kohtelu molemmilla tahoilla ja sijoittajansuojan nykypuitteiden parantaminen, sijoittajan ja valtion välinen riitojenratkaisu mukaan luettuna, tuomalla se paremmin pk-yritysten ulottuville ja tasapainottamalla asianmukaisesti keskenään sijoittajan oikeudet sekä valtioiden ja paikallisyhteisöjen oikeus sääntelyyn yleisen edun nimissä. |
1.3 |
Vielä ratifioimatta olevaan EU:n ja Kanadan kauppasopimukseen (Comprehensive Economic and Trade Agreement, CETA – laaja-alainen talous- ja kauppasopimus) kuuluu laaja sijoittajansuojaa käsittelevä luku, jossa on määräyksiä sijoittajan ja valtion välisestä riitojenratkaisusta. Tämä, yhdessä EU:n ja Singaporen vapaakauppasopimuksen (4) kanssa, on ensimmäinen investointisopimus, jonka EU on neuvotellut sen jälkeen, kun se sai sijoituksia koskevat toimivaltuudet Lissabonin sopimuksen nojalla vuonna 2009. Tämä on ollut omiaan hälventämään jäljelle jääneitä huolia, mutta sijoittajan ja valtion riitojenratkaisua on tarpeen kehittää vielä lisää. |
1.4 |
Lukuun ottamatta suosituimmuuskohtelua (Most Favoured Nation, MFN), ja komission yleensä soveltamia suojalausekkeita, jotka koskevat vahingonkorvausta sodan, vallankumouksen tms. tapauksessa, komitea kehottaa rajaamaan kansainvälisten investointisopimusten tarjoaman sijoittajansuojan ja niin ollen sijoittajan ja valtionvälisen riitojenratkaisun koskemaan neljää asiallista suojelun alaa, eli
|
1.5 |
Sijoittajan ja valtion välisen riitojenratkaisun käytössä on kuitenkin ajan mittaan havaittu lukuisasti tosiasiallisia ja sellaisina pidettyjä väärinkäytöksiä, joihin on puututtava. Sijoittajan ja valtion välinen riitojenratkaisu tulee saattaa ajan tasalle. Komitea on tyytyväinen siihen, että komissio määritti vuoden 2015 tammikuussa neljä jatkotutkimuksen alaa sijoittajansuojan ja sijoittajan ja valtion välisen riitojenratkaisun tiimoilta tuloksena järjestämästään, sijoittajansuojaa ja sijoittajan ja valtion riitojenratkaisua TTIP:ssä käsitelleestä julkisesta kuulemismenettelystä, kun mainittu aihe oli sisällytetty jäsenvaltioiden yksimielisesti antamaan neuvottelumandaattiin. |
1.5.1 |
Alat ovat seuraavat:
|
1.5.2 |
Komitea katsoo olevan olennaisen tärkeää, että valtion oikeutta säännellä suojellaan ja että kaikki jäljelle jääneet tulkinnanvaraisuudet poistetaan. Kuten komitean antamassa TTIP-aiheisessa lausunnossa (5) todetaan, on olennaisen tärkeää, etteivät mitkään sijoittajan ja valtion välistä riitojenratkaisumekanismia koskevat TTIP-sopimuksen mahdolliset määräykset rajoita EU:n jäsenvaltioiden mahdollisuuksia harjoittaa sääntelyä yleisen edun nimissä. Aiemmat kansainväliset investointisopimukset laadittiin pääasiallisesti siksi, että oli tarpeellista suojella sijoituksia. Sekä laaja-alaisessa talous- ja kauppasopimuksessa että Singaporen kanssa solmitussa sopimuksessa on keskeisiä määritelmiä tiukennettu, jotta vältetään perusteettomat tulkinnat, ja kummankin sopimuksen johdanto-osassa viitataan nimenomaisesti sääntelyoikeuteen. ETSK katsoo, että tätä tarkoittava maininta tulee vastedes sisällyttää kussakin tapauksessa itse sopimustekstiin omana artiklanaan. |
1.5.3 |
On olennaisen tärkeää, että sijoittajan ja valtion välistä riitojenratkaisua käsittelevien välimiesoikeuksien jäsenet ovat ehdottoman puolueettomia ja eturistiriitojen ulkopuolella. Komitea kehottaa valitsemaan kaikki välimiesoikeuksien jäsenet sopimuspuolten ennakolta laatimasta henkilöluettelosta ja määrittämään näille jäsenille selkeät pätevyysvaatimukset, joihin kuuluu ennen kaikkea se, että heillä on kelpoisuus tuomarinvirkaan ja että heidät on todettu asiantuntijoiksi kyseessä olevilla kansainvälisen oikeuden aloilla. |
1.5.4 |
Myös valitusmekanismi on olennainen seikka. Oikeusmenettely vailla muutoksenhakuoikeutta on syystäkin hyvin harvinainen, vaikka nykyisissä kansainvälisissä investointisopimuksissa siten onkin. ETSK huomauttaa, että alkuperäisissä TTIP-neuvottelusuuntaviivoissa oli maininta valitusmekanismista. Sellaisen mekanismin suunnitteluratkaisut ovat ratkaisevan tärkeä asia, ja siihen lukeutuvat menettelyt jäsenten nimeämiseksi, heitä koskevat pätevyysvaatimukset ja palkkiot sekä mahdollisesti sovellettavat määräajat. Sen tulisi kattaa oikeuserehdykset ja tosiasiaerehdykset. Jo varhaisessa vaiheessa tulisi pohtia, voitaisiinko kahdenvälinen mekanismi muuttaa monenväliseksi, mahdollisesti WTO:n muutoksenhakuelimen mallin mukaan. Kaikki tämäntyyppiset mekanismit aiheuttavat lisäkustannuksia, mutta se tulee ottaa huomioon. |
1.5.5 |
Kysymys sijoittajan ja valtion välisen riitojenratkaisun ja kansallisten oikeusjärjestelmien välisestä yhteydestä on vaikeampi ratkaista. Kansainvälisissä investointisopimuksissa on kyse kansainvälisistä sopimuksista, eivätkä kansalliset tuomioistuimet ole välttämättä toimivaltaisia tulkitsemaan kansainvälisen oikeuden kysymyksiä. Parhaassakin järjestelmässä voi tapahtua virheitä, mutta kaksinkertaiset vaatimukset tulee kieltää. Asian mahdollisten osapuolten tulee joko tehdä sitova päätös asian oikeuskäsittelyä aloitettaessa tai sijoittajan ja valtion välistä riitojenratkaisua pyytäessään menettää oikeutensa viedä asia kansalliseen tuomioistuimeen. |
1.6 |
Pitkällä tähtäimellä ratkaisun tuo monenvälinen, kansainvälinen oikeusistuin. Tätä asiaa täytyy edistää samanaikaisesti kun kehitetään sijoittajan ja valtion välistä riitojenratkaisua TTIP:ssä ja muualla. On välttämätöntä, että kansainvälinen sijoittajansuoja säilyy jossain muodossa sillä aikaa kun kansainvälisestä elimestä käydään neuvotteluja ja kun sitä perustetaan. |
1.6.1 |
On tärkeää luoda tarpeellinen kriittinen massa kansainvälisen oikeusistuimen perustamiseksi. Se on pitkän tähtäimen tavoite sijoituksia koskevien riitojen ratkaisussa. Jos tällainen kansainvälinen valitusmekanismi syntyy konsensuksen kautta, se saa todennäköisesti laajaa hyväksyntää, ja siinä yhteydessä tulisi ottaa huomioon mahdolliset asiaan liittyvät ongelmat, joita kansainväliset instituutiot, kuten Kansainvälinen rikostuomioistuin, joutuvat kohtaamaan. |
1.6.2 |
ETSK varoittaa ajattelemasta, että koska kaikki G7-ryhmän maat ovat parhaillaan osapuolina kansainvälisistä investointisopimuksista käytävissä neuvotteluissa, nämä maat käyvät kehittämään kansainvälistä oikeusistuinta keskenään. Kriittinen massa saadaan aikaan vain, jos mukana on paljon laajempi kirjo maita heti alusta pitäen, ja muille jätetään avoimeksi mahdollisuus liittyä, jos ja kun ne ovat siihen halukkaita. |
1.6.3 |
Ennen kuin tähän päästään ETSK suosittaa, että EU ja Yhdysvallat toimivat yhteisesti kahdenvälisen riitojenratkaisumekanismin aikaansaamiseksi TTIP:n puitteissa. |
2. Taustaa
2.1 |
Komitea toteaa, että jos kaksi maata haluaa edistää keskinäisiä taloudellisia suhteitaan kansainvälisen investointisopimuksen avulla, ne antavat vastavuoroisen lupauksen siitä, että ne takaavat tietyntasoisen kohtelun toisen maan sijoittajille ja sijoituksille. Nämä vapaaehtoisesti annetut lupaukset on tämän jälkeen ratifioitava kansallisella tasolla täysimääräisesti. Ne eivät millään tavoin aseta etusijalle yritysten etuja suhteessa valtioiden oikeuteen säännellä. Oikeusvaltioperiaatteen kunnioittamiseksi on kuitenkin huolehdittava siitä, että valtiot pitävät antamansa takeet. |
2.2 |
Komitea on tietoinen siitä, että vaikka sopimuksia neuvottelevat valtiot pyrkivät sisällyttämään niihin määräyksiä, jotka suojelevat niiden omia yrityksiä kauppakumppaneiden syrjiviltä toimilta, vahinkoa kärsineiden yritysten on epärealistista odottaa, että mitään kiistaa otettaisiin automaattisesti käsiteltäväksi valtioidenvälisellä tasolla ja nostettaisiin näin kysymys poliittiselle tai diplomaattiselle tasolle. |
2.2.1 |
Jos yritysten olisi luotettava siihen, että EU ottaa kiistoja käsiteltäviksi valtioidenvälisellä tasolla, voitaisiin vain hyvin harvat niistä käsitellä siten, ja olisi epätodennäköisempää, että pienet yritykset saisivat äänensä kuuluviin. On epätodennäköistä, että kahden täysin kehittyneen demokraattisen oikeusjärjestelmän välillä olisi paljon ratkaistavia tapauksia, mutta mikäli valtioidenvälisestä riitojenratkaisumenettelystä tulisi vakiomalli, mahdollisten tapausten lukumäärä pakostakin lisääntyisi, mistä koituisi tuntuvia vaikutuksia eri valtioiden voimavaroihin. |
2.2.2 |
Kuten komission jäsen Cecilia Malmström on itse todennut (6) TTIP-neuvottelujen yhteydessä, Yhdysvaltojen oikeusistuimissa ei ole mahdollista vedota kansainväliseen oikeuteen, eikä yksikään Yhdysvaltojen laeista kiellä ulkomaisten sijoittajien syrjintää. Muissa maissa kansalliset tuomioistuimet voivat olla vähemmän luotettavia. |
2.2.3 |
Sijoitustoiminta ei ole sama asia kuin kaupankäynti. Kauppakiistoissa valtiolla on selkeä velvoite ottaa ohjat käsiinsä. Tuon kaltaisissa riidoissa on luultavasti kysymys jostain tietystä tuotannon luokasta, kuten banaaneista, aurinkopaneeleista tai tekstiileistä: polkumyynti on keskeinen WTO:n riitojenratkaisumenettelyn aihe. |
3. Sijoittajan ja valtion välisen riitojenratkaisun kehityskaari
3.1 |
Vaikka valtion ja sijoittajan väliseen riitojenratkaisuun lukeutuvien tapausten kokonaismäärä (7) on edelleen suppea, menettelyn käyttö on lisääntynyt merkittävästi sitten vuoden 2002. Tämä vastaa suhteellisesti suorien ulkomaisten sijoitusten kokonaismäärän lisääntymistä maailman mitassa yli 25 biljoonaan Yhdysvaltojen dollariin vuoteen 2013 mennessä. Eurooppalaiset sijoittajat ovat esittäneet noin 50 prosenttia kaikista vaateista vuodesta 2002 lähtien. Pienet tai erikoisalojen yritykset ovat käynnistäneet lukuisan joukon niistä (8). On tärkeää, että sijoittajan ja valtion välistä riitojenratkaisua uudistettaessa menettely tuodaan paremmin pk-yritysten ulottuville. |
3.1.1 |
Tiedetään, että 356 tapauksen käsittely on viety loppuun, ja 25 prosenttia niistä ratkaistiin sijoittajan hyväksi ja 37 prosenttia valtion hyväksi. Loput asioista sovittiin (9). |
3.2 |
Eräiden sijoittajan ja valtion väliseen riitojenratkaisuun lukeutuvien tapausten ratkaisut sekä eräät edelleen käsiteltävinä olevat tapaukset kaikkialla maailmassa ovat aiheuttaneet – sekä näennäisiä että tosiasiallisia – ongelmia, minkä vuoksi yhä huomattavampi osa suuresta yleisöstä, ammattiliittojen, kansalaisjärjestöjen ja muiden organisaatioiden johdolla, on huolestunut kyseisen menettelyn käytöstä, ja vastustus investointeja koskevaa TTIP-sopimuksen lukua ja sijoittajan ja valtion riitojenratkaisua kohtaan on enenemässä. |
3.3 |
Komitea huomauttaa, että vaikka sijoittajan ja valtion välistä riitojenratkaisua ei uudistettaisikaan ja vaikka TTIP-sopimukseen ei sisällytettäisi investointeja koskevaa lukua, jäisivät aikaisemmat järjestelyt, jotka ovat olemassa yksittäisten jäsenvaltioiden (Irlantia lukuun ottamatta) neuvottelemissa 1 400 kahdenvälisessä investointisopimuksessa ja eritoten yhdeksän jäsenvaltion Yhdysvaltojen kanssa aikaisemmin solmimissa sopimuksissa, luonnollisesti edelleen ennalleen ja pysyisivät voimassa. |
Äänestystulos
Puolesta: |
94 |
Vastaan: |
191 |
Pidättyi: |
25 |
(1) Noin 93 prosenttia tähän mennessä solmituista yli 3 250 kansainvälisestä investointisopimuksesta sisältää määräyksiä sijoittajan ja valtion välisestä riitojenratkaisusta, vaikka menettelyä on käytetty vain alle sadassa eli vähemmän kuin kolmessa prosentissa sopimuksista.
(2) Euroopan komissio – Factsheet on ISDS – kohta 2 – 3.10.2013.
(3) EESC Business Round Table – Common Declaration on TTIP, 16.12.2014.
(4) Tämäkin sopimus odottaa edelleen ratifiointia, ja Euroopan unionin tuomioistuimessa on sen tiimoilta käynnissä oikeuskäsittely, joka koskee sitä, onko kyseessä ”sekamuotoinen” sopimus, mikä edellyttäisi jäsenvaltioiden parlamenttien hyväksyntää.
(5) ETSK:n lausunto aiheesta ”Transatlanttiset kauppasuhteet ja ETSK:n kanta EU:n ja Yhdysvaltojen yhteistyön parantamiseen ja niiden väliseen mahdolliseen vapaakauppasopimukseen”, 4. kesäkuuta 2014, EUVL C 424, 26.11.2014, s. 9.
(6) Euroopan parlamentti, 18. maaliskuuta.
(7) 610 asiaa vuoden 2014 loppuun mennessä.
(8) Tukholman kauppakamarin selvityksen mukaan vuosina 2006–2011 ratkaistuista noin 100 asiasta osapuilleen 22 prosenttia käynnistyi pk-yritysten vaateesta. Lisäksi Saksan teollisuusliitto BDI (Bundesverband der deutschen Industrie) raportoi, että saksalaisyritysten käynnistämistä asioista noin 30 prosentissa alullepanijana oli pk-yritys.
(9) Euroopan komissio – Factsheet on ISDS – 3. lokakuuta 2013.
III Valmistelevat säädökset
EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEA
27. ja 28. toukokuuta 2015 pidetty ETSK:n 508. täysistunto
8.10.2015 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
C 332/64 |
Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheista ”Ehdotus neuvoston direktiiviksi direktiivin 2011/16/EU muuttamisesta siltä osin kuin on kyse pakollisesta automaattisesta tietojenvaihdosta verotuksen alalla”
(COM(2015) 135 final – 2015/0068 (CNS))
ja ”Ehdotus neuvoston direktiiviksi neuvoston direktiivin 2003/48/EY kumoamisesta”
(COM(2015) 129 final – 2015/0065 (CNS))
(2015/C 332/07)
Yleisesittelijä: |
Petru Sorin DANDEA |
Euroopan unionin neuvosto päätti 31. maaliskuuta 2015 Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 115 artiklan nojalla pyytää Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheista
”Ehdotus neuvoston direktiiviksi direktiivin 2011/16/EU muuttamisesta siltä osin kuin on kyse pakollisesta automaattisesta tietojenvaihdosta verotuksen alalla”
(COM(2015) 135 final – 2015/0068 (CNS))
ja
”Ehdotus neuvoston direktiiviksi neuvoston direktiivin 2003/48/EY kumoamisesta”
(COM(2015) 129 final – 2015/0065 (CNS)).
Euroopan talous- ja sosiaalikomitean työvaliokunta päätti 17. maaliskuuta 2015 antaa asian valmistelun ”talous- ja rahaliitto, taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus” -erityisjaoston tehtäväksi.
Asian kiireellisyydestä johtuen Euroopan talous- ja sosiaalikomitea nimesi 27. ja 28. toukokuuta 2015 pitämässään 508. täysistunnossa (toukokuun 27 päivän kokouksessa) Petru Sorin Dandean yleisesittelijäksi ja hyväksyi seuraavan lausunnon äänin 148 puolesta ja 11 vastaan 15:n pidättyessä äänestämästä.
1. Päätelmät ja suositukset
1.1 |
ETSK suhtautuu myönteisesti Euroopan komission ehdottamaan direktiiviin, jolla jatketaan veropetosten ja veronkierron torjumiseksi laadittuun toimintasuunnitelmaan (1) sisältyvien toimenpiteiden täytäntöönpanoa. |
1.2 |
ETSK kannattaa sitä, että tiedot rajat ylittävissä tilanteissa annettavista verotusta koskevista ennakkopäätöksistä ja ennakkohinnoittelusopimuksista sisällytetään neuvoston direktiivillä 2011/16/EU säännellyn pakollisen automaattisen tietojenvaihdon piiriin, sillä rajat ylittävää toimintaa harjoittavat yritykset hyödyntävät niitä tietyissä tilanteissa luomalla niiden perusteella järjestelyjä, jotka rapauttavat jäsenvaltioiden veropohjaa ja heikentävät sisämarkkinoiden tehokkuutta. |
1.3 |
ETSK vastustaa laillista veronkiertoa: vaikka se ei ole laitonta, se on moraalisesti tuomittavaa, sillä siihen turvautuvat yritykset maksavat absoluuttisesti paljon vähemmän veroa kuin yksityishenkilöt tai pienet ja keskisuuret yritykset. |
1.4 |
ETSK katsoo, että direktiiviehdotukseen sisältyvät toimenpiteet voivat vähentää tuntuvasti jäsenvaltioiden tulonmenetyksiä, ja suosittaa siksi niiden hyväksymistä viipymättä. |
1.5 |
Verotusta koskeviin ennakkopäätöksiin ja ennakkohinnoittelusopimuksiin liittyvät tiedot ovat erittäin tärkeitä ja voivat auttaa jäsenvaltioita havaitsemaan keinotekoiset liiketapahtumat. ETSK kehottaa kuitenkin kiinnittämään huomiota siihen, että liiketapahtuman juridinen luokitteleminen keinotekoiseksi voi monissa tapauksissa olla vaikeaa. Komitea suosittaakin, että jäsenvaltiot pyrkisivät saattamaan direktiiviehdotuksen säännökset mahdollisimman tarkasti osaksi kansallista lainsäädäntöä. |
1.6 |
ETSK kehottaa Euroopan komissiota tiivistämään neuvotteluja OECD:ssä, jotta veropohjan rapautumista ja voitonsiirtoja koskeva standardi hyväksytään ja jotta siihen sisällytetään ehdotuksessa direktiiviksi mainitut säännökset. Veropohjan rapautumista ja voitonsiirtoja koskevasta standardista sekä pakollista automaattista tietojenvaihtoa koskevasta OECD:n standardista saadaan hyödyllisimmät työkalut veropetosten ja veronkierron torjumiseksi maailmanlaajuisesti. |
1.7 |
ETSK on tyytyväinen komission ehdotukseen kumota neuvoston direktiivi 2003/48/EY säästöjen tuottamien korkotulojen verotuksesta (nk. säästödirektiivi). Neuvoston direktiivi 2014/107/EU, jolla muutetaan neuvoston direktiiviä 2011/16/EU, kattaa kaikki – myös säästödirektiivissä tarkoitetut – rahoitustuotteet. Kumoamisehdotuksen tarkoituksena on välttää tilanne, jossa sovellettaisiin rinnakkain kahta säädöstä, ja se mahdollistaa sääntöjen yksinkertaistamisen. |
2. Komission ehdotukset
2.1 |
Euroopan komissio esitteli 18. maaliskuuta 2015 kolme asiakirjaa (2), joiden tarkoituksena on panna täytäntöön veropetosten ja veronkierron torjunnan tehostamiseksi laadittuun toimintasuunnitelmaan (3) sisältyviä toimenpiteitä. Ensimmäinen asiakirja, COM(2015) 135 final, on ehdotus neuvoston direktiiviksi hallinnollisesta yhteistyöstä verotuksen alalla annetun direktiivin 2011/16/EU muuttamisesta. Toinen on tiedonanto COM(2015) 135 final, jossa esitellään verotuksen avoimuuden alalla saavutettua edistystä ja komission suunnittelemia toimenpiteitä sen parantamiseksi edelleen. Kolmas asiakirja, COM(2015) 129 final, on ehdotus neuvoston direktiiviksi direktiivin 2003/48/EY (direktiivi säästöjen tuottamien korkotulojen verotuksesta, nk. säästödirektiivi) kumoamisesta. |
2.2 |
Komissio pyrkii direktiivin 2011/16/EU muuttamisesta annetulla direktiiviehdotuksella varmistamaan veroviranomaisten välisen kattavan ja tehokkaan hallinnollisen yhteistyön säätämällä jäsenvaltioiden välisestä pakollisesta automaattisesta tietojenvaihdosta, joka koskee rajat ylittävissä tilanteissa annettavia ennakkopäätöksiä ja yritysten käyttämiä ennakkohinnoittelusopimuksia. Nämä käytännöt voivat tietyissä tapauksissa johtaa alhaisen veroasteen soveltamiseen päätöksen antavassa jäsenvaltiossa ja näin jättää huomattavasti pienempiä tulomääriä muiden jäsenvaltioiden verotettavaksi. |
2.3 |
Ehdotus neuvoston direktiiviksi neuvoston direktiivin 2003/48/EY (direktiivi säästöjen tuottamien korkotulojen verotuksesta, nk. säästödirektiivi) kumoamisesta on tarpeen, koska direktiivin 2011/16/EU muuttamisesta siltä osin kuin on kyse pakollisesta automaattisesta tietojenvaihdosta verotuksen alalla 9. joulukuuta 2014 annettu neuvoston direktiivi 2014/107/EU, jolla maailmanlaajuinen standardi automaattisesta rahoitustilitietojen vaihdosta saatetaan osaksi EU:n lainsäädäntöä, kattaa muiden tulolajien ohella myös säästöt. Tästä syystä säästöjen verotuksesta annettu direktiivi tulee kumota, jotta vältytään tilanteelta, jossa sovellettaisiin rinnakkain kahta säädöstä ja joka johtaisi myös yrityksiin kohdistuvaan ylimääräiseen ja kohtuuttomaan hallinnolliseen rasitukseen. |
2.4 |
Verotuksen avoimuutta verovilpin ja veron kiertämisen torjumiseksi käsittelevässä komission tiedonannossa Euroopan parlamentille ja neuvostolle esitellään puolestaan edistystä, joka on saavutettu veropetosten ja veronkierron torjumiseksi laadittuun toimintasuunnitelmaan sisältyvien toimenpiteiden täytäntöönpanossa. Komissio esittelee siinä myös toimenpiteitä, joita voitaisiin toteuttaa tulevaisuudessa. |
3. Yleistä
3.1 |
Esittämällä ehdotuksen direktiiviksi hallinnollisesta yhteistyöstä verotuksen alalla annetun direktiivin 2011/16/EU muuttamisesta komissio jatkaa Eurooppa-neuvoston pyynnöstä vuoden 2012 lopussa esittämäänsä veropetosten ja veronkierron torjumiseksi laadittuun toimintasuunnitelmaan sisältyvien toimenpiteiden täytäntöönpanoa. ETSK ilmaisi aihetta käsittelevässä lausunnossaan (4) pitävänsä suunnitelmaa tervetulleena ja tukevansa komissiota kyseisten sisämarkkinoita haittaavien käytäntöjen torjunnassa. |
3.2 |
Ehdotuksessa direktiiviksi esitetään, että pakollisen automaattisen tietojenvaihdon piiriin luettaviin tietoihin otetaan myös rajat ylittävissä tilanteissa annettavat verotusta koskevat ennakkopäätökset ja siirtohinnoittelua koskevat ennakkosopimukset. Yritykset pyytävät usein tällaisia päätöksiä veroviranomaisilta saadakseen vahvistuksen liiketoimintansa laillisuudesta. Verotuspäätöksiin ei sinänsä liity ongelmaa, ja niitä käyttävät monet jäsenvaltiot. Joskus yritykset kuitenkin hyödyntävät niitä luomalla niiden perusteella järjestelyjä, joiden ansiosta ne maksavat vähemmän veroa. Tämä rapauttaa jäsenvaltioiden veropohjaa ja heikentää sisämarkkinoiden toimivuutta. ETSK kannattaa sitä, että kyseiset tiedot lisätään pakollisen automaattisen tietojenvaihdon piiriin, sillä jäsenvaltiot tarvitsevat niitä aggressiivisen verosuunnittelun torjumiseksi toteutettavassa toiminnassa. |
3.3 |
Komission suosittamien muutosten ansiosta jäsenvaltiot voivat myös havaita yritysten mahdollisesti käyttöön ottamat järjestelyt, jotka rapauttavat kansallista veropohjaa. Tällaisia ovat esimerkiksi siirtohinnoittelukäytännöt, joiden ansiosta yrityksen tuloihin sovelletaan alhaista veroastetta muissa jäsenvaltioissa kuin siinä, jossa tulot on hankittu. ETSK on useaan otteeseen ilmoittanut vastustavansa tällaisia käytäntöjä: vaikka ne eivät ole laittomia, ne ovat moraalisesti tuomittavia, sillä ne kannustavat jäsenvaltioita nostamaan pienten veronmaksajien – yritysten ja yksityishenkilöiden – verotusta, jolloin nämä maksavat viime kädessä absoluuttisesti enemmän veroa kuin suuryritykset. |
3.4 |
Komissio myöntää, että laillisella veronkierrolla sekä veropetoksilla ja laittomalla veronkierrolla on merkittävä rajat ylittävä ulottuvuus, sillä globalisaatio ja veronmaksajien liikkuvuuden lisääntyminen edistävät näitä ilmiöitä. ETSK katsoo, että ehdotettuun direktiiviin sisältyvät toimenpiteet voivat vähentää tuntuvasti jäsenvaltioiden tulonmenetyksiä, ja suosittaa siksi niiden hyväksymistä viipymättä. |
3.5 |
Säästöjen sisällyttäminen tuloihin, joita hallinnollisesta yhteistyöstä verotuksen alalla annetulla direktiivillä säännelty pakollinen automaattinen tietojenvaihto koskee, yksinkertaistaa sääntelyjärjestelmää ja lisää samalla verotusprosessin avoimuutta. ETSK kannattaa ehdotusta direktiiviksi, jolla kumotaan neuvoston direktiivi 2003/48/EY (direktiivi säästöjen tuottamien korkotulojen verotuksesta, nk. säästödirektiivi): sen soveltamisala sisältyy kokonaisuudessaan ja laajemminkin neuvoston direktiiviin 2014/107/EU, jolla on muutettu direktiiviä 2011/16/EU siltä osin kuin on kyse pakollisesta automaattisesta tietojenvaihdosta verotuksen alalla. |
4. Erityistä
4.1 |
Jäsenvaltiot menettävät budjeteistaan vuosittain satoja miljardeja euroja siksi, että tietyt rajat ylittävää toimintaa harjoittavat yritykset kannustavat aggressiiviseen verosuunnitteluun. ETSK kannattaa sitä, että kansallisten viranomaisten tekemät verotusta koskevat ennakkopäätökset ja ennakkohinnoittelusopimukset lisätään tietoihin, jotka kuuluvat direktiivin 2011/16/EU 8 artiklan 5 kohdan a alakohdan mukaisen pakollisen automaattisen tietojenvaihdon piiriin. Komitea katsoo myös, että muutos on tarpeellinen virstanpylväs verotuksen avoimuuden lisäämiseksi ja kyseisen kielteisen ilmiön torjumiseksi. |
4.2 |
Se, että jäsenvaltiot saavat käyttöönsä näitä kahdenlaisia päätöksiä koskevat tiedot ehdotetun direktiivin mukaisesti, ei kuitenkaan takaa, että päästään eroon järjestelyistä, joita yritykset käyttävät verojen kiertämiseksi. Useimmissa tapauksissa järjestelyissä käytetään hyväksi kansallisen lainsäädännön aukkoja tai lainsäädäntöjen välisiä eroja. ETSK suosittaa, että komissio ja jäsenvaltiot jatkavat voimassa olevan oikeuskehyksen yksinkertaistamista ja yhtenäistämistä sekä EU- että jäsenvaltiotasolla. |
4.3 |
Verotusta koskeviin ennakkopäätöksiin ja ennakkohinnoittelusopimuksiin liittyvät tiedot ovat erittäin tärkeitä ja voivat auttaa jäsenvaltioita havaitsemaan keinotekoiset liiketapahtumat. Direktiivillä 2011/96/EU (direktiivi eri jäsenvaltioissa sijaitseviin emo- ja tytäryhtiöihin sovellettavasta yhteisestä verojärjestelmästä) säädetyn yleisen väärinkäytösten vastaisen säännön täytäntöönpanon ansiosta jäsenvaltiot voivat saada takaisin keinotekoisen liiketapahtuman vuoksi menetetyt verotulot. ETSK kehottaa kuitenkin kiinnittämään huomiota siihen, että liiketapahtuman juridinen luokitteleminen keinotekoiseksi voi monissa tapauksissa olla vaikeaa. |
4.4 |
ETSK toistaa aiemmassa lausunnossa esittämänsä ehdotuksen, että jäsenvaltioiden tulisi laatia menettely, jonka mukaisesti lailliseen veronkiertoon kannustavilta tai toimintaansa veroparatiiseiksi luokiteltujen alueiden kautta harjoittavilta yrityksiltä evättäisiin mahdollisuus saada julkista rahoitusta ja EU-rahoitusta. |
4.5 |
Kun otetaan huomioon pakollisen automaattisen tietojenvaihdon kohteena olevien tietojen mittava määrä ja uusien tietojen lisääminen direktiivin 8 artiklan jo ennestään kattamiin tietoihin, ETSK kehottaa jäsenvaltioita osoittamaan direktiiviehdotuksen säännösten asianmukaiseen täytäntöönpanoon tarvittavat henkilöstö- ja tietotekniikkaresurssit. Lisäksi ETSK katsoo tarpeelliseksi, että pakollisesta automaattisesta tietojenvaihdosta vastaavan kansallisen verohallinnon henkilöstö saa koulutusta sekä yhdessä komission kanssa laadittavien, tietojenvaihtoa helpottavien lomakkeiden asianmukaisesta käytöstä että tietojen kirjaamisesta tulevaan keskusrekisteriin, jota komissio hallinnoi. |
4.6 |
Vuonna 2013 tehtyjen ja nyt tarkasteltavassa ehdotuksessa direktiiviksi esitettyjen muutosten seurauksena direktiivissä 2011/16/EU säädetään tietojenvaihdosta, joka kattaa kaikki pääasialliset yksityishenkilöiden ja vielä laajemmin oikeushenkilöiden tulojen lajit. Tämä merkitsee, että jäsenvaltiot saavat käyttöönsä tiedot Euroopan unionin alueella kertyneistä tuloista. Yritysten käyttöön ottamat järjestelyt, joilla kannustetaan aggressiiviseen verosuunnitteluun, koskevat monissa tapauksissa myös EU:n ulkopuolisia valtioita tai alueita. Koska komission tässä tarkasteltavassa ehdotuksessa direktiiviksi tekemä esitys on kunnianhimoisempi kuin ehdotus veropohjan rapautumista ja voitonsiirtoja koskevaksi standardiksi, josta neuvotellaan parhaillaan OECD:ssä, ETSK kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita tehostamaan yhteistyöponnisteluja, jotta veropohjan rapautumista ja voitonsiirtoja koskevasta standardista ja pakollista automaattista tietojenvaihtoa koskevasta standardista tulee todella maailmanlaajuisia standardeja. |
4.7 |
ETSK on tyytyväinen komission ehdotukseen kumota neuvoston direktiivi 2003/48/EY säästöjen tuottamien korkotulojen verotuksesta (nk. säästödirektiivi). Kuten edellä on esitetty, neuvoston direktiivi 2014/107/EU, jolla muutetaan neuvoston direktiiviä 2011/16/EU, kattaa käytännössä kaikki – myös säästödirektiivissä tarkoitetut – rahoitustuotteet. Tarkasteltavana olevan direktiiviehdotuksen tarkoituksena on välttää tilanne, jossa kahta rahoitustilitietojen vaihdosta annettua säädöstä sovellettaisiin rinnakkain. Näin yksinkertaistetaan verosääntöjä ja parannetaan niiden avoimuutta. |
Bryssel 27. toukokuuta 2015.
Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja
Henri MALOSSE
(1) Toimintasuunnitelma veropetosten ja veronkierron torjunnan tehostamiseksi, COM(2012) 722 final.
(2) Ehdotus – neuvoston direktiivi direktiivin 2011/16/EU muuttamisesta siltä osin kuin on kyse pakollisesta automaattisesta tietojenvaihdosta verotuksen alalla, COM(2015) 135 final
Komission tiedonanto Euroopan parlamentille ja neuvostolle verotuksen avoimuudesta verovilpin ja veron kiertämisen torjumiseksi, COM(2015) 136 final
Ehdotus – neuvoston direktiivi neuvoston direktiivin 2003/48/EY kumoamisesta, COM(2015) 129 final.
(3) Toimintasuunnitelma veropetosten ja veronkierron torjunnan tehostamiseksi, COM(2012) 722 final.
(4) Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Komission tiedonanto Euroopan parlamentille ja neuvostolle – Toimintasuunnitelma veropetosten ja veronkierron torjunnan tehostamiseksi” (EUVL C 198, 10.7.2013, s. 34).
8.10.2015 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
C 332/68 |
Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Ehdotus – Neuvoston päätös jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista”
(COM(2015) 98 final – 2015/0051 (NLE))
(2015/C 332/08)
Esittelijä: |
Carlos Manuel TRINDADE |
Toinen esittelijä: |
Vladimíra DRBALOVÁ |
Neuvosto päätti 10. maaliskuuta 2015 Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 148 artiklan nojalla pyytää Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta
”Ehdotus – Neuvoston päätös jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista”
(COM(2015) 98 final – 2015/0051 (NLE)).
Asian valmistelusta vastannut ”työllisyys, sosiaaliasiat, kansalaisuus” -erityisjaosto antoi lausuntonsa 7. toukokuuta 2015.
Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 27. ja 28. toukokuuta 2015 pitämässään 508. täysistunnossa (toukokuun 27. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 109 ääntä puolesta ja 9 vastaan 4:n pidättyessä äänestämästä.
1. Päätelmät ja suositukset
1.1 |
EU:n pitkä ja sitkeä talouskriisi on vaikuttanut erittäin kielteisesti työllisyystasoon, erityisesti pitkäaikaistyöttömyyteen, ja aiheuttanut sen, että nuorten siirtyminen koulutuksesta työmarkkinoille on ollut hidasta ja vaikeaa, sekä köyhyystasoon useimmissa jäsenvaltioissa ponnistuksista ja toteutetuista toimenpiteistä huolimatta. Tavoitteena olleen talouksien lähentymisen sijasta maiden ja jäsenvaltioiden alueiden väliset erot ovat kärjistyneet. ETSK katsoo, että tämä tilanne ei ole hyväksyttävissä, ja suosittelee, että komissio yhdessä jäsenvaltioiden kanssa päättää yksityiskohtaisista lyhyen aikavälin tavoitteista ja toimenpiteistä tilanteen muuttamiseksi. |
1.2 |
ETSK panee tyytyväisenä merkille, että Euroopan komissio on muuttanut vuoden 2015 työllisyyden suuntaviivoja ottaakseen huomioon viimeaikaisen tilanteen ja korjatakseen monia nykyisistä taloudellisista ja sosiaalisista puutteista. |
1.3 |
ETSK, joka on tietoinen erityisesti työllisyyden suuntaviivojen ja talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen välillä vallitsevasta vahvasta vuorovaikutuksesta, kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita ryhtymään kiireellisesti tarvittaviin muutoksiin talous-, rahoitus- ja sosiaalipolitiikoissa, jotta Eurooppa 2020 -strategian tavoitteet saavutetaan täysimääräisesti rakenneuudistusten pohjalta. |
1.4 |
ETSK suhtautui myönteisesti ”sosiaalisten investointien pakettiin” (1) ja piti tervetulleena nuorisotakuun käynnistämistä, mutta esitti parannusehdotuksia (2). Nämä ETSK:n esittämät näkökannat ovat edelleen perusteltuja, ja komission tulee kiinnittää niihin asianmukaista huomiota talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä. Jäsenvaltioiden rooli julkisten investointien lisäämisessä työpaikkojen luomiseksi on keskeinen, ja työllisyysulottuvuuden on oltava julkisissa hankinnoissa tärkeä ehdotusten valintaperuste. |
1.5 |
ETSK katsoo, että työllisyyden uusien suuntaviivojen on korjattava epäkohdat ja johdettava kaikkien talous- ja yhteiskuntaelämän toimijoiden voimakkaaseen aktivoitumiseen sellaisten asianmukaisten ja realististen politiikkojen puitteissa, joilla lisätään kasvua ja kilpailukykyä ja jotka johtavat työpaikkojen luomiseen. Tavoitteena on Eurooppa 2020 -strategian toteuttaminen (ja strategiassa mainitun älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun edistäminen) sekä EU:n kansalaisten elinolojen kohentaminen siten, että samalla niitä yhtenäistetään. |
1.6 |
ETSK ilmaisee syvän huolensa säästötoimien jatkumisesta EU:ssa, mikä estää työllisyystavoitteiden ja köyhyyden vähentämistavoitteiden saavuttamisen. Tätä taustaa vasten ETSK pitää outona, että sekä yhteisessä työllisyysraportissa että työllisyyden suuntaviivoissa komissio sivuuttaa täysin vaaran siitä, että alhainen inflaatio voisi johtaa deflaatioon. Vaikutukset ovat kohdistuneet erityisesti tiettyihin väestöryhmiin, kuten nuoriin, heikosti koulutettuihin, pitkäaikaistyöttömiin, naisiin, vammaisiin, maahanmuuttajiin, lapsiin, romaneihin ja yksinhuoltajiin. ETSK:n mielestä työllisyyden suuntaviivat eivät riittävästi heijasta sitä, että työttömyyden ja köyhyyden torjunnasta on tultava EU:n ja jäsenvaltioiden politiikan päätavoitteita. |
1.6.1 |
ETSK katsoo, ettei EU ole onnistunut luomaan ja tarjoamaan työllistymismahdollisuuksia ja että edessä on useita haasteita, jotka edellyttävät tarkoituksenmukaisia ja kiireellisiä vastauksia EU:lta ja jäsenvaltioilta:
|
1.6.2 |
Suuntaviivoissa olisi vahvistettava määrälliset työllisyyttä ja köyhyyden vähentämistä koskevat tavoitteet, joita tulisi täydentää mitattavissa olevilla tavoitteilla muita heikommassa asemassa olevia ryhmiä varten. Jäsenvaltioiden tavoitteiden, joissa on kuitenkin otettava huomioon erityiset rajoitteet, tulisi olla riittävän kunnianhimoisia, jotta EU kykenee saavuttamaan koko unionille asetetut tavoitteet. |
1.6.3 |
ETSK katsoo, että lyhyttä ja keskipitkää aikaväliä koskevan kvantifioinnin puuttuminen suuntaviivoista on osoitus työllisyyttä ja köyhyyttä koskevan eurooppalaisen lähestymistavan heikentymisestä. Se, että tavoitteiden ja päämäärien asettaminen siirretään yksinomaan jäsenvaltioille, johtaa siihen, että ne osallistuvat entistä vähemmän toimenpiteisiin työllisyyden edistämiseksi sekä köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjumiseksi. |
1.6.4 |
ETSK kehottaa komissiota edistämään yhteisötaloutta, joka on yksi keino parantaa työttömien ja muita heikommassa asemassa olevien ryhmien mahdollisuuksia päästä työmarkkinoille, ja suosittaa, että jäsenvaltiot osoittavat tähän tarkoitukseen riittävän ja kestäväpohjaisen rahoituksen. |
1.6.5 |
ETSK yhtyy komission näkemykseen, jonka mukaan pk-yrityksillä on edelleen rajalliset mahdollisuudet saada rahoitusta, mikä on merkittävä este työpaikkojen luomiselle. Muutokset EKP:n politiikassa eivät lisäksi ole johtaneet rahoitusehtojen paranemiseen reaalitaloudessa, mikä huolestuttaa ETSK:ta ja mihin EU:n ja jäsenvaltioiden on syytä kiinnittää erityistä huomiota. Pk-yritysten potentiaalia luoda työpaikkoja on hyödynnettävä nykyistä paremmin rahoituksen helpomman saannin, uuden tieto- ja viestintätekniikan sekä markkinamahdollisuuksien avulla pitäen mielessä keskisuurten ja suurten yritysten rooli tässä prosessissa. |
1.6.6 |
ETSK on vakuuttunut siitä, että kasvun elvyttäminen työmarkkinatilanteen parantamiseksi edellyttää ennen kaikkea kotimaisen kysynnän vahvistamista ja erityisesti huomattavia julkisia investointeja, jotka vauhdittavat yksityisiä investointeja. Tämä on keino tuoda EU lähemmäs täystyöllisyyden tavoitetta, joka on edelleen keskeinen ETSK:lle. |
1.6.7 |
ETSK katsoo, että julkisia hankintoja koskevilla sosiaalisilla näkökohdilla voi olla keskeinen rooli työmarkkinoiden laadun parantamisessa. Kaikkiin julkisiin hankintasopimuksiin on sisällytettävä määräyksiä, joissa toimeksisaajia tai niiden alihankkijoita kielletään hyödyntämästä epävarmoja työsuhteita, näennäistä itsenäistä ammatinharjoittamista tai laskujen hyvin pitkiä erääntymisaikoja. |
1.6.8 |
ETSK kehottaa jäsenvaltioita ottamaan työmarkkinaosapuolet tehokkaammin mukaan työmarkkinoiden sääntelyä koskeviin politiikkoihin erityisesti, kun on kyse työehtosopimusneuvotteluiden edistämisestä, aktiivisten työmarkkinapolitiikkojen vahvistamisesta, työmarkkinoiden segmentoitumisen vähentämisestä ja henkiseen pääomaan tehtävien investointien lisäämisestä, jotta voidaan torjua sosiaalisia riskejä ja edistää sosiaalista osallisuutta. |
1.6.9 |
ETSK kehottaa tarkistamaan työllisyyden suuntaviivoja koskevan ehdotuksen tekstiä seuraavilta osin:
|
2. Johdanto
2.1 |
Vuotuisessa kasvuselvityksessä (3), jonka myötä käynnistetään talouspolitiikan viides eurooppalainen ohjausjakso, komissio suosittaa, että Euroopan unionin talous- ja sosiaalipolitiikka jäsennetään vuonna 2015 kolmen keskeisen pilarin ympärille: koordinoitu tuki investoineille, entistä vahvempi sitoutuminen rakenneuudistuksiin ja vastuullisen finanssipolitiikan jatkaminen. |
2.2 |
Yhteisessä työllisyysraportissa (4), joka on vuotuisen kasvuselvityksen kanssa samanaikaisesti julkaistun asiakirjapaketin kiinteä osa, tarkastellaan työllisyyskehitystä ja sosiaalista tilannetta EU:ssa ottamalla lähtökohdaksi työllisyyssuuntaviivojen täytäntöönpano, kansalliset uudistusohjelmat ja maakohtaiset suositukset kansallisella tasolla. |
2.3 |
Vuonna 2014 bkt kasvoi EU:ssa 1,3 prosenttia ja euroalueella 0,8 prosenttia. Vuonna 2015 kasvu on hieman voimakkaampaa (1,5 prosenttia ja 1,1 prosenttia), ja vuonna 2016 kasvun odotetaan vauhdittuvan (2,0 prosenttia ja 1,7 prosenttia). On sisäisiä tekijöitä, jotka estävät nopeamman kasvun EU:ssa. Heikon, ”nollainflaatiota” lähestyvän kasvun jatkuvasta uhasta ja korkeasta työttömyysasteesta on tullut ensisijaisia huolenaiheita. |
2.4 |
ETSK on täysin samaa mieltä siitä, että vähäiset investoinnit vaikeuttavat EU:n elpymistä. Komitea suhtautuukin myönteisesti komission aikomukseen vahvistaa kilpailukykyä ja vauhdittaa investointeja työpaikkojen luomiseksi ja toteaa, että ”Euroopan investointiohjelma” (5) on oikeansuuntainen, mutta kuitenkin liian vaatimaton askel, sillä ohjelmassa jätetään huomiotta merkittävien julkisten investointien tarve ja mainitaan yksinomaan investoinnit infrastruktuuriin, minkä lisäksi ohjelmasta puuttuu maininta sosiaalisista investoinneista (6). ETSK suosittaa, ettei tulevia julkisia investointeja oteta huomioon menoeränä alijäämien laskennassa EU:n finanssipoliittisten sääntöjen mukaisesti. Komitea painottaa, että tarvitaan uusia lähestymistapoja resurssien hankkimiseksi ja että eräiden jäsenvaltioiden resurssiylijäämää ja toisten jäsenvaltioiden resurssivajetta on hallinnoitava tasapainoisella tavalla. |
2.5 |
Käsillä olevassa lausunnossa ETSK muistuttaa aiemmissa lausunnoissaan (7) esittämistään suosituksista, joita komissio ei ole ottanut asianmukaisesti huomioon. |
3. Työttömyyden (pitkäaikais- ja nuorisotyöttömyys mukaan luettuina), köyhyyden ja sosiaalisen eriarvoisuuden jatkuminen korkealla tasolla EU:ssa
3.1 |
Tässä luvussa esitetään yhteisen työllisyysraportin (8) keskeiset näkökohdat, jotka ovat ominaisia EU:n nykyiselle sosiaaliselle tilanteelle. |
3.2 |
Työttömyystilanne (9) EU:ssa on edelleen äärimmäisen kriittinen, ja erot jäsenvaltioiden välillä ovat suuria. EU:ssa on nykyisin 24,1 miljoonaa työtöntä, ja työttömyysasteet vaihtelevat Saksan 4,8 prosentista ja Itävallan 4,9 prosentista Espanjan 23,7 prosenttiin ja Kreikan 25,8 prosenttiin. |
3.2.1 |
Kokoaikaisten työsuhteiden määrä on vuosien 2008 ja 2014 ensimmäisten neljännesten välillä (10) vähentynyt 8,1 miljoonalla, ja vastaavasti osa-aikaisten työpaikkojen määrä on lisääntynyt tasaisesti (yli neljällä miljoonalla). Todettakoon lisäksi, että suurin osa sopeuttamistoimista on kohdistunut tilapäisiin työpaikkoihin (työsuhdetta ei ole jatkettu). |
3.2.2 |
Pitkäaikaistyöttömyys jatkaa kasvuaan, ja sen osuus koko työttömyydestä nousi viime vuonna 45 prosentista 49 prosenttiin. Syrjäytymisvaara Euroopassa on kärjistynyt, sillä ”yksi viidestä pitkäaikaistyöttömästä EU:ssa ei ole koskaan ollut työssä ja kolme neljästä on alle 35-vuotiaita” (11). |
3.2.3 |
Työttömyyden kasvusta ovat kärsineet eniten nuoret (12) ja heikosti koulutetut, joiden työttömyysaste on lähes kaksinkertainen kokonaistyöttömyyteen verrattuna. Nuorisotyöttömyysaste vaihtelee Saksan 7,6 prosentista ja Itävallan 9,1 prosentista Kreikan 50,7 prosenttiin ja Espanjan 53,7 prosenttiin. |
3.3 |
Tämä työttömyyskehitys heijastuu myös EU:n työllisyysasteeseen, jonka negatiivinen suuntaus jatkuu (13), minkä johdosta vuodelle 2020 asetetun 75 prosentin tavoitteen saavuttaminen on käytännössä mahdotonta. Työllisyyskehitys on lisäksi hyvin epätasapainoista työmarkkinoiden eri segmenttien, eri jäsenvaltioiden ja niiden alueiden välillä. |
3.3.1 |
Vuonna 2013 alhaisimmat työllisyysasteet olivat ominaisia eteläeurooppalaisille jäsenvaltioille. Vuosien 2008 ja 2013 välillä monien eteläisten jäsenvaltioiden työllisyysaste laski merkittävästi, kun vastaavasti eräissä pohjoisissa jäsenvaltioissa se parani tai pysyi ennallaan. |
3.3.2 |
Nuorten (15–24-vuotiaiden) työllisyysaste laski vuosina 2008–2013 viisi prosenttiyksikköä 37 prosentista vain 32 prosenttiin (14). Kahdeksassa jäsenvaltiossa nuorten työllisyysaste laski jopa 12 prosenttiyksikköä tai enemmän. Saksa oli ainoa maa, missä nuorten työllisyysaste ei supistunut (47 prosenttia). |
3.4 |
Tiedonannossa todetaan, että köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen riski on kasvanut huomattavasti, ja myös erot jäsenvaltioiden välillä ovat kasvussa. Vuosina 2008–2012 niiden EU:n kansalaisten lukumäärä, joita uhkaa köyhyys tai sosiaalinen syrjäytyminen, kasvoi yhdeksällä miljoonalla, minkä myötä heidän osuutensa nousi 25,1 prosenttiin väestöstä. Komitean mielestä ei ole hyväksyttävää, että monissa Euroopan maissa köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen riski on edelleen erittäin korkea ja kasvanut viime vuosina (15). |
3.4.1 |
Yhä useammat kotitaloudet ovat vailla työtä tai alityöllistettyjä ja kärsivät työssäkäyvien köyhyydestä. Vuonna 2013 lähes 32 miljoonaa ihmistä kärsi vakavasta aineellisesta puutteesta. |
3.4.2 |
Lasten köyhyyden tai sosiaalisen syrjäytymisen riski on kasvanut, ja yksinhuoltajatalouksilla köyhyysriski on kaksinkertainen kahden huoltajan talouksiin verrattuna (16). Myös kolmansien maiden kansalaisten köyhyysriski on kaksinkertainen jäsenvaltioiden kansalaisiin verrattuna (49 prosenttia ja 24 prosenttia vuonna 2012). Noin 31:tä prosenttia kotitalouksista, joihin kuuluu kolme tai useampia lapsia, uhkaa köyhyys tai sosiaalinen syrjäytyminen. |
3.4.3 |
Vuodesta 2011 lähtien sosiaalimenot ovat supistuneet, mikä on heikentänyt taloudellisia ja sosiaalisia olosuhteita (17). Eräissä jäsenvaltioissa heikommassa asemassa olevien ja pienituloisten väestöryhmien on edelleen vaikea saada terveydenhuoltopalveluja, erityisesti Suomessa, Portugalissa ja Kreikassa. |
3.5 |
Työmarkkinoiden segmentoituminen on edelleen huomattavaa useissa jäsenvaltioissa. Erityisesti voidaan mainita nuorten tilapäisten (40 prosenttia) ja osa-aikaisten (30 prosenttia) työsuhteiden korkea osuus, miesten ja naisten välillä edelleen vallitsevat palkkaerot sekä niiden työntekijöiden pieni osuus, joiden työsuhdeturva on parantunut työsopimuksen muuttumisen seurauksena. |
4. Yleisiä huomioita ehdotetuista suuntaviivoista
4.1 |
Eurooppa 2020 -strategiasta äskettäin järjestetyn julkisen kuulemisen tulokset (18) osoittavat, että työllisyyden, tutkimus- ja kehittämistoiminnan ja köyhyyden osalta EU on hyvin kaukana asetettujen tavoitteiden saavuttamisesta. Vuoden 2013 tietojen mukaan työllisyysaste on 68,4 prosenttia (huomattavasti alle 75 prosentin tavoitteen), investoinnit tutkimukseen ja kehittämiseen 2,0 prosenttia bkt:stä (hyvin kaukana kolmen prosentin tavoitteesta) ja 122:ta miljoonaa ihmistä uhkaa köyhyys ja sosiaalinen syrjäytyminen (varsin kaukana 97 miljoonan ihmisen tavoitteesta). |
4.2 |
ETSK panee merkille komission edistymisen näissä suuntaviivoissa vuoden 2010 suuntaviivoihin verrattuna ja pitää tervetulleena suuntaviivan 5 aiempaa myönteisempää lähestymistapaa. |
4.3 |
Pitkittyneen talous- ja rahoituskriisin ja vielä hyvin hauraan elpymisen tilanteessa työttömyyden ja köyhyyden torjumisen tulee olla EU:n ja jäsenvaltioiden politiikan keskeisiä tavoitteita. ETSK katsoo, että toimia työmarkkinoiden, koulutuksesta työelämään tapahtuvan siirtymisen ja köyhyyden torjumisen seuraamiseksi on parannettava ja että kaikkein heikoimmassa asemassa olevia ryhmiä varten on otettava käyttöön erityisiä tavoitteita ja toimenpiteitä. |
4.4 |
ETSK panee merkille, ettei työllisyyden suuntaviivoihin sisälly määrällisiä tavoitteita, mikä vähentää jäsenvaltioiden sitoutumista yhteisten työllisyystavoitteiden saavuttamiseen EU:ssa. Useissa lausunnoissaan ETSK on tehnyt ehdotuksia mitattavissa olevien tavoitteiden määrittelemiseksi erityisesti, kun on kyse sukupuolten tasa-arvosta, nuorten työllisyydestä, riittämättömän sosiaaliturvan tarjoavien työehtojen torjunnasta, köyhyyden (myös työssä käyvien köyhyyden) torjunnasta sekä maahanmuuttajien ja vammaisten työllisyydestä (19). |
4.5 |
On otettava huomioon julkisten hankintojen sosiaaliset näkökohdat, mikä on yksi keskeisistä keinoista parantaa työmarkkinoiden laatua ja edistää työvoiman kysyntää. |
4.6 |
Euroopan työllisyysstrategian on sisällettävä selkeitä tavoitteita, jotka koskevat esimerkiksi nuorisotyöttömyyden vähentämistä, pitkäaikaistyöttömien määrän supistamista, työpaikan tai koulutuksen tarjoamista nuorille erittäin lyhyen määräajan kuluessa, asianmukaisten hoitopaikkojen luomista työ- ja perhe-elämän yhteensovittamiseksi, miesten ja naisten välisen epätasa-arvon vähentämistä ja köyhyyden torjumista niin, että samalla arvioidaan toteutettujen toimenpiteiden tehokkuutta. Vuoden 2010 suuntaviivat ovat vaikuttaneet vain vähän työllisyyden paranemiseen ja köyhyyden vähenemiseen, ja tämä olematon edistyminen edellyttää, että EU ja sen jäsenvaltiot etsivät kiireellisesti kunnianhimoisempia ratkaisuja. |
5. Erityisiä huomioita ja ehdotuksia neljän työllisyyssuuntaviivan muuttamiseksi
5.1 Suuntaviiva 5: Työvoiman kysynnän lisääminen
5.1.1 |
ETSK on kannattanut nimenomaisesti EU:n tavoitetta nostaa työllisyysaste 75 prosenttiin vuoteen 2020 mennessä. Se pitää kuitenkin huolestuttavana viime vuosina havaittua kielteistä kehityssuuntausta, jonka johdosta on välttämätöntä muuttaa politiikkoja, jotta asetettu tavoite voidaan vielä saavuttaa. |
5.1.2 |
ETSK toteaa, että valtiolla ja julkisilla investoinneilla on keskeinen rooli työpaikkojen luomisen kannalta. Komitea kehottaakin ryhtymään merkittäviin ponnisteluihin julkisten investointien osalta sekä järkeviin ja kunnianhimoisiin työllisyyspoliittisiin toimiin työpaikkojen luomiseksi; ”työllisyyttä” koskevan ulottuvuuden tulee lisäksi olla tärkeä peruste julkisia hankintoja koskevia sopimuksia tehtäessä. ”Teknisten”, ”vihreiden” ja ”valkoisten” (terveydenhuolto- ja hoitoala) työpaikkojen sekä ”nuorten” ja ”pitkäaikaistyöttömien” tulee olla työllisyyden suuntaviivojen ensisijaisia kohdealoja. |
5.1.3 |
ETSK suhtautuu myönteisesti toimenpiteisiin, joilla pyritään helpottamaan työpaikkojen luomista ja erityisesti tukemaan pk-yrityksiä ja yrittäjyyttä sekä yhteisötalouden ja sosiaalisen innovoinnin edistämistä, ja kehottaa näin ollen EU:ta ja jäsenvaltioita keskittymään kyseisiin toimenpiteisiin. Samalla se kehottaa luomaan työpaikkoja kestävältä pohjalta. Komitea ehdottaakin, että suuntaviivan 5 ensimmäiseen virkkeeseen lisätään tekstiä seuraavasti: ”[– –] poistettava tekijöitä, jotka estävät yrityksiä palkkaamasta ihmisiä, sekä edistettävä työllisyyden vakautta ja työpaikkojen laatua, [– –]”. |
5.1.4 |
ETSK:n näkemyksenä on jo pitkään ollut, että on panostettava tutkimus- ja kehittämistoimintaan, koulutukseen, infrastruktuuriin sekä terveydenhuoltoon ja sosiaalipalveluihin työpaikkojen luomiseksi ja talouskasvun lisäämiseksi. Tätä taustaa vasten ETSK on korostanut sosiaalisten investointien moninaisia myönteisiä vaikutuksia työllisyyteen ja suositellut, että investointien edistäminen olisi keskeinen osa yhdennettyjen suuntaviivojen tarkistamista (20). |
5.1.5 |
Verotuksen osalta ETSK suosittaa muutoksia, joilla kevennetään työhön kohdistuvaa verorasitusta, kunhan ne eivät vaaranna sosiaalisen suojelun ja muiden sosiaalimenojen tasoa, jota on itse asiassa nostettava. Kaikista tuloista on asiaankuuluvalla tavalla annettava panos sosiaaliturvan rahoittamiseen. Siksi on tarkasteltava muita tulolähteitä, jotka kompensoivat tämän vähennyksen (esimerkiksi EU:n omat varat (21), finanssitransaktioiden verotus sekä omaisuus- ja yritysverot). |
5.1.6 |
ETSK on komission kanssa yhtä mieltä siitä, että on edistettävä työmarkkinaosapuolten vuoropuhelua ja työehtosopimusneuvotteluja kansallisten erityispiirteiden mukaisesti ja siten, että turvataan työmarkkinaosapuolten riippumattomuus. Kansalliset vähimmäispalkat vahvistamalla ja pienimpiä palkkoja korottamalla vaikutetaan osaltaan myönteisesti kotimaisen kysynnän kasvuun ja köyhyyden vähenemiseen. |
5.2 Suuntaviiva 6: Työvoiman tarjonnan ja osaamisen parantaminen
5.2.1 |
Kuten ETSK on aiemmin todennut, laadukkaiden työpaikkojen luomiseen tähtäävällä politiikalla, jossa asetetaan kunnianhimoiset yleissivistävää ja ammatillista koulutusta sekä elinikäistä oppimista koskevat tavoitteet, edistetään merkittävästi kasvua ja parannetaan tuottavuutta. Komitea onkin tyytyväinen siihen, että komissio asettaa etusijalle koulunkäynnin keskeyttämisen torjumisen sekä osaamistarjonnan ja työmarkkinoiden tarpeiden välisen yhteensopimattomuuden poistamisen. |
5.2.2 |
Huolimatta siitä, että ”[n]uorisotyöttömyysaste on [– –] osoittanut jonkin verran parantumista” (22), ETSK katsoo, että tilanne on yhä erittäin vakava eräissä jäsenvaltioissa, erityisesti Etelä-Euroopan maissa, eikä voi hyväksyä sitä, että maiden väliset erot ovat niin suuria ja pysyviä. ETSK on useita kertoja peräänkuuluttanut kunnianhimoisia tavoitteita nuorisotyöttömyyden torjumiseksi sekä Eurooppa 2020 -strategian että työllisyyden suuntaviivojen puitteissa, ja korostaa painokkaasti, että Eurooppa 2020 -strategian uudelleentarkastelusta riippumatta tässä suuntaviivassa on vahvistettava määrällinen tavoite nuorisotyöttömyyden vähentämiseksi. |
5.2.3 |
ETSK panee merkille erittäin huolestuttavana sen, että työelämän ja kaikenlaisen yleissivistävän tai ammatillisen koulutuksen ulkopuolella olevien nuorten osuus on kasvanut merkittävästi lähes puolessa jäsenvaltioista. Jäsenvaltioiden on luotava järjestelmiä elinikäistä oppimista ja jatkokoulutusta varten kaikille ikäryhmille. ETSK kehottaa EU:ta ja jäsenvaltioita asettamaan etusijalle kansallisten suunnitelmien toteuttamisen nuorisotakuun yhteydessä ja osoittamaan asiaankuuluville elimille tarvittavat resurssit sekä arvioimaan samalla kansallisten suunnitelmien laatua ja jo käytettyjen rahoitusresurssien tehokkuutta. |
5.2.4 |
Pitkäaikaistyöttömien kasvavan osuuden johdosta ETSK katsoo, että EU:n ja jäsenvaltioiden on kiireellisesti laadittava nuorisotakuuta koskevien nykyisten suunnitelmien kaltaiset kansalliset suunnitelmat pitkäaikaistyöttömyyden torjumiseksi ja vahvistettava vähennystavoitteet. |
5.2.5 |
ETSK pitää ensiarvoisen tärkeänä kehittää koulutusta vailla olevien työntekijöiden osaamista ja edistää aikuiskoulutusta. Komitean mielestä osaamista on parannettava, jotta se vastaa paremmin työmarkkinoiden tarpeita. Jäsenvaltioiden on tarjottava koulutusmahdollisuuksia kaikille työttömille ja työntekijöille. Tässä tarkoituksessa tämän suuntaviivan puitteissa on harkittava ja vaadittava toimenpiteitä, joista esimerkkeinä mainittakoon ammatilliseen koulutukseen tehtäviä julkisia ja yksityisiä investointeja koskevien indikaattorien vahvistaminen sekä työntekijöille myönnettävä oikeus palkalliseen lomaan koulutusta varten. On myös olennaisen tärkeää edistää ammatin oppimiseen tähtäävää koulutusta ja nykyaikaistaa koulutusohjelmia koulusta työelämään tapahtuvan siirtymisen helpottamiseksi, joten yritysten tietoisuutta koulutuksen merkityksestä on parannettava. |
5.3 Suuntaviiva 7: Työmarkkinoiden toiminnan parantaminen
5.3.1 |
ETSK on tyytyväinen siihen, että tämän suuntaviivan yhteydessä todetaan, että on varmistettava laadukkaat työpaikat sosioekonomisen turvallisuuden, koulutusmahdollisuuksien, työolojen (työterveys ja -turvallisuus mukaan luettuina) sekä työ- ja perhe-elämän tasapainon osalta. ETSK kehottaa kuitenkin sisällyttämään laadukkaan työpaikan määritelmään muun muassa oikeudenmukaisen/asianmukaisen palkkauksen, vakaat työsuhteet, sukupuolten tasa-arvon ja työntekijöiden edustuksen. ETSK korostaa tarvetta seurata työmarkkinoita ja erityisesti työmarkkinoiden segmentoitumisen vähentymistä sekä luotujen uusien työpaikkojen laadullisia näkökohtia. |
5.3.2 |
Kuten ETSK on jo aiemmin todennut, työpaikkojen laadullinen ulottuvuus on äärimmäisen tärkeä, sillä työpaikkojen luominen hinnalla millä hyvänsä vailla kunnollisia/ihmisarvoisia taloudellisia ja sosiaalisia oloja (epävarmat työsuhteet, joissa palkka on hyvin alhainen ja työturvallisuus- ja työterveysolot puutteelliset) ei ole ratkaisu. Siksi tämä monissa jäsenvaltioissa havaittu suuntaus on käännettävä. Tätä painopistettä korostaakseen ETSK ehdottaa, että suuntaviivan 7 otsikkoa muutetaan seuraavasti: ”Työmarkkinoiden toiminnan parantaminen laadukkaiden työpaikkojen luomiseksi”. |
5.3.3 |
ETSK katsoo, että luotuja työpaikkoja on arvioitava järjestelmällisesti laadullisten kriteerien pohjalta. Työlainsäädännön avulla on edistettävä vakaita sopimuksia. Sopimustyypistä riippumatta keneltäkään työntekijältä ei voida riistää asianmukaisia työsuojeluun liittyviä oikeuksia. Epätyypillisten työsopimusten on oltava poikkeuksia sen sijaan, että niistä tulisi sääntö. ETSK painottaa, että jäsenvaltioiden on jatkettava pyrkimyksiä epävirallisen talouden integroimiseksi viralliseen talouteen ja pimeän työn kitkemiseksi. |
5.3.4 |
ETSK katsoo, että julkisten laitosten on tarjottava myönteisiä esimerkkejä laadukkaista työpaikoista, sillä tätä velvollisuutta ei voida jättää noudattamatta ulkoistamisen tai julkisten hankintojen varjolla. Julkisten laitosten on näin ollen hyödynnettävä laajasti julkisten hankintojen sosiaalisiin näkökohtiin liittyviä mahdollisuuksia, joista säädetään direktiivissä 2014/24/EU, laadukkaiden työpaikkojen varmistamiseksi, vältettävä epävarmoja työsuhteita tai näennäistä itsenäistä ammatinharjoittamista sekä solmittava oikeudenmukaisia sopimuksia alihankkijoiden kanssa. |
5.3.5 |
ETSK on komission kanssa samaa mieltä siitä, että on vahvistettava aktiivista työmarkkinapolitiikkaa ja parannettava sen vuorovaikutusta passiivisten politiikkojen kanssa. Julkisissa työvoimapalveluissa on kiinnitettävä erityistä huomiota työttömyysjaksoilta työmarkkinoille tapahtuvan siirtymisen helpottamiseen niin, että varmistetaan asianmukaiset taloudelliset olosuhteet siirtymäkausien aikana, sekä tarjottava työttömille yksilöllistä ja oikea-aikaista tukea. Aktiivisia politiikkoja on vahvistettava eikä heikennettävä. Tämä tarkoittaa, että varmistetaan riittävä rahoitusperusta kriisitilanteita ja vakavaa työmarkkinatilannetta silmällä pitäen. |
5.3.6 |
ETSK kannattaa työntekijöiden liikkuvuuden lisäämistä EU:n alueella ja asettaa sen edellytyksiksi eläkkeiden siirrettävyyden, tutkintojen tunnustamisen ja työntekijöiden kohtelun vastaanottavassa maassa voimassa olevien työehtojen mukaisesti. Myös kolmansista maista tulevia työntekijöitä on kohdeltava ihmisarvoisesti varmistamalla lainsäädännön noudattaminen ja estämällä väärinkäytökset. |
5.4 Suuntaviiva 8: Oikeudenmukaisuuden varmistaminen, köyhyyden torjuminen ja yhdenvertaisten mahdollisuuksien edistäminen
5.4.1 |
ETSK katsoo, että kasvava sosiaalinen eriarvoisuus Euroopassa vaatii köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjunnan tehostamista, mikä edellyttää erityisiä toimenpiteitä muita heikommassa asemassa olevia ryhmiä, kuten nuoria ja lapsia, yksinhuoltajatalouksia, maahanmuuttajia, vähemmistöjä, vammaisia, ikääntyneitä, romaneja ja asunnottomia varten. Kuten ETSK on jo aiemmin todennut, tämän suuntaviivan puitteissa tulisi keskittyä köyhyysriskin vähentämiseen ja asettaa konkreettisia tavoitteita (23). |
5.4.2 |
ETSK muistuttaa, että köyhyysriskin vähentäminen edellyttää yhteisiä, vakaita ja luotettavia indikaattoreita aikaansaadun edistymisen seuraamiseksi. Vaikka edistyminen on ollut myönteistä, ETSK painottaa tarvetta luoda uusia indikaattoreita, joiden avulla on mahdollista arvioida muun muassa tulojen ja ostovoiman suhdetta kussakin jäsenvaltiossa. |
5.4.3 |
ETSK painottaa, että on turvattava taattu vähimmäistulo (24) ja torjuttava matalapalkkaisuuden yleistymistä toimenpitein, joilla estetään työssäkäyvien köyhyys ja sosiaalinen syrjäytyminen. Vaikka tätä varten on laillisia sopimusjärjestelyjä, on minimoitava epävarmat työsuhteet ja edistettävä sosiaalista suojelua tarjoavia pysyviä työsuhteita, investoitava koulutukseen ja työpaikkojen luomiseen, torjuttava nuorisotyöttömyyttä ja edistettävä syrjäytyneiden integroitumista sekä varmistettava sosiaalinen suojelu koulutuksen ja työelämän välisten siirtymäjaksojen aikana. |
5.4.4 |
ETSK kehottaa EU:ta ja jäsenvaltioita tehostamaan toimenpiteitä köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjumiseksi keskittymällä haavoittuvimpiin väestöryhmiin ja asettamalla erityisiä tavoitteita ihmisten integroimiseksi yhteiskuntaan ja työmarkkinoille. |
5.4.5 |
ETSK muistuttaa, että paras tapa varmistaa köyhyyden väheneminen on tarjota ihmisille laadukasta työtä, edistää heidän osallistumistaan työmarkkinoille ja yhteiskuntaan sekä parantaa heidän työllistettävyyttään ja sopeutumiskykyään. |
5.4.6 |
Aiemmissa lausunnoissaan (25) ETSK on niin ikään todennut suhtautuvansa erittäin epäilevästi siihen, että lakisääteisen eläkeiän nostaminen olisi järkevä tapa edistää väestöhaasteiden ratkaisemista. Pikemminkin on saatava todellinen eläkkeellesiirtymisikä lähemmäksi nykyistä lakisääteistä eläkeikää (mikä edellyttää ensinnäkin sitä, että mukautetaan työoloja työntekijöiden ikään (26)). Suuntaviivan 8 tekstiä eläkeuudistuksesta on näin ollen tarpeen muuttaa vastaavasti. |
Bryssel 27. toukokuuta 2015
Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja
Henri MALOSSE
(1) EUVL C 226, 16.7.2014, s. 21.
(2) SOC/522, 18.3.2015 – ETSK:n lausunto aiheesta ”Nuorisotyöllisyysaloite – ennakkomaksu” (ei vielä julkaistu EU:n virallisessa lehdessä).
(3) COM(2014) 902 final.
(4) COM(2014) 906 final.
(5) COM(2014) 903 final.
(6) ECO/374, 19.3.2015 – Euroopan investointiohjelma (ei vielä julkaistu EU:n virallisessa lehdessä).
(7) EUVL C 133, 9.5.2013, s. 77, EUVL C 11, 15.1.2013, s. 65, EUVL C 143, 22.5.2012, s. 94, ja EUVL C 21, 21.1.2011, s. 66.
(8) COM(2014) 906 final.
(9) Vaikka työttömyysaste oli 0,3 prosenttiyksikköä alempi kuin joulukuussa 2013, 28 jäsenvaltion EU:ssa työttömyysaste oli 9,9 prosenttia joulukuussa 2014 (11,4 prosenttia euroalueen 18 maassa).
(10) COM(2014) 906 final.
(11) Ks. edellä.
(12) Vaikka nuorisotyöttömyysaste oli 1,7 prosenttiyksikköä alempi kuin joulukuussa 2013, 28 jäsenvaltion EU:ssa nuorisotyöttömyysaste oli 21,4 prosenttia joulukuussa 2014 (23 prosenttia euroalueen 18 maassa).
(13) Vuonna 2013 EU:n työllisyysaste oli 68,4 prosenttia, kun se vuonna 2008 oli 70,3 prosenttia (1,9 prosenttiyksikön lasku).
(14) Vuosina 2008–2013 20–64-vuotiaiden työllisyysaste laski 18 maan euroalueella 2,5 prosenttiyksikköä 70,2 prosentista vuonna 2008 67,7 prosenttiin vuonna 2013.
(15) COM(2014) 906 final.
(16) Vuonna 2012 luvut olivat 28 jäsenvaltion EU:ssa 47,8 prosenttia ja 24,4 prosenttia.
(17) COM(2014) 906 final.
(18) COM(2015) 100 final.
(19) EUVL C 242, 23.7.2015, s. 9, EUVL C 12, 15.1.2015, s. 16, EUVL C 354, 28.12.2010, s. 8; EUVL C 318, 23.12.2009, s. 52, EUVL C 318, 23.12.2009, s. 15, ja EUVL C 318, 23.12.2009, s. 113.
(20) EUVL C 226, 16.7.2014, kohdat 1.5 ja 5.3.3.
(21) Kuten todetaan lausunnossa ECO/377 aiheesta ”Unionivero EU:n omien varojen lähteen” (ei vielä julkaistu EU:n virallisessa lehdessä).
(22) COM(2014) 906 final.
(23) EUVL C 21, 21.1.2011, s. 66.
(24) EUVL C 170, 5.6.2014, s. 23.
(25) EUVL C 318, 29.10.2011, s. 1, kohta 2.2.
(26) EUVL C 318, 29.10.2011, s. 1, luvut 2 ja 6.
LIITE
Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausuntoon
Lausuntoa käsiteltäessä hylättiin seuraavat muutosehdotukset, jotka saivat tuekseen vähintään neljänneksen annetuista äänistä:
Kohta 1.6
Muutetaan seuraavasti:
ETSK ilmaisee syvän huolensa säästötoimien jatkumisesta EU:ssa eräissä jäsenvaltioissa, mikä estää työllisyystavoitteiden ja köyhyyden vähentämistavoitteiden saavuttamisen. Tätä taustaa vasten ETSK pitää outona, että sekä yhteisessä työllisyysraportissa että työllisyyden suuntaviivoissa komissio sivuuttaa täysin vaaran siitä, että alhainen inflaatio voisi johtaa deflaatioon. Vaikutukset ovat kohdistuneet erityisesti tiettyihin väestöryhmiin, kuten nuoriin, heikosti koulutettuihin, pitkäaikaistyöttömiin, naisiin, vammaisiin, maahanmuuttajiin, lapsiin, romaneihin ja yksinhuoltajiin. ETSK:n mielestä työllisyyden suuntaviivat eivät riittävästi heijasta sitä, että työttömyyden ja köyhyyden torjunnasta sekä kysynnän ja tarjonnan paremmasta yhteensovittamisesta työmarkkinoilla on tultava EU:n ja jäsenvaltioiden politiikan päätavoitteita.
Äänestystulos
Puolesta: |
32 |
Vastaan: |
66 |
Pidättyi äänestämästä: |
9 |
Kohta 1.6.9
Muutetaan seuraavasti:
Suuntaviiva 8: Poistetaan ehdotus lakisääteisen eläkeiän automaattisesta liittämisestä elinajanodotteeseen jäsenvaltioissa ja mainitaan sitä vastoin Tosiasiallisen eläkkeellejäänti-iän nostamiseen viittaamisen sijaan olisi mainittava selkeämmin tarve edistää toimenpiteitä, joilla lähennetään tosiasiallista eläkkeellejäänti-ikää lakisääteiseen eläkeikään.
Äänestystulos
Puolesta: |
36 |
Vastaan: |
73 |
Pidättyi äänestämästä: |
11 |
Lisätään uusi kohta kohdan 5.3 jälkeen:
Jäsenvaltioiden tulisi vähentää ja torjua työmarkkinoiden segmentoitumista ja tukea samalla työpaikkojen luomista. Työsuojelusääntöjen ja -laitosten olisi taattava asianmukainen rekrytointiympäristö muun muassa mahdollistamalla monenlaiset eri sopimusjärjestelyt työmarkkinoilla.
Äänestystulos
Puolesta: |
36 |
Vastaan: |
63 |
Pidättyi äänestämästä: |
10 |
8.10.2015 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
C 332/77 |
Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi hyljetuotteiden kaupasta annetun asetuksen (EY) N:o 1007/2009 muuttamisesta”
(COM(2015) 45 final – 2015/0028 (COD))
(2015/C 332/09)
Esittelijä: |
Thomas McDONOGH |
Euroopan parlamentti päätti 12. helmikuuta 2015 ja neuvosto 20. helmikuuta 2015 Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 114 artiklan nojalla pyytää Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta
”Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi hyljetuotteiden kaupasta annetun asetuksen (EY) N:o 1007/2009 muuttamisesta”
COM(2015) 45 final – 2015/0028 (COD).
Asian valmistelusta vastannut ”maatalous, maaseudun kehittäminen, ympäristö” -erityisjaosto antoi lausuntonsa 5. toukokuuta 2015.
Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 27.–28. toukokuuta 2015 pitämässään 508. täysistunnossa (toukokuun 27 päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin ääniä 161 puolesta 9:n pidättyessä äänestämästä.
1. Päätelmät ja suositukset
1.1 |
EU:n lainsäädäntöä on muutettava, jotta noudatetaan perusasetusta koskevia suosituksia ja päätöksiä, jotka WTO:n riitojenratkaisuelin teki hyväksyessään 18. kesäkuuta 2014 paneelin ja muutoksenhakuelimen raportit. |
1.2 |
Eri viranomaistahojen, EU mukaan luettuna, tulisi valvoa inhimillisestä teurastuksesta annettujen sääntöjen ja säännösten noudattamista tiukasti. Hyljekannan turhien kärsimysten välttämiseksi pitäisi ryhtyä kaikkiin mahdollisiin toimenpiteisiin. Esimerkiksi nuorten hylkeiden nuijimista hengiltä keväisin Kanadassa ei juuri voi kutsua muuksi kuin barbaariseksi menettelyksi. Eläinten oikeuksia puolustavat organisaatiot kaikkialla maailmassa toimivat jatkuvasti sitä vastaan. ETSK pitää tätä teurastusmenetelmää pöyristyttävänä. |
1.3 |
Inuiittiyhteisöjen toimeentulonsa turvaamiseksi harjoittaman perinteisen hylkeenpyynnin osalta on määritettävä realistiset, todennettavissa olevat kiintiöt ja sallitut surmaamismenetelmät. Samanaikaisesti on kunnioitettava eläinten hyvinvointia. |
1.4 |
Kiintiöiden, pyyntirajoitusten ja muiden vastaavien seikkojen noudattamista tulee tarkkailla ja valvoa asianmukaisesti. |
1.5 |
Jäljitettävyysjärjestelmän vähimmäisvaatimukset voitaisiin muotoilla joukoksi vaatimuksia, jotka EU:hun suuntautuvaa tuontitoimintaa kaavailevien taloustoimijoiden on täytettävä, ja sen tulee käsittää kolme keskeistä näkökohtaa (1):
|
2. Johdanto
2.1 |
Hyljetuotteiden kaupasta 16. syyskuuta 2009 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1007/2009 asetetaan yleinen kielto kyseisten tuotteiden saattamisesta unionin markkinoille. |
2.2 |
Perusasetuksessa myönnetään hyljetuotteiden yleiseen kieltoon poikkeus, joka koskee inuiittiyhteisöjen ja muiden alkuperäisyhteisöjen toimeentulonsa edistämiseksi harjoittamasta perinteisestä hylkeenpyynnistä peräisin olevia hyljetuotteita (ns. inuiittipoikkeus). |
2.3 |
Lisäksi perusasetuksessa myönnetään poikkeukset tuonnille, kun kyseessä olevat hyljetuotteet ovat peräisin sellaisesta hylkeenpyynnistä, jonka ainoana tarkoituksena on merellisten luonnonvarojen kestäväpohjainen hallinnointi voittoa tavoittelematta ja ei-kaupallisin perustein (ns. merellisten luonnonvarojen hallinnointia koskeva poikkeus), tai kun hyljetuotteiden tuonti on luonteeltaan satunnaista ja siinä on kyse ainoastaan matkailijoiden tai heidän perheidensä henkilökohtaiseen käyttöön tarkoitetuista tavaroista. |
2.4 |
Täytäntöönpanoasetuksessa eli 10. elokuuta 2010 annetussa komission asetuksessa (EU) N:o 737/2010 annetaan yksityiskohtaiset säännöt perusasetuksen täytäntöönpanosta. |
2.5 |
Kanada ja Norja nostivat kanteen molempia säädöksiä (eli hyljetuotteiden kauppaa koskevaa EU:n järjestelmää) vastaan Maailman kauppajärjestössä (WTO) kiistassa Euroopan yhteisöistä sekä toimenpiteistä hyljetuotteiden tuonnin ja kaupan pitämisen kieltämiseksi (DS400 ja DS401). |
2.6 |
Vaikka WTO:n raporteissa katsottiin, että hyljetuotteita koskeva kielto voidaan periaatteessa perustella hylkeiden hyvinvointiin liittyvillä moraalisilla näkökohdilla, niissä puututtiin kahteen poikkeukseen, inuiittipoikkeukseen ja merellisten luonnonvarojen hallinnointia koskevaan poikkeukseen. |
2.7 |
Merellisten luonnonvarojen hallinnointia koskevaa poikkeusta ei pidetty perusteltuna, koska kaupallisen ulottuvuuden mahdollinen ero kaupallisessa pyynnissä ja merellisten luonnonvarojen hallinnointiin liittyvässä (pienimuotoisessa, ei-kaupallisessa) pyynnissä ei ollut riittävä eron tekemiseksi. |
2.8 |
Vaikka inuiittipoikkeuksen osalta eron tekeminen on periaatteessa oikeutettu, muutoksenhakuoikeus katsoi, että jotkin poikkeuksen ja sen soveltamisen osat aiheuttivat ”mielivaltaista tai perusteetonta syrjintää”. |
2.9 |
Euroopan unioni ilmoitti 10. heinäkuuta 2014 riitojenratkaisuelimelle, että se aikoo panna riitojenratkaisuelimen tässä kiistassa esittämät suositukset ja päätökset täytäntöön WTO-velvoitteitaan kunnioittaen. |
2.10 |
Euroopan unioni, Kanada ja Norja sopivat 5. syyskuuta 2014, että kohtuullinen aikataulu riitojenratkaisuelimen suositusten ja päätösten täytäntöönpanolle olisi 16 kuukautta. Tämä kohtuullinen määräaika umpeutuu näin ollen 18. lokakuuta 2015. |
2.11 |
Tarkasteltavana olevan lainsäädäntöehdotuksen tarkoituksena on panna täytäntöön riitojenratkaisuelimen suositukset ja päätökset perusasetuksen osalta. Lisäksi sillä luodaan oikeudellinen perusta asetuksen (EU) N:o 737/2010 saattamiseksi kyseisten päätösten mukaiseksi. |
2.12 |
Merellisten luonnonvarojen hallinnointia koskevaan poikkeukseen liittyvät huolet otetaan huomioon poistamalla kyseinen poikkeus perusasetuksesta. Inuiittipoikkeukseen ja sen soveltamiseen liittyviä huolia käsitellään muuttamalla poikkeusta ja erityisesti liittämällä siihen eläinten hyvinvoinnin turvaamista koskevia näkökohtia ja asettamalla raja hyljetuotteiden saattamiselle markkinoille, jos hylkeenpyynti tai muut olosuhteet ovat sellaisia, että voidaan olettaa pyyntiä harjoitettavan pääasiallisesti kaupallisia tarkoituksia varten. |
2.13 |
Lisäksi komission asiantuntijat työskentelevät yhdessä Kanadan asiantuntijoiden kanssa todistamisjärjestelmän perustamiseksi, jotta Kanadan inuiitit voivat hyödyntää inuiittipoikkeusta EU:n järjestelmässä. |
2.14 |
Asiaan osallisten valtioiden tulee perustaa markkinointijärjestelmä inuiittien tuotteita varten. |
3. Yleistä
3.1 |
Hylkeenpyynti on erottamaton osa inuiittiyhteisön ja muiden alkuperäisyhteisöjen kulttuuria ja identiteettiä sekä merkittävä osa niiden toimeentuloa. Useita vuosia sitten julkisen mielipiteen paineen vuoksi säädetty hylkeenpyynnin täyskielto aiheutti syvän kriisin inuiittiyhteisölle, jolle ovat luonteenomaisia köyhyys ja kyvyttömyys varmistaa selviytymisensä. Tällä hetkellä 90 prosenttia inuiiteista on vailla työtä, ja lukuisa joukko heistä on kokonaan sosiaaliturvan varassa. Inuiitti- ja muiden alkuperäisyhteisöjen perinteisesti harjoittama hylkeenpyynti on hiljattain sallittu uudelleen, mikäli kyse on niiden oman toimeentulon hankkimisesta. |
3.2 |
ETSK ehdottaa, että inuiittiyhteisö kutsutaan mukaan Euroopan komission ja Kanadan hallituksen väliseen prosessiin, jotta yhdessä löydetään paras tapa varmistaa, että inuiitit pystyvät edelleen toteuttamaan oikeuttaan toimeentuloon, ja että samanaikaisesti kyetään suojelemaan hylkeitä kansainväliseltä kaupankäynniltä ja häviämisuhalta. |
3.3 |
Inuiittien ja muiden alkuperäisyhteisöjen harjoittamassa hylkeenpyynnissä ei muun hylkeenpyynnin tavoin voida käytännössä johdonmukaisesti soveltaa aidosti inhimillistä lopetusmenetelmää. On kuitenkin asianmukaista, että asetuksen (EY) N:o 1007/2009 tavoitteen mukaisesti inuiittien ja muiden alkuperäisyhteisöjen toimeentulonsa parantamiseksi harjoittamasta perinteisestä hylkeenpyynnistä peräisin olevien hyljetuotteiden saattamiselle unionin markkinoille asetetaan ehdot siitä, että pyynti toteutetaan tavalla, jolla vähennetään mahdollisimman pitkälle pyydettävien eläinten kipua, tuskaa, pelkoa ja muuta kärsimystä. |
3.4 |
Asetuksella (EY) N:o 1007/2009 sallitaan myös poikkeuksellisesti hyljetuotteiden saattaminen markkinoille silloin, kun pyyntiä harjoitetaan ainoastaan merellisten luonnonvarojen kestävyysperiaatteiden mukaiseen hallinnointiin. |
3.5 |
Vaikka tunnustetaan ainoastaan merellisten luonnonvarojen kestävyysperiaatteiden mukaiseen hallinnointiin harjoitettavan pyynnin merkitys, tätä pyyntiä voi kuitenkin olla vaikea erottaa laajasta pyynnistä, jota harjoitetaan pääasiassa kaupallisiin tarkoituksiin. Tämä voi johtaa perusteettomaan syrjintään hyljetuotteiden välillä. Näin ollen tätä poikkeusta ei enää tulisi myöntää. |
3.6 |
Hyljetuotteiden saattaminen markkinoille on sallittua ainoastaan silloin, kun hyljetuotteet ovat peräisin inuiittiyhteisöjen ja muiden alkuperäisyhteisöjen harjoittamasta hylkeenpyynnistä, edellyttäen, että seuraavat ehdot täyttyvät:
|
3.7 |
ETSK on yhtä mieltä hyljetuotteiden markkinoille saattamista koskevista ehdoista mutta kehottaa Euroopan komissiota löytämään asianmukaisen tasapainon hylkeidensuojelun ja inuiittien hylkeenpyyntitarpeen välillä, koska tuo pyynti on inuiiteille elinehto. Jokin muunlainen kuin mainittujen ehtojen käytännönläheinen tulkinta voisi käytännössä estää inuiittien hylkeenpyynnin. |
3.8 |
ETSK pitää hyödyllisenä, että
|
3.9 |
Hyljetuotteiden tuonti on sallittua myös silloin, kun se on luonteeltaan satunnaista ja kun siinä on kyse ainoastaan matkailijoiden tai heidän perheidensä henkilökohtaiseen käyttöön tarkoitetuista tavaroista. Tavaroiden luonteen ja määrän on oltava sellainen, ettei tavaroita voida katsoa tuotavan kaupallisiin tarkoituksiin. |
3.10 |
Se, miten jäljitettävyys jatkossa järjestetään, riippuu siitä, minkälainen järjestelmä otetaan käyttöön, sekä siitä, miten vastuu jaetaan eri osapuolten välillä. Hyljetuotteilla käytävän kaupan sääntelyn yhteydessä nämä vähimmäisvaatimukset pitäisi tulkita seuraavasti: |
Tunnistamista koskevat vaatimukset
Jäljitettävyysvaatimukset koostuvat periaatteessa kolmesta osatekijästä:
— |
hylkeenpyytäjä (joko inuiitti-/alkuperäisyhteisöön kuuluva pyytäjä tai luonnonvarain hallinnointitarkoituksessa toimiva pyyntiluvalla varustettu pyytäjä), jolla on yksilöllinen tunnistenumero |
— |
koontikeskus (mistä käy ilmi ko. alue / maantieteellinen paikka) |
— |
tuote (käsittää ainakin pyytäjän ja koontikeskuksen välisen liiketoimen jäljitettävyyden). |
Voi olla välttämätöntä määrittää edellä mainittujen lisäksi tai niiden asemasta ”pyynti”, mikäli se ei kytkeydy välittömästi pyytäjään, mikäli koontikeskusta ei ole tai jos se ei kata valtiotasoa vaan ainoastaan tietyt alueet.
3.11 |
Tehdessään lopullisen ja sitovan päätöksensä WTO:n täytyy sovittaa yhteen lähes 70 vuotta vanhojen kansainvälisten sopimusten sisältämiä keskenään ristiriitaisia näkökantoja. Yksi niistä on maiden välisen ”mielivaltaisen tai perusteettoman syrjinnän” kielto. Toisen mukaan valtiot voivat valita menettelytapoja, jotka ”ovat tarpeen yleisen moraalin suojelemiseksi” (2). |
3.12 |
Kansakunnan suuruus ja sen sivistyksen taso näkyvät siinä, miten se kohtelee eläimiään (3). |
Bryssel 27. toukokuuta 2015
Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja
Henri MALOSSE
(1) Komission rahoittama ja COWI-konsulttiyrityksen yhteistyössä ECORYSin kanssa tekemä tutkimus hyljetuotteiden kauppaa koskevien toimenpiteiden toteuttamisesta.
(2) A. Butterworth & M. Richardson, Marine Policy 38, s. 457–469; 2013.
(3) Mahatma Gandhilta peräisin olevana pidetty sitaatti.
8.10.2015 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
C 332/81 |
Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi Koillis-Atlantilla harjoitettavaan kalastukseen liittyvää tulevaa monenkeskistä yhteistyötä koskevan yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluvalla alueella sovellettavasta valvontaa ja täytäntöönpanotoimia koskevasta suunnitelmasta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1236/2010 muuttamisesta”
(COM(2015) 121 final – 2015/0063 COD)
(2015/C 332/10)
Euroopan parlamentti päätti 25. maaliskuuta 2015 ja neuvosto 23. maaliskuuta 2015 Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 43 artiklan 2 kohdan nojalla pyytää Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta
”Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi Koillis-Atlantilla harjoitettavaan kalastukseen liittyvää tulevaa monenkeskistä yhteistyötä koskevan yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluvalla alueella sovellettavasta valvontaa ja täytäntöönpanotoimia koskevasta suunnitelmasta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1236/2010 muuttamisesta”
(COM(2015) 121 final – 2015/0063 COD).
Koska Euroopan talous- ja sosiaalikomitea on jo käsitellyt aihetta 13. helmikuuta 2013 antamassaan lausunnossa ”Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi Koillis-Atlantin syvänmeren kantojen kalastusta koskevista erityisedellytyksistä, Koillis-Atlantin kansainvälisillä vesillä harjoitettavaa kalastusta koskevista säännöksistä ja asetuksen (EY) N:o 2347/2002 kumoamisesta” (1) ja 18. syyskuuta 2013 antamassaan lausunnossa ”Atlantin alueen meristrategiaa koskeva toimintasuunnitelma – Älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun toteuttaminen” (2), se päätti 27.–28. toukokuuta 2015 pitämässään 508. täysistunnossa (toukokuun 27 päivän kokouksessa), että se ei laadi aiheesta uutta lausuntoa vaan viittaa edellä mainituissa lausunnoissa esittämäänsä kantaan. Äänestyksessä annettiin 173 ääntä puolesta 10:n pidättyessä äänestämästä.
Bryssel 27. toukokuuta 2015.
Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja
Henri MALOSSE
(1) EUVL C 133, 9.5.2013, s. 41.
(2) EUVL C 341, 21.11.2013, s. 77.