ISSN 1977-1053 doi:10.3000/19771053.CE2013.353.fin |
||
Euroopan unionin virallinen lehti |
C 353E |
|
![]() |
||
Suomenkielinen laitos |
Tiedonantoja ja ilmoituksia |
56. vuosikerta |
Ilmoitusnumero |
Sisältö |
Sivu |
|
I Päätöslauselmat, suositukset ja lausunnot |
|
|
PÄÄTÖSLAUSELMAT |
|
|
Euroopan parlamentti |
|
|
Tiistai 11. syyskuuta 2012 |
|
2013/C 353E/01 |
||
2013/C 353E/02 |
||
2013/C 353E/03 |
||
2013/C 353E/04 |
||
2013/C 353E/05 |
||
2013/C 353E/06 |
||
2013/C 353E/07 |
||
2013/C 353E/08 |
||
|
Keskiviikko 12. syyskuuta 2012 |
|
2013/C 353E/09 |
||
2013/C 353E/10 |
||
2013/C 353E/11 |
||
2013/C 353E/12 |
||
2013/C 353E/13 |
||
|
Torstai 13. syyskuuta 2012 |
|
2013/C 353E/14 |
||
2013/C 353E/15 |
||
2013/C 353E/16 |
Syyrian tilanne |
|
2013/C 353E/17 |
||
2013/C 353E/18 |
||
2013/C 353E/19 |
||
2013/C 353E/20 |
||
2013/C 353E/21 |
||
2013/C 353E/22 |
||
|
II Tiedonannot |
|
|
EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDONANNOT |
|
|
Euroopan parlamentti |
|
|
Tiistai 11. syyskuuta 2012 |
|
2013/C 353E/23 |
||
2013/C 353E/24 |
||
|
Torstai 13. syyskuuta 2012 |
|
2013/C 353E/25 |
||
|
III Valmistavat säädökset |
|
|
EUROOPAN PARLAMENTTI |
|
|
Tiistai 11. syyskuuta 2012 |
|
2013/C 353E/26 |
||
2013/C 353E/27 |
||
2013/C 353E/28 |
||
2013/C 353E/29 |
||
2013/C 353E/30 |
||
2013/C 353E/31 |
||
2013/C 353E/32 |
||
2013/C 353E/33 |
||
2013/C 353E/34 |
||
2013/C 353E/35 |
||
2013/C 353E/36 |
||
|
Keskiviikko 12. syyskuuta 2012 |
|
2013/C 353E/37 |
||
2013/C 353E/38 |
||
2013/C 353E/39 |
||
2013/C 353E/40 |
||
2013/C 353E/41 |
||
2013/C 353E/42 |
||
2013/C 353E/43 |
||
|
Torstai 13. syyskuuta 2012 |
|
2013/C 353E/44 |
||
2013/C 353E/45 |
||
2013/C 353E/46 |
||
2013/C 353E/47 |
||
2013/C 353E/48 |
||
2013/C 353E/49 |
||
2013/C 353E/50 |
||
2013/C 353E/51 |
||
2013/C 353E/52 |
||
2013/C 353E/53 |
||
2013/C 353E/54 |
||
Käytettyjen merkkien selitykset
(Menettely määräytyy komission ehdottaman oikeusperustan mukaan.) Poliittiset tarkistukset: uusi tai muutettu teksti merkitään lihavoidulla kursiivilla, poistot symbolilla ▐. Yksiköiden tekemät korjaukset ja tekniset mukautukset: uusi tai muutettu teksti merkitään kursiivilla, poistot symbolilla ║. |
FI |
|
I Päätöslauselmat, suositukset ja lausunnot
PÄÄTÖSLAUSELMAT
Euroopan parlamentti ISTUNTOKAUSI 2012–2013 Istunnot 11.–13. syyskuuta 2012 Tämän istunnon pöytäkirja on julkaistu Virallisessa lehdessä C 370 E, 30.11.2012. HYVÄKSYTYT TEKSTIT
Tiistai 11. syyskuuta 2012
3.12.2013 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 353/1 |
Tiistai 11. syyskuuta 2012
Euroopan maiden alueen epäilty käyttö CIA:n vankikuljetuksiin ja laittomaan vankien säilyttämiseen
P7_TA(2012)0309
Euroopan parlamentin päätöslauselma 11. syyskuuta 2012 Euroopan maiden alueen epäillystä käytöstä CIA:n vankikuljetuksiin ja laittomaan vankien säilyttämiseen: väliaikaisen valiokunnan seurantakertomus (2012/2033(INI))
2013/C 353 E/01
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen (SEU) ja erityisesti sen 2, 3, 4, 6, 7 ja 21 artiklan, |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin perusoikeuskirjan ja erityisesti sen 1, 2, 3, 4, 18 ja 19 artiklan, |
— |
ottaa huomioon Euroopan ihmisoikeussopimuksen ja sen lisäpöytäkirjat, |
— |
ottaa huomioon asiaankuuluvat YK:n ihmisoikeusvälineet, kuten 16. joulukuuta 1966 tehdyn kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen, 10. joulukuuta 1984 tehdyn kidutuksen ja muun julman, epäinhimillisen tai halventavan kohtelun tai rangaistuksen vastaisen yleissopimuksen sekä siihen liittyvät pöytäkirjat ja 20. joulukuuta 2006 tehdyn kansainvälisen yleissopimuksen kaikkien henkilöiden suojelemiseksi tahdonvastaiselta katoamiselta, |
— |
ottaa huomioon vuonna 1949 tehdyn Pohjois-Atlantin sopimuksen 5 artiklan, |
— |
ottaa huomioon 27. kesäkuuta 2005 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1236/2005 (1) tiettyjen sellaisten tavaroiden kaupasta, joita voi käyttää kuolemanrangaistuksen täytäntöönpanoon, kidutukseen ja muuhun julmaan, epäinhimilliseen tai halventavaan kohteluun tai rankaisemiseen, |
— |
ottaa huomioon Tukholman ohjelman – Avoin ja turvallinen Eurooppa kansalaisia ja heidän suojeluaan varten (2) ja 20. huhtikuuta 2010 annetun komission tiedonannon Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle "Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen toteuttaminen EU:n kansalaisten hyväksi – Toimintasuunnitelma Tukholman ohjelman toteuttamiseksi" (COM(2010)0171), |
— |
ottaa huomioon EU:n politiikan suuntaviivat suhteissa kolmansiin maihin kidutukseen ja muuhun julmaan, epäinhimilliseen tai halventavaan kohteluun tai rangaistukseen liittyvissä kysymyksissä ja kuolemanrangaistusta koskevat EU:n suuntaviivat, |
— |
ottaa huomioon 1. lokakuuta 2010 annetun Brysselin julistuksen, joka hyväksyttiin parlamentin valiokuntien järjestämässä Euroopan unionin jäsenvaltioiden kuudennessa tiedustelu- ja turvallisuuspalveluja käsittelevässä konferenssista, |
— |
ottaa huomioon terrorismin torjuntaan liittyvien salaisten pidätysten globaaleja käytänteitä koskevan YK:n yhteisen tutkimuksen, jonka ovat valmistelleet ihmisoikeuksien ja perusvapauksien edistämistä ja suojelua terrorismia torjuttaessa käsittelevä YK:n erityisraportoija Martin Scheinin, kidutusta ja muuta julmaa, epäinhimillistä ja halventavaa kohtelua tai rangaistusta käsittelevä YK:n erityisraportoija Manfred Nowak, mielivaltaisia pidätyksiä käsittelevä YK:n työryhmä varapuheenjohtajansa Shaheen Sardar Alin johdolla sekä tahdonvastaisia katoamisia tutkiva YK:n työryhmä puheenjohtajansa Jeremy Sarkinin johdolla (3), |
— |
ottaa huomioon YK:n ihmisoikeusneuvoston kidutusta ja muuta julmaa, epäinhimillistä tai halventavaa kohtelua tai rankaisemista käsittelevän erityisraportoijan raportin, jossa käsitellään tutkintakomissioiden selvityksiä kidutusmalleista tai -tavoista tai muusta huonosta kohtelusta (4), |
— |
ottaa huomioon ihmisoikeuksien ja perusvapauksien edistämistä ja suojelua terrorismia torjuttaessa käsittelevän YK:n erityisraportoijan Martin Scheininin raportin "Compilation of good practices on legal and institutional frameworks and measures that ensure respect for human rights by intelligence agencies while countering terrorism, including on their oversight" (5), |
— |
ottaa huomioon Euroopan neuvoston toimet, erityisesti entisen ihmisoikeusvaltuutetun Thomas Hammarbergin ja Euroopan neuvoston kidutuksen ja epäinhimillisen tai halventavan kohtelun tai rankaisemisen vastaisen komitean työn sekä Euroopan neuvoston parlamentaarisen yleiskokouksen asiaa koskevat päätöslauselmat, erityisesti päätöslauselman epäillyistä salaisista pidätyksistä ja vankien laittomista valtion sisäisistä siirroista Euroopan neuvoston jäsenvaltioissa (6) ja päätöslauselman salaisista pidätyksistä ja vankien laittomista siirroista Euroopan unionin jäsenvaltioissa (7) sekä parlamentaarisen yleiskokouksen oikeusasioita ja ihmisoikeuksia käsittelevän komitean raportin valtionsalaisuuden ja kansallisen turvallisuuden väärinkäytöstä (8), |
— |
ottaa huomioon Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen asiat Al-Nashiri vs. Puola, Abu Zubaydah vs. Liettua, Abu Zubaydah vs. Puola ja El-Masri vs. entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia, jotka suuri jaosto käsitteli 16. toukokuuta 2012, |
— |
ottaa huomioon 25. marraskuuta 2009 antamansa päätöslauselman komission tiedonannosta parlamentille ja neuvostolle "Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue kansalaisia varten – Tukholman ohjelma" (9), |
— |
ottaa huomioon 14. helmikuuta 2007 (10) ja 19. helmikuuta 2009 (11) antamansa päätöslauselmat Euroopan maiden alueen epäillystä käytöstä CIA:n vankikuljetuksiin ja laittomaan vankien säilyttämiseen, |
— |
ottaa huomioon Guantánamosta antamansa päätöslauselmat, etenkin 9. kesäkuuta 2011 antamansa päätöslauselman Guantánamosta: tuleva kuolemanrangaistusta koskeva päätös (12), 4. helmikuuta 2009 antamansa päätöslauselman Guantánamon pidätyskeskuksen vankien palauttamisesta ja uudelleensijoittamisesta (13) ja 13. kesäkuuta 2006 antamansa päätöslauselman Guantánamon vankien tilanteesta (14), sekä neuvoston 10. maaliskuuta 2004 antaman suosituksen vankien oikeudesta puolueettomaan oikeudenkäyntiin (15), |
— |
ottaa huomioon 15. joulukuuta 2010 antamansa päätöslauselman perusoikeuksien tilanteesta Euroopan unionissa (2009) ja tehokkaasta täytäntöönpanosta Lissabonin sopimuksen jälkeen (16), |
— |
ottaa huomioon 14. joulukuuta 2011 antamansa päätöslauselman EU:n terrorisminvastaisesta politiikasta: tärkeimmät saavutukset ja tulevaisuuden haasteet (17), |
— |
ottaa huomioon komission varapuheenjohtaja Jacques Barrot'n Strasbourgissa 17. syyskuuta 2008 pitämän puheen (18), |
— |
ottaa huomioon komission julkilausumat siitä, että asianomaisten jäsenvaltioiden on tutkittava niiden epäiltyä osallisuutta CIA:n luovutusta ja salaista vangitsemista koskevaan ohjelmaan sekä asiakirjoja, joista esittelijä on saanut tiedon komissiolta ja joihin sisältyvät muun muassa neljä Puolalle, neljä Romanialle ja kaksi Liettualle vuosina 2007–2010 lähetettyä kirjettä, |
— |
ottaa huomioon 15. lokakuuta 2003 annetun komission tiedonannon neuvostolle ja parlamentille Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 7 artiklasta: unionin perusarvojen kunnioittaminen ja edistäminen (COM(2003)0606), |
— |
ottaa huomioon kirjeen, jonka EU:n puheenjohtajavaltio lähetti 29. marraskuuta 2005 Yhdysvaltojen ulkoministerille Condoleezza Ricelle ja jossa Yhdysvalloilta pyydettiin selvitystä näistä tiedoista (terrorismista epäiltyjen henkilöiden väitetystä pidätyksestä tai kuljetuksesta joissakin EU:n jäsenvaltioissa tai niiden kautta), jotta parlamenttien ja kansalaisten huolta voitaisiin lieventää, |
— |
ottaa huomioon yleisten asioiden ja ulkosuhteiden neuvoston 15. syyskuuta 2006 pitämän 2748. ja 2749. kokouksen, jossa keskusteltiin terrorismin torjunnasta ja salaisista pidätyskeskuksista, |
— |
ottaa huomioon YK:n ihmisoikeusneuvon 16. istunnossa 7. maaliskuuta 2011 annetun EU:n julkilausuman edellä mainitusta salaisia pidätyksiä koskevasta YK:n yhteisestä tutkimuksesta, |
— |
ottaa huomioon Villy Sovndalin, Gilles de Kerchoven ja Ben Emmersonin terrorismin torjunnasta ja ihmisoikeuksista laatiman artikkelin "Counter-terrorism and human rights", joka julkaistiin European Voice -lehden 19. maaliskuuta 2012 ilmestyneessä numerossa, |
— |
ottaa huomioon Yhdysvaltojen ulkoministeri Condoleezza Ricen EU:n puheenjohtajavaltion 29. marraskuuta 2005 päivättyyn kirjeeseen 5. joulukuuta 2005 antaman vastineen, jossa todettiin, että luovutus on keskeinen väline terrorismin torjunnassa ja että sen käyttö ei ole Yhdysvalloille tai sen silloiselle hallinnolle ainutkertaista ja jossa hän torjui epäilyt Yhdysvaltojen suorasta osallisuudesta kidutukseen ja korosti, että luovutuksen tarkoitus ei ole, että luovutettu henkilö joutuu kidutuksen kohteeksi, ja ottaa myös huomioon ulkoministeri Condoleezza Ricen ilmoituksen, jossa hän vakuutti, että Yhdysvallat kunnioittaa kumppanuusmaidensa suverentiteettiä (19), |
— |
ottaa huomioon Yhdysvaltojen entisen presidentin George W. Bushin Valkoisen talon East Room -salissa 6. syyskuuta 2006 pitämässään puheessa esittämän tunnustuksen, joka koski CIA:n johtamaa luovutukseen ja salaiseen pidätykseen liittyvää ohjelmaa, johon sisältyvät myös ulkomailla suoritettavat operaatiot, |
— |
ottaa huomioon George W. Bushin muistelmat, jotka julkaistiin 9. marraskuuta 2010, |
— |
ottaa huomioon elokuussa 2009 julkaistun version CIA:n tarkastajan John Helgersonin vuonna 2004 laatimasta CIA:n Bushin aikakauden kuulusteluoperaatioita käsitelleestä raportista, |
— |
ottaa huomioon Punaisen Ristin kansainvälisen komitean vuonna 2007 laatiman ja vuonna 2009 julkisuuteen annetun raportin CIA:n pidättämän 14:n "arvokkaan vangin" kohtelusta, |
— |
ottaa huomioon useat kansallisen tason aloitteet, joilla selvitetään jäsenvaltioiden osallisuutta CIA:n luovutukseen ja salaiseen vangitsemiseen liittyvään ohjelmaan, mukaan lukien Tanskassa käynnissä olevan tutkinnan ja Ruotsissa suoritetut tutkimukset, Puolassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa käynnissä olevat rikostutkinnat, aikaisemmat rikosoikeudenkäynnit Italiassa, Saksassa, Liettuassa, Portugalissa ja Espanjassa, kaikkien puolueiden yhteisen parlamentaarisen tutkimuksen Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja aikaisemmat parlamentaariset tutkimukset Saksassa, Liettuassa, Puolassa ja Romaniassa, |
— |
ottaa huomioon Portugalissa käynnistetyn oikeudellisen tutkinnan, joka päätettiin yllättäen vuonna 2009 kahden vuoden jälkeen, |
— |
ottaa huomioon joissakin jäsenvaltioissa jo suoritettujen tutkimusten päätelmät, |
— |
ottaa huomioon useat tiedotusvälineiden raportit ja tutkivan journalismin löydökset, muun muassa erityisesti ABC Newsin raportit vuosilta 2005 (20) ja 2009 (21), Washington Postin raportit vuodelta 2005 (22), koska ilman näitä luovutus- ja vangitsemistoimet olisivat pysyneet salassa, |
— |
ottaa huomioon riippumattomien tutkijoiden, kansalaisjärjestöjen ja kansallisten ja kansainvälisten valtiosta riippumattomien järjestöjen, erityisesti Human Rights Watchin (23), Amnesty Internationalin ja Reprieven, vuodesta 2005 lähtien tekemät tutkimukset, selvitykset ja raportit, |
— |
ottaa huomioon kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan (LIBE) 27. maaliskuuta 2012 pitämät kuulemiset ja sen ihmisoikeuksien alivaliokunnan 12. huhtikuuta 2012 pitämät kuulemiset, LIBE-valtuuskunnan vierailun Liettuaan 25.–27. huhtikuuta 2012, esittelijän vierailun Puolaan 16. toukokuuta 2012 sekä kaikki esittelijän vastaanottamat kirjalliset ja suulliset kannanotot, |
— |
ottaa huomioon kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan puheenjohtajan ja esittelijän 16. huhtikuuta 2012 Eurocontrolin johtajalle esittämän lentotietoja koskevan yhteisen pyynnön ja Eurocontrolilta 26. huhtikuuta 2012 vastaanotetun kattavan vastauksen, |
— |
ottaa huomioon sisäasioiden pääosaston muistion "The results of the inquiries into the CIA's programme of extraordinary rendition and secret prisons in European states in light of the new legal framework following the Lisbon Treaty", |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 48 ja 50 artiklan, |
— |
ottaa huomioon kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietinnön sekä ulkoasiainvaliokunnan lausunnon (A7-0266/2012), |
A. |
toteaa, että parlamentti on tuominnut Yhdysvaltojen johtaman luovutukseen ja salaiseen pidätykseen liittyvän CIA:n ohjelman, johon liittyy useita ihmisoikeusloukkauksia, kuten laiton ja mielivaltainen pidätys, kidutus ja muu huono kohtelu, palauttamiskiellon periaatteen rikkominen ja tahdonvastainen katoaminen; ottaa huomioon, että Euroopan maiden alueen epäiltyä käyttöä CIA:n vankikuljetuksiin ja laittomaan vankien säilyttämiseen käsittelevä väliaikainen valiokunta (TDIP) on dokumentoinut Euroopan ilmatilan ja alueen käyttöä CIA:n toimesta, ja ottaa huomioon, että parlamentti on siitä lähtien toistuvasti vaatinut selvityksiä kansallisten hallitusten ja viranomaisten yhteistyöstä CIA:n kanssa sen ohjelman yhteydessä; |
B. |
toteaa, että parlamentti on toistuvasti vedonnut sen puolesta, että terrorismin torjunnassa, myös asiaa koskevassa kansainvälisessä yhteistyössä, täysipainoisesti kunnioitettaisiin ihmisarvoa, ihmisoikeuksia ja perusvapauksia Euroopan ihmisoikeussopimuksen, EU:n perusoikeuskirjan sekä kansallisten perustuslakien ja perusoikeuksia koskevien lainsäädännön nojalla, toteaa, että se on viimeksi esittänyt tämän vetoomuksensa EU:n terrorisminvastaista politiikkaa koskevassa kertomuksessaan, jossa se myös totesi ihmisoikeuksien kunnioittamisen olevan politiikan tehokkuuden varmistamisen ennakkoedellytys; |
C. |
toteaa, että parlamentti on toistuvasti ja voimakkaasti tuominnut laittomat toimet, myös "poikkeukselliset luovutukset", kidnappauksen, sieppaukset, vangittuna pitämisen ilman oikeudenkäyntiä, katoamiset, salaiset vankilat ja kidutuksen, ja pyytänyt kattavia selvityksiä joidenkin jäsenvaltioiden väitetystä osallisuudesta näihin tapahtumiin yhteistyössä Yhdysvaltojen viranomaisten, etenkin CIA:n, kanssa EU:n alueella; |
D. |
toteaa, että tämän päätöslauselman tarkoitus on seurata poliittisesti väliaikaisen valiokunnan työtä "ja, jollei neuvosto ja/tai komissio ole toteuttanut asianmukaisia toimia, tutkimaan, ovatko unionin perustana olevat periaatteet ja arvot olleet vakavasti uhattuina, ja tekemään Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 ja 7 artiklan perusteella parlamentille ehdotuksia asiaa koskeviksi tarpeellisiksi päätöslauselmiksi" (24); |
E. |
toteaa, että EU perustuu sitoumukseen noudattaa demokratian ja oikeusvaltion periaatteita sekä kunnioittaa ihmisoikeuksia, perusvapauksia, ihmisarvoa ja kansainvälistä oikeutta sisäpoliittisten toimien lisäksi myös ulkopoliittisten toimien yhteydessä; katsoo, että EU:n sitoutuminen ihmisoikeuksiin, jota vahvistavat EU:n perusoikeuskirjan voimaantulo sekä Euroopan ihmisoikeussopimukseen liittymistä koskeva prosessi, on otettava huomioon kaikilla politiikanaloilla, jotta EU:n ihmisoikeuspolitiikka olisi tehokasta ja uskottavaa; |
F. |
katsoo, että asianmukaiset vastuumenettelyt ovat välttämättömiä, jotta voidaan säilyttää kansalaisten luottamus EU:n demokraattisiin instituutioihin, suojella ja edistää tehokkaasti ihmisoikeuksia EU:n sisä- ja ulkopolitiikassa sekä varmistaa oikeusvaltion periaatteeseen perustuvat legitiimit ja tehokkaat turvallisuuspoliittiset toimet; |
G. |
toteaa, että mikään jäsenvaltio ei ole tähän mennessä täyttänyt kaikilta osin velvollisuuksiaan suojella ja kunnioittaa kansainvälisiä ihmisoikeuksia ja estää niiden loukkaamiset; |
H. |
ottaa huomioon, että EU:n yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa hallinnoiviin välineisiin sisältyvät myös ihmisoikeuksien yleismaailmallinen julistus, kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskeva kansainvälinen yleissopimus (KP-yleissopimus) ja kaksi sen valinnaista pöytäkirjaa sekä kidutuksen vastainen yleissopimus ja sen valinnainen pöytäkirja, Euroopan ihmisoikeussopimus, EU:n perusoikeuskirja sekä Euroopan neuvoston jäsenvaltioiden tekemä eurooppalainen yleissopimus kidutuksen ja epäinhimillisen tai halventavan kohtelun tai rangaistuksen estämiseksi, joissa yhteisesti määrätään ehdottomasta kidutuskiellosta ja joihin lisäksi sisältyy myönteinen velvollisuus tutkia kidutusepäilyjä ja tarjota hoitoa ja ratkaisuja; toteaa, että EU-politiikan kidutusta koskevat suuntaviivat luovat pohjan pyrkimyksille "kidutuksen ja huonon kohtelun ehkäisemiseksi ja lopettamiseksi kaikkialla maailmassa"; |
I. |
toteaa, että kansainvälisen oikeuden ja ihmisoikeuksien kunnioittamisen edistämiseksi kaikki assosiaatio-, kauppa- ja yhteistyösopimukset sisältävät ihmisoikeuslausekkeita ja että EU käy myös poliittista vuoropuhelua kolmansien maiden kanssa ihmisoikeuksia koskevien suuntaviivojen pohjalta ja että nämä suuntaviivat sisältävät myös vaatimuksen torjua kuolemanrangaistusta ja kidutusta; toteaa, että demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskevan eurooppalaisen rahoitusvälineen (EIDHR) kautta EU tukee kansalaisjärjestöjä, jotka pyrkivät torjumaan kidutusta ja tukevat kidutuksen uhrien kuntouttamista; |
J. |
katsoo, että salaiset pidätykset, jotka ovat tahdonvastaisen katoamisen muoto, saattavat laajasti tai järjestelmällisesti harjoitettuina olla rikos ihmisyyttä vastaan; toteaa, että poikkeustilat ja terrorismin torjunta luovat ympäristön, joka mahdollistaa salaiset pidätykset; |
K. |
toteaa, että vaikka EU on osoittanut sitoutuneensa kidutuksen estämiseen neuvoston asetuksella (EY) N:o 1236/2005 (25), jota on viimeksi muutettu joulukuussa 2011 (26) ja jossa kielletään sellaisten esineiden vienti ja tuonti, joita ei käytännössä voi käyttää muuhun tarkoitukseen kuin kuolemanrangaistuksen täytäntöönpanoon, kidutukseen tai muuhun julmaan, epäinhimilliseen tai halventavaan kohteluun tai rankaisemiseen, tarvitaan kattavan vaikutuksen varmistamiseksi vielä lisää toimenpiteitä; |
L. |
katsoo, että pelkästään diplomaattisten takeiden perusteella hyväksytty henkilön luovuttaminen tai karkottaminen maahan, jossa on perusteltua epäillä henkilöiden olevan vaarassa joutua kidutuksen tai pahoinpitelyn kohteeksi, on ristiriidassa kansainvälisen oikeuden, unionin oikeuden ja jäsenvaltioiden perustuslakien ja lainsäädännön ehdottoman kidutuskiellon kanssa (27); |
M. |
ottaa huomioon, että neuvosto myönsi 15. syyskuuta 2006 sellaisten salaisten pidätyskeskusten olemassaolon, joissa vankeja pidetään oikeudellisessa tyhjiössä vastoin kansainvälistä humanitaarista oikeutta ja kansainvälistä rikosoikeutta, mutta että se ei ole vieläkään tunnustanut ja tuominnut jäsenvaltioiden osallisuutta CIA:n ohjelmaan, vaikka jäsenvaltioiden poliittiset ja oikeusviranomaiset ovat tunnustaneet CIA:n käyttäneen Euroopan ilmatilaa ja aluetta; |
N. |
toteaa, että CIA:n ohjelman vuoksi ihmisoikeuksia loukataan jatkuvasti, minkä todistaa erityisesti Abu Zubaydahin ja Abd al-Rahim al-Nashirin hallinnollinen säilöönotto Guantánamossa; muistuttaa, että heille myönnettiin uhrin asema Puolan tekemässä CIA:n salaisia vankiloita koskevassa rikostutkinnassa; |
O. |
ottaa huomioon, että YK:n, Euroopan neuvoston, kansallisten ja kansainvälisten tiedotusvälineiden, tutkivien toimittajien ja kansalaisyhteiskunnan tutkimukset ovat tuoneet esiin uusia konkreettisia tietoja Euroopassa sijaitsevista CIA:n salaisista pidätyskeskuksista, luovutuslennoista Euroopan ilmatilan halki sekä kuljetetuista tai pidätetyistä henkilöistä; |
P. |
ottaa huomioon, että EU:n alueella toteutetut laittomat toimet ovat saattaneet perustua Naton kanssa tehtyihin monenvälisiin tai kahdenvälisiin sopimuksiin; |
Q. |
ottaa huomioon, että kansallisissa ja kansainvälisissä tutkimuksissa on osoitettu, että Pohjois-Atlantin liiton (Nato) jäsenet ovat sitoutuneet terrorismin torjunnassa toimenpiteisiin, jotka sallivat salaisen lentoliikenteen ja EU:n jäsenvaltioiden alueen käytön CIA:n johtamaan luovutukseen liittyvään ohjelmaan, mikä osoittaa, että kaikki jäsenvaltiot, jotka ovat myös Naton jäseniä, ovat tienneet ohjelmasta; |
R. |
toteaa, että terrorismin torjuntaan liittyvien salaisten pidätysten globaaleja käytänteitä koskevassa YK:n yhteisessä tutkimuksessa (A/HRC/13/42), jonka laativat ihmisoikeuksien ja perusvapauksien edistämistä ja suojelua terrorismia torjuttaessa käsittelevä YK:n erityisraportoija, kidutusta ja muuta julmaa, epäinhimillistä ja halventavaa kohtelua tai rangaistusta käsittelevä YK:n erityisraportoija, mielivaltaisia pidätyksiä käsittelevä YK:n työryhmä sekä tahdonvastaisia katoamisia tutkiva YK:n työryhmä, salaisten pidätyskeskusten käyttö EU:n jäsenvaltioiden alueella mainittiin osana CIA:n ohjelmaa ja jäsenvaltioille lähetettiin seurantakirjeitä, joissa pyydettiin lisätietoja, kuten erityismenettelyjä koskevissa raporteissa, muun muassa 23. helmikuuta 2012 päivätyssä kertomuksessa (28), tarkemmin kerrotaan; |
S. |
ottaa huomioon, että Euroopan neuvoston vuonna 2011 laatimasta raportista käy ilmi, että Puolan viranomaisilta vuosina 2009 ja 2010 saadut tiedot sisältävät kiistattomia todisteita siitä, että seitsemän CIA:n ohjelmaan osallistunutta lentokonetta laskeutui Puolaan, ja toteaa, että Puolan tiedotusvälineissä julkaistuissa tiedoissa kerrottiin entisiä tiedustelupäälliköitä kohtaan esitetyistä syytteistä ja että niiden mukaan tiedustelupäälliköiden ja Puolan hallituksen välillä oli mahdollisesti salaliitto, joka koski CIA:n pidätyskeskuksen käyttöä Puolan alueella; ottaa huomioon, että tutkivat toimittajat pyrkivät vuonna 2011 osoittamaan CIA:n entisten työntekijöiden antamien tietojen perusteella "salaisen keskuksen" olemassaolon Romanian kansallisessa salaisten tietojen rekisteröintivirastossa (29); panee merkille, että Romanian viranomaiset ovat kieltäneet "salaisen keskuksen" olemassaolon ja että sen olemassaoloa ei pystytty osoittamaan Romanian parlamentin toteuttaman tutkinnan perusteella; ottaa huomioon, että Libyan entiset toisinajattelijat ovat käynnistäneet oikeusmenettelyt Yhdistyneen kuningaskunnan hallitusta vastaan MI6-tiedustelupalvelun osallistuttua suoraan heidän ja heidän perheenjäsentensä luovutukseen, salaiseen pidätykseen ja kidutukseen; |
T. |
toteaa, että Liettuan viranomaiset ovat pyrkineet selvittämään Liettuan osallisuutta CIA:n ohjelmaan toteuttamalla parlamentaaristen elinten ja oikeudellisten elinten tutkimuksia; panee merkille, että kansallista turvallisuutta ja puolustusta käsittelevän Seimas-komitean tekemässä tutkimuksessa CIA:n pidättämien henkilöiden väitetystä kuljetuksesta ja eristämisestä Liettuan alueella todettiin, että viisi CIA:n operaatioihin liittyvää lentokonetta laskeutui Liettuaan vuosien 2003 ja 2005 välillä ja että Liettuassa rakennettiin CIA:n pyynnöstä varta vasten kahdet tilat, jotka soveltuvat pidätettyjen säilyttämiseen (hankkeet nro 1 ja 2); panee merkille LIBE-valtuuskunnan kiittäneen Liettuan viranomaisia siitä, että Euroopan parlamentin jäsenet kutsuttiin Vilnaan huhtikuussa 2012 ja siitä, että LIBE-valtuuskunnan sallittiin tutustua hankkeeseen nro 2; katsoo, että rakennusten pohjaratkaisut ja niissä olevat laitteet näyttävät soveltuvan vankien säilyttämiseen; katsoo, että monia CIA:n Liettuassa toteuttamiin operaatioihin liittyviä kysymyksiä jää avoimeksi vuonna 2010 toteutetusta ja tammikuussa 2011 päätetystä esitutkinnasta huolimatta; panee merkille, että Liettuan viranomaiset ovat ilmaisseet valmiutensa käynnistää tutkimukset uudelleen, jos uusia tietoja tulee esiin, ja että syyttäjänvirasto on tarjoutunut toimittamaan lisätietoja rikostutkinnasta vastauksena parlamentin kirjalliseen pyyntöön; |
U. |
ottaa huomioon, että Portugalin viranomaisten on vielä annettava selvitys useista seikoista, jotka osoittavat, että monilla lennoilla siirrettiin vankeja Bagramin, Giego Garcian, salaisten vankiloiden ja Guantánamon välillä, kuten muun muassa väliaikainen valiokunta on osoittanut; |
V. |
toteaa, että tutkimukset ja oikeuden päätökset, jotka koskevat järjestelmällistä salailua näissä laittomissa operaatioissa, kuten harjoituslentosuunnitelmat ja valtion tarkoituksiin suoritetut lennot siviili- ja sotilaslentokoneilla ja yksityisten lentoyhtiöiden käyttö CIA:n luovutusten toteuttamisessa, ovat entistä vahvemmin todistaneet Euroopan maiden CIA:n ohjelmaan osallistumisen järjestelmällisyyden ja laajuuden; katsoo, että Eurocontrolin toimittamien uusien tietojen analyysi tukee erityisesti näkemystä siitä, että luovutukset suorittaneet toimijat vaihtoivat kesken reitin lentokoneesta toiseen salatakseen vankikuljetusten lähtöpaikat ja kohteet; |
W. |
ottaa huomioon, että EU on kehittänyt sisäisen turvallisuuden ja terrorismin torjunnan toimiaan poliisi- ja oikeusviranomaisten välisen yhteistyön ja tiedustelutietojen vaihdon edistämisen pohjalta; katsoo, että näiden toimien olisi perustuttava perusoikeuksien ja oikeusvaltion periaatteen kunnioittamiseen ja tiedustelupalvelujen tehokkaaseen demokraattiseen parlamentaariseen valvontaan; |
X. |
ottaa huomioon, että Euroopan neuvoston kidutuksen vastaisen komitean (CPT) mukaan CIA:n johtamissa ulkomailla sijaitsevissa pidätyskeskuksissa käytetyt kuulustelutekniikat ovat epäilemättä johtaneet kidutuksen ja epäinhimillisen ja halventavan kohtelun kiellon rikkomiseen (30); |
Y. |
ottaa huomioon, että EU:n ja Yhdysvaltojen suhteet perustuvat vahvaan kumppanuuteen ja yhteistyöhön monilla aloilla niiden yhteisten demokratiaa, oikeusvaltiota ja perusoikeuksia koskevien arvojen pohjalta; toteaa, että EU ja Yhdysvallat ovat vahvistaneet toimiaan terrorismin torjumiseksi 11. syyskuuta 2001 tehtyjen terroristihyökkäysten jälkeen etenkin niiden 3. kesäkuuta 2010 antaman terrorisminvastaisen julistuksen muodossa, mutta katsoo, että on varmistettava annettujen julistusten noudattaminen käytännössä ja ratkaistava erimielisyydet, jotka koskevat EU:n ja Yhdysvaltojen terrorisminvastaisia poliittisia toimia; |
Z. |
ottaa huomioon, että Yhdysvaltojen viranomaiset hyväksyivät joulukuussa 2011 National Defense Authorization Act -lain, jolla säädetään mahdollisuudesta pidättää määrittelemättömäksi ajaksi henkilöitä, joita epäillään osallisuudesta terroritekoihin Yhdysvalloissa, ja jolla heikennetään oikeudenmukaiseen ja puolueettomaan oikeudenkäyntiin; panee merkille, että National Defense Authorization Act -lain soveltamisalasta on nostettu kanne; |
AA. |
ottaa huomioon, että presidentti Obama allekirjoitti 22. tammikuuta 2009 kolme täytäntöönpanomääräystä, joilla kiellettiin kiduttaminen kuulusteluissa, perustettiin erityistyöryhmä tarkistamaan järjestelmällisesti pidätyskäytäntöjä ja -menettelyjä sekä käymään läpi kaikki yksittäistapaukset ja määrättiin Guantánamon sulkemisesta; |
AB. |
panee merkille, että Guantánamoa ei kuitenkaan ole vielä suljettu Yhdysvaltojen kongressin voimakkaan vastustuksen vuoksi; toteaa, että vauhdittaakseen sen sulkemista Yhdysvallat on vedonnut EU:n jäsenvaltioihin, jotta ne ottaisivat vastaan Guantánamon vankeja; toteaa YK:n ihmisoikeusvaltuutetun ilmaisseen olevansa erittäin pettynyt siihen, ettei Guantánamoa ole suljettu ja että mielivaltaisten pidätysten järjestelmä on päässyt vakiintumaan; |
AC. |
toteaa, että Guantánamon vankien asiat käsitellään edelleen sotilastuomioistuimissa, erityisesti sen jälkeen, kun Yhdysvaltojen presidentti päätti 7. maaliskuuta 2011 allekirjoittaa täytäntöönpanomääräyksen, jolla poistettiin kaksi vuotta kestänyt uusien sotilasoikeudenkäyntien kielto, sekä 7. tammikuuta 2012 annetun lain seurauksena, jossa kiellettiin Guantánamon vankien siirtäminen Yhdysvaltoihin oikeudenkäyntejä varten; |
Yleistä
1. |
muistuttaa, että terrorismin vastaiset strategiat voivat olla tehokkaita ainoastaan, jos niissä noudatetaan tiukasti ihmisoikeusvelvoitteita ja etenkin oikeutta puolueettomaan oikeudenkäyntiin; |
2. |
muistuttaa, että terrorisminvastaisten toimien tehokkuus ja ihmisoikeuksien kunnioittaminen eivät ole keskenään ristiriidassa olevia asioita, vaan että ne ovat toisiaan täydentäviä ja vahvistavia tavoitteita; panee merkille, että perusoikeuksien kunnioittaminen on keskeinen tekijä terrorisminvastaisten poliittisten toimien onnistumisessa; |
3. |
painottaa, että terrorisminvastaisiin toimiin liittyy hyvin arkaluonteisia piirteitä; katsoo, että vain aidot kansalliset turvallisuussyyt voivat olla peruste salassapidolle; muistuttaa kuitenkin, että valtiosalaisuutta ei saa missään tapauksessa asettaa ihmisoikeuksiin liittyvien sitovien velvoitteiden edelle ja että tästä syystä valtiosalaisuuteen pohjautuvia perusteita ei voida koskaan käyttää rajoittamaan valtioiden oikeudellisia velvoitteita tutkia vakavat ihmisoikeusloukkaukset; katsoo, että salaisten tietojen ja valtiosalaisuuden luokittelusta ei pitäisi tehdä laajoja määritelmiä ja että valtiosalaisuuden ja kansallisen turvallisuuden väärinkäyttö vaikeuttaa huomattavasti demokraattista valvontaa; |
4. |
korostaa, että terrorismista epäiltyihin henkilöihin ei pidä soveltaa erityismenettelyitä; huomauttaa, että kaikkien henkilöiden on voitava hyötyä kaikista Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklassa vahvistetun oikeudenmukaisen oikeudenkäyntiperiaatteen mukaisista vakuuksista; |
5. |
tuomitsee poikkeuksellisten luovutusten, salaisten vankiloiden ja kidutuksen kaltaiset toimet, jotka on kielletty kansallisen ja kansainvälisen ihmisoikeuslainsäädännön kunnioittamisen nojalla ja jotka rikkovat muun muassa oikeutta vapauteen, turvallisuuteen ja inhimilliseen kohteluun sekä oikeutta olla joutumatta kidutuksen kohteeksi, syyttömyysolettamaa ja oikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin, oikeudelliseen avustajaan ja yhdenvertaiseen oikeussuojaan lain edessä; |
6. |
painottaa tarvetta antaa vakuudet, jotta voidaan välttää kaikenlainen perusoikeuksien rikkominen terrorisminvastaisten toimien täytäntöönpanossa; |
7. |
katsoo, että jäsenvaltiot ovat osoittaneet halukkuutensa noudattaa kansainvälistä oikeutta, mutta korostaa, että ne eivät ole tähän mennessä täyttäneet asianmukaisesti kaikkia jäsenvaltioita koskevaa positiivista velvoitettaan tutkia CIA:n ohjelmaan liittyviä vakavia ihmisoikeusloukkauksia, ja pahoittelee viivästyksiä selvittää tapaus perinpohjaisesti, jotta voitaisiin turvata mahdollisimman pian täysimääräiset oikeussuojakeinot uhreille, mukaan lukien tarvittaessa anteeksipyynnöt ja korvaukset; |
8. |
katsoo, että jäsenvaltioiden vaikeudet toteuttaa tutkimuksia johtavat siihen, etteivät ne voi noudattaa kaikilta osin niille kuuluvia kansainvälisiä velvoitteita, mikä puolestaan vaarantaa niiden keskinäisen luottamuksen perusoikeuksien suojeluun, ja näin ollen asia on koko EU:n vastuulla; |
9. |
muistuttaa, että jäsenvaltioiden ja EU:n sitoumus tutkia Euroopan maiden osallisuutta CIA:n ohjelmaan on SEU-sopimuksen 4 artiklan 3 kohdan mukaisen vilpittömän yhteistyön periaatteen mukainen; |
Vastuumenettelyt jäsenvaltioissa
10. |
ilmaisee huolensa niistä esteistä, joita kansallisissa parlamentaarisissa ja oikeudellisissa tutkimuksissa on kohdattu joidenkin jäsenvaltioiden osallisuudesta CIA:n ohjelmaan, kuten Euroopan neuvoston vuonna 2011 raportissa valtiosalaisuuden ja kansallisen turvallisuuden väärinkäytöstä on yksityiskohtaisesti esitetty, muun muassa avoimuuden puutteesta, asiakirjojen luokittelusta, kansallisten ja poliittisten etujen yleisyydestä, tutkimusten suppeasta toimeksiannosta, rajoituksista uhrien tehokasta osallistumista ja puolustusta koskeviin oikeuksiin sekä perusteellisten tutkintatekniikoiden ja yhteistyön puutteesta tutkintaviranomaisten välillä EU:ssa; kehottaa jäsenvaltioita välttämään sitä, että niiden kansalliset rikostutkinnat perustuvat sellaisiin oikeudellisiin perusteisiin, jotka mahdollistavat ja aiheuttavat rikoskäsittelyn päättämisen vanhentumissäännön myötä ja johtavat rankaisemattomuuteen, sekä kunnioittamaan kansainvälisen tapaoikeiden periaatetta, jonka mukaan vanhentumissääntöä ei voi eikä pidä soveltaa tapauksiin, jotka koskevat vakavia ihmisoikeusloukkauksia; |
11. |
kehottaa niitä jäsenvaltioita, jotka eivät ole täyttäneet positiivista velvoitettaan, toteuttamaan riippumattomia ja tehokkaita tutkimuksia ihmisoikeusloukkauksien selvittämiseksi ja ottamaan huomioon kaikki esiin tulleet uudet todisteet; kehottaa jäsenvaltioita tutkimaan erityisesti, onko niiden alueella salaisia vankiloita tai onko niiden alueella toteutettu CIA:n ohjelmaan liittyviä operaatioita, joiden seurauksena ihmisiä on CIA:n ohjelman yhteydessä pidetty niiden alueella sijaitsevissa laitoksissa; |
12. |
panee merkille, että Romaniassa tehdyssä parlamentaarisessa tutkimuksessa tultiin siihen tulokseen, ettei CIA:n salaisesta pidätyskeskuksesta Romanian alueella voida esittää minkäänlaisia todisteita; kehottaa oikeusviranomaisia käynnistämään riippumaton tutkinnan Romanian alueella oletetusti sijainneista CIA:n salaisista pidätyskeskuksista ja tarkastelemaan tapausta erityisesti niiden uusien todisteiden valossa, jotka koskevat Romanian ja Liettuan välisiä lentoyhteyksiä; |
13. |
kannustaa Puolaa jatkamaan hellittämättä käynnistämäänsä rikostutkintaa salaisista pidätyksistä, mutta pitää valitettavana, että virallinen viestintä tutkimuksen soveltamisalasta, toteutuksesta ja tämänhetkisestä tilanteesta on puutteellista; kehottaa Puolan viranomaisia toteuttamaan huolellisen ja riittävän avoimen tutkimuksen, johon myös uhrit ja heidän asianajajansa saavat osallistua; |
14. |
panee merkille, että Liettuassa vuosina 2009–2011 toteutetuilla parlamentaarisilla ja oikeudellisilla tutkimuksilla ei ole kyetty osoittamaan, että vankeja olisi säilytetty salassa Liettuan alueella; kehottaa Liettuan viranomaisia noudattamaan sitoumustaan ja käynnistämään rikostutkinnan Liettuan osallisuudesta CIA:n ohjelmaan, mikäli uutta tietoa tulee ilmi, kun otetaan huomioon Eurocontrolin tiedoista saadut uudet todisteet, joiden mukaan lentokone N787WH, jonka epäillään kuljettaneen Abu Zubaydahia, pysähtyi Marokossa 18. helmikuuta 2005 matkalla Romaniaan ja Liettuaan; panee merkille, että Eurocontrolin tietojen analyysissa ilmeni uusia tietoja myös lentosuunnitelmista lennolle Romaniasta Liettuaan ja lentokoneen vaihdosta Albanian Tiranassa 5. lokakuuta 2005 sekä lennolle Liettuasta Afganistaniin Egyptin Kairon kautta 26. maaliskuuta 2006; pitää tärkeänä, että uusien tutkimusten soveltamisala kattaa valtion virkamiesten vallan väärinkäytösten ohella henkilöiden mahdolliset laittomat pidätykset ja huonon kohtelun Liettuan alueella; kannustaa yleisen syyttäjän virastoa vahvistamaan LIBE-valtuuskunnan vierailun aikana esitetyt väitteet siitä, että esitutkinnan ehdottomien päätelmien mukaan vankeja ei ole pidetty hankkeiden nro 1 ja 2 pidätyskeskuksissa Liettuassa; |
15. |
panee merkille Yhdistyneessä kuningaskunnassa aloitetun rikostutkinnan luovutuksista Libyaan ja on tyytyväinen päätökseen jatkaa laajempia tutkimuksia Yhdistyneen kuningaskunnan osallisuudesta CIA:n ohjelmaan, kun tutkinta on saatu päätökseen; kehottaa Yhdistynyttä kuningaskuntaa suorittamaan tutkinnan riittävän avoimesti sallimalla uhrien ja kansalaisyhteiskunnan osallistua siihen käytännössä; |
16. |
ottaa huomioon, että jäsenvaltioiden tutkimusten on perustuttava vahvaan oikeudelliseen näyttöön ja kansallisten oikeuslaitosten ja EU:n lainsäädännön kunnioittamiseen eikä ainoastaan tiedotusvälineiden ja yleisön spekulointeihin; |
17. |
vetoaa väliaikaisen valiokunnan raportissa mainittuihin jäsenvaltioihin, kuten Suomeen, Tanskaan, Portugaliin, Italiaan, Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, Saksaan, Espanjaan, Irlantiin, Kreikkaan, Kyprokseen, Romaniaan ja Puolaan, jotta ne antaisivat kaikki tarvittavat tiedot kaikista lentokoneista, joiden epäillään liittyvän CIA:n ohjelmaan ja näiden jäsenvaltioiden alueeseen; kehottaa kaikkia jäsenvaltioita kunnioittamaan tiedonsaantioikeutta ja vastaamaan asianmukaisesti tiedonsaantia koskeviin pyyntöihin; ilmaisee tässä yhteydessä huolensa siitä, että suurin osa jäsenvaltioista Tanskaa, Suomea, Saksaa, Irlantia ja Liettuaa lukuun ottamatta ei ole vastannut asianmukaisesti tietojen saantia koskeviin pyyntöihin, jotka liittyvät Reprieven ja Access Info Europen poikkeuksellisia luovutuksia koskeviin tutkimuksiin; |
18. |
vaatii jäsenvaltioita tarkistamaan kidutukselle myötämieliset säännökset ja tulkinnat, kuten esimerkiksi Michael Woodin oikeudellisen lausunnon (johon viitattiin edellä mainitussa 14. helmikuuta 2007 annetussa Euroopan parlamentin päätöslauselmassa), jossa pidettiin kansainvälisestä oikeuskäytännöstä piittaamatta hyväksyttävänä kiduttamalla saatujen tietojen vastaanottamista ja käyttämistä, kunhan kidutukseen ei osallistuta suoranaisesti (mikä näin toimii kannustimena ja oikeutuksena kidutuksen "ulkoistamiselle"); |
19. |
kehottaa kaikkia jäsenvaltioita allekirjoittamaan ja ratifioimaan kansainvälisen yleissopimuksen kaikkien henkilöiden suojelemiseksi tahdonvastaiselta katoamiselta; |
20. |
kehottaa jäsenvaltioita niiden salaisten tiedustelu- ja turvallisuuspalvelujen lisääntyneen yhteistyön ja tietojen vaihdon myötä varmistamaan kyseisten palvelujen ja niiden toiminnan täydellisen demokraattisen valvonnan asianmukaisella sisäisellä, toimeenpanoa koskevalla, oikeudellisella ja riippumattomalla parlamentaarisella valvonnalla, käyttämällä mieluiten parlamentin erityisvaliokuntia, joilla on laaja mandaatti ja valtuudet, muun muassa valta vaatia tietoja, ja joilla on riittävät tutkintaresurssit, joiden turvin ne voivat tutkia menettelytapoja, hallintoa ja taloutta koskevia kysymyksiä ja myös tiedustelu- ja turvallisuuspalvelujen operatiivista toimintaa; |
EU:n toimielinten vastaus
21. |
pitää tärkeänä, että EU tuomitsee kaikki terrorismin torjuntaan liittyvät, myös sen alueella tehdyt, väärinkäytökset voidakseen pitää näin kiinni omista arvoistaan ja myös puolustaa niitä uskottavasti ulkoisissa kumppanuuksissaan; |
22. |
palauttaa mieliin, että neuvosto ei ole koskaan pyytänyt virallisesti anteeksi sitä, että se rikkoi perussopimuksiin kirjattua periaatetta yhteisön toimielinten vilpittömästä yhteistyöstä, kun se yritti harhauttaa Euroopan parlamenttia toimittamalla tarkoituksellisesti puutteellisia versioita korkea-arvoisten yhdysvaltalaisten virkamiesten kanssa järjestetyistä COJURin (kansainvälistä oikeutta käsittelevä neuvoston työryhmä) ja COTRAn (transatlanttisia suhteiden työryhmä) kokousten pöytäkirjoista; odottaa neuvostolta anteeksipyyntöä; |
23. |
odottaa, että neuvosto antaa julkilausuman, jossa se myöntää jäsenvaltioiden osallisuuden CIA:n ohjelmaan ja tunnustaa jäsenvaltioiden vaikeudet asiaa koskevissa tutkimuksissa; |
24. |
kehottaa neuvostoa antamaan täyden tukensa selvitys- ja vastuumenettelyille ottamalla asian virallisesti esiin oikeus- ja sisäasioiden neuvoston kokouksissa, antamalla julki kaikki asiaa koskevat tiedot, tarjoamalla tukea tutkimuksiin ja erityisesti suostumalla pyyntöihin saada käyttöön tarvittavat asiakirjat; |
25. |
kehottaa neuvostoa järjestämään kuulemisia asiasta vastaavien EU:n turvallisuusvirastojen etenkin Europolin, Eurojustin ja EU:n terrorismintorjunnan koordinaattorin kanssa tehdäkseen selkoa niiden tiedoista, jotka koskevat jäsenvaltioiden osallisuutta CIA:n ohjelmaan ja EU:n antamasta vastauksesta; kehottaa neuvostoa myös esittämään ehdotuksen vakuuksista, joiden avulla voidaan varmistaa ihmisoikeuksien kunnioittaminen tiedustelutietojen vaihdon yhteydessä ja rajaamaan tarkasti tiedustelupalvelun ja lainvalvontatoimien väliset tehtävät, jotta tiedustelupalvelut eivät voi ottaa itselleen pidätys- ja vangitsemisvaltuuksia; kehottaa neuvostoa raportoimaan asiasta parlamentille vuoden kuluessa; |
26. |
pyytää neuvostoa kannustamaan jäsenvaltioiden välistä hyvien käytäntöjen jakamista tiedustelupalvelutietojen parlamentaarisesta ja oikeudellisesta valvonnasta ja ottamaan kansalliset parlamentit ja Euroopan parlamentin mukaan näiden toimenpiteiden toteuttamiseen; |
27. |
muistuttaa neuvostolle ja jäsenvaltioille esittämästään kehotuksesta olla luottamatta täytäntöönpanemattomiin diplomaattisiin takeisiin perusteena kansalliselle turvallisuudelle vaarallisiksi tuomittujen henkilöiden luovuttamiselle tai karkottamiselle, jos on olemassa todellinen riski, että henkilö joutuu kidutuksen tai pahoinpitelyn kohteeksi tai että häntä vastaan käydään oikeutta kiduttamalla saatuja todisteita käyttämällä; |
28. |
vaatii toimivaltaisia viranomaisia luopumaan kansainväliseen tiedusteluyhteistyöhön liittyvästä tavasta vedota valtiosalaisuuteen vastuuvelvollisuuden ja hyvitysvaatimusten torjumiseksi ja painottaa, että vain aidot kansalliset turvallisuussyyt voivat olla peruste salassapidolle, jonka kumoavat joka tapauksessa ihmisoikeuksiin liittyvät sitovat velvoitteet, kuten ehdoton kidutuskielto; |
29. |
kehottaa toimivaltaisia viranomaisia varmistamaan, että toisaalta tiedustelu- ja turvapalvelujen ja toisaalta lainvalvontaviranomaisten välillä tehdään selvä ero niin, että varmistetaan yleisperiaatteen "nemo iudex in sua causa" noudattaminen; |
30. |
korostaa, että kun väliaikainen valiokunta teki selvitystä, jolla tuettiin 14. helmikuuta 2007 ja 19. helmikuuta 2009 annettuja parlamentin päätöslauselmia, se toi esiin, millä tavoin jäsenvaltioiden ilmatilassa lentävää tai niiden alueelle laskeutuvaa siviililentokonetta koskevat lupamenettelyt ja valvonta olivat äärimmäisen puutteellisia, minkä vuoksi ne soveltuivat hyvin käytettäviksi CIA:n "poikkeuksellisissa luovutuksissa" mutta ne olivat myös järjestäytyneen rikollisuuden toimijoiden, myös terroristiverkostojen, helposti vältettävissä; muistuttaa myös unionin osaamisesta liikenteen turvatoimien ja turvallisuuden alalla sekä parlamentin komissiolle antamasta suositukseen säännellä ja valvoa EU:n ilmatilan, lentoasemien ja muiden kuin kaupallisen lentoliikenteen hallintaa; pyytää siksi, että EU ja jäsenvaltiot eivät enää viivyttäisi perusteellista arviointia kansainvälistä siviili-ilmailua koskevan Chicagon yleissopimuksen (Chicagon yleissopimuksen) täytäntöönpanosta jäsenvaltioiden ilmatilassa tapahtuvia siviililentokoneiden ylilentoja tai alueelle laskeutumista koskevien lupien ja tarkastusten osalta, jotta voidaan varmistaa, että turvallisuutta parannetaan ja tarkastukset suoritetaan järjestelmällisesti, mikä edellyttää matkustajien ja miehistöjen ennakoitua tunnistamista, ja varmistetaan, että valtion tarkoituksiin suoritetuiksi lennoiksi luokitelluille lennoille (jotka eivät kuulu yleissopimuksen soveltamisalaan) annetaan asiamukaiset ennakkoluvat; muistuttaa myös parlamentin suosituksesta, että jäsenvaltiot panisivat tehokkaasti täytäntöön Tokion yleissopimuksen rikoksista ja tietyistä muista teoista ilma-aluksissa; |
31. |
panee merkille komission aloitteet parlamentin suositusten johdosta; pitää kuitenkin valitettavana, että niitä ei ole otettu osaksi laajempaa ohjelmaa ja strategiaa CIA:n ohjelman yhteydessä tapahtuneisiin ihmisoikeusloukkauksiin liittyvän vastuullisuuden ja uhrien tarvitsemien oikeussuojakeinojen ja korvausten varmistamiseksi; |
32. |
pyytää komissiota tutkimaan, onko etenkin turvapaikkaa ja oikeudellista yhteistyötä koskevia EU-säännöksiä rikottu CIA:n ohjelman yhteydessä tehdyn yhteistyön aikana; |
33. |
kehottaa komissiota edistämään ja tukemaan ihmisoikeuksia kunnioittavaa keskinäisen oikeusavun yhteistyötä ja oikeudellista yhteistyötä tutkintaviranomaisten välillä sekä yhteistyötä jäsenvaltioissa vastuukysymyksiä käsittelevien asianajajien välillä: kehottaa varmistamaan erityisesti, että tärkeitä tietoja vaihdetaan, ja edistämään kaikkien käytettävissä olevien EU:n välineiden ja resurssien tehokasta käyttöä; |
34. |
kehottaa komissiota laatimaan vuoden kuluessa toimintaedellytykset ja jäsenvaltioille osoitettavat raportointivaatimukset, jotta voidaan seurata ja tukea kansallisia vastuumenettelyjä, sekä laatimaan ihmisoikeuksia kunnioittaville tutkimuksille suuntaviivat, jotka perustuvat Euroopan neuvoston ja YK:n laatimiin standardeihin; |
35. |
kehottaa komissiota ryhtymään CIA:n ohjelman yhteydessä paljastuneiden institutionaalisten puutteiden vuoksi toimiin, joilla pyritään vahvistamaan EU:n valmiuksia ehkäistä ja hyvittää EU:ssa tapahtuneita ihmisoikeusloukkauksia ja vahvistamaan parlamentin asemaa; |
36. |
kehottaa komissiota ehdottamaan toimia, jotka koskevat Euroopan parlamentin ja parlamentin valiokuntien pysyvää yhteistyötä ja tietojen vaihtoa jäsenvaltioiden tiedustelu- ja turvallisuuspalvelujen valvomiseksi tapauksissa, joissa ilmenee, että jäsenvaltioiden tiedustelu- ja turvallisuuspalvelut ovat ryhtyneet yhteisiin toimiin EU:n alueella; |
37. |
pyytää komissiota tekemään ehdotuksia, joilla kehitetään järjestelyjä rajat ylittävien tiedustelutoimien demokraattiselle valvonnalle EU:n terrorisminvastaisen politiikan puitteissa; aikoo hyödyntää täysin omia parlamentaarisia valtuuksiaan terrorisminvastaisen politiikan tutkimiseksi parlamentin tutkimusosaston suositusten mukaisesti (PE453.207); |
38. |
kehottaa Euroopan oikeusasiamiestä tutkimaan komission, neuvoston ja EU:n turvallisuusvirastojen, erityisesti Europolin ja Eurojustin, laiminlyönnit perusoikeuksien ja hyvän hallinnon periaatteiden ja lojaalin yhteistyön noudattamisessa vastauksissaan TDIP-valiokunnan suosituksiin; |
39. |
kehottaa EU:ta varmistamaan, että sen omia kansainvälisiä velvoitteita noudatetaan täysipainoisesti ja että sen poliittiset toimet ja ulkopoliittiset välineet, kuten kidutusta koskevat suuntaviivat ja ihmisoikeuskeskustelut, pannaan täysipainoisesti täytäntöön, jotta sillä olisi vahvemmat lähtökohdat vaatia ihmisoikeuslausekkeiden tarkkaa noudattamista kaikissa allekirjoittamissaan kansainvälisissä sopimuksissa; kehottaa tärkeimpiä kumppaneitaan, kuten Yhdysvaltoja, noudattamaan kotimaansa ja kansainvälistä oikeutta; |
40. |
vahvistaa, että kansainvälinen terrorismin torjunta sekä kahdenvälinen tai monenvälinen kansainvälinen yhteistyö tällä alalla niin osana Naton toimintaa kuin tiedustelu- ja turvallisuuspalvelujen yhteydessä on toteutettava siten, että kunnioitetaan kaikilta osin ihmisoikeuksia ja perusvapauksia sekä noudatetaan asianmukaista demokraattista ja oikeudellista valvontaa; kehottaa jäsenvaltioita, komissiota, Euroopan ulkosuhdehallintoa sekä neuvostoa varmistamaan, että kansainvälisissä suhteissa noudatetaan näitä periaatteita, ja painottaa, että niiden olisi tehtävä perusteellinen arvio kumppaniensa ihmisoikeustilanteesta ennen minkäänlaisia uusia sopimuksia etenkään tiedusteluyhteistyöstä ja tietojen jakamisesta sekä tarkasteltava uudestaan voimassa olevia sopimuksia siltä osin kuin kyseiset kumppanit eivät kykene kunnioittamaan ihmisoikeuksia ja tiedotettava parlamentille tällaisten arvioiden ja uudelleentarkastelujen päätelmistä; |
41. |
vaatii varmistamaan, että ulkovaltojen erityispalvelujen loukkaavat puuttumiset EU:n suvereenien jäsenvaltioiden asioihin eivät vastaisuudessa toistu ja että terrorismin vastaista taistelua käydään loukkaamatta ihmisoikeuksia, perusvapauksia, demokratiaa ja oikeusvaltion periaatteita; |
42. |
muistuttaa, että kidutuksen vastaisen yleissopimuksen valinnaisessa pöytäkirjassa edellytetään kaikki vapaudenriistotilanteet kattavien valvontajärjestelmien käyttöönottoa, ja painottaa, että tämän kansainvälisen instrumentin noudattaminen parantaa suojaa entisestään; kannustaa painokkaasti EU:n kumppanuusmaita ratifioimaan tämän valinnaisen pöytäkirjan, luomaan itsenäisiä kansallisia ennalta ehkäiseviä menettelyjä, joissa noudatetaan Pariisin periaatteita, ja ratifioimaan kansainvälisen yleissopimuksen kaikkien henkilöiden suojelemiseksi tahdonvastaiselta katoamiselta; |
43. |
muistuttaa kansainväliseen oikeuteen ja etenkin kidutuksen vastaisen YK:n yleissopimuksen 12 artiklaan pohjautuvasta vetoomuksestaan, jonka mukaan kaikki valtiot, jotka joutuvat perusteltujen syytösten kohteeksi, pyrkivät kaikin keinoin tarjoamaan asiaan tarvittavan selvyyden ja, mikäli se on näytön pohjalta perusteltua, tekevät perusteellisia tutkimuksia ja selvityksiä poikkeuksellisiin luovutuksiin, salaisiin vankiloihin ja kidutukseen liittyvistä sekä muista vakavia ihmisoikeusrikkomuksia koskevista väitetyistä teoista, jotta voidaan selvittää totuus, tarvittaessa määrittää vastuu, varmistaa vastuuvelvollisuus, välttää rankaisemattomuus, myös saattamalla yksittäisiä henkilöitä oikeuden eteen, mikäli heidän rikosoikeudellisesta vastuustaan on näyttöä; vetoaa korkeaan edustajaan / varapuheenjohtajaan ja jäsenvaltioihin, jotta ne ryhtyisivät tässä yhteydessä kaikkiin tarvittaviin toimiin, joiden avulla voidaan varmistaa terrorismin torjuntaan liittyvien salaisten pidätysten globaaleja käytänteitä koskevan YK:n yhteisen tutkimuksen asianmukainen seuranta, erityisesti niiden seurantakirjeiden osalta, joita erityistoimeksiantojen haltijat 21. lokakuuta 2011 lähettivät 59 valtiolle ja joissa pyydettiin niiden hallituksia toimittamaan ajantasaiset tiedot kyseiseen tutkimukseen sisältyvien suositusten täytäntöönpanosta; |
44. |
kehottaa EU:ta varmistamaan, että sen jäsenvaltioilla, assosioituneilla mailla (erityisesti Cotonoun sopimuksen mukaisilla kumppanuusmailla), jotka ovat suostuneet ottamaan vastaan entisiä Guantánamon vankeja, on todella varaa tukea täysimääräisesti heidän elinolojaan, mahdollisuus toteuttaa toimia, joiden avulla helpotetaan heidän kotoutumistaan yhteiskuntaan, tarjota sairaanhoitoa, myös psykologista kuntoutusta, auttaa heitä saamaan henkilöllisyys- ja matkustusasiakirjat, edistää perheenyhdistämisoikeuden käyttöä ja kaikkia muita perusoikeuksia, jotka kuuluvat henkilöille, joille on myönnetty poliittinen turvapaikka; |
45. |
on erityisen huolestunut Yhdysvaltojen sotilaskomission menettelystä Abd al-Rahim al-Nashirin tapauksessa, jossa hänet voidaan tuomita kuolemaan, jos hänet todetaan syylliseksi; kehottaa Yhdysvaltojen viranomaisia sulkemaan pois mahdollisuuden tuomita Abd-Rahim al-Nashiri kuolemaan ja muistuttaa pitkäaikaisen kuolemanrangaistuksen vastaisesta kannastaan kaikissa tapauksissa ja kaikissa olosuhteissa; huomauttaa, että al-Nashirin tapausta on käsitelty Euroopan ihmisoikeustuomioistuimessa toukokuun 6. päivästä 2011 lähtien; kehottaa kaikkien niiden maiden viranomaisia, joissa al-Nashiria on pidetty, käyttämään kaikkia käytettävissä olevia keinoja, jotta voidaan varmistaa, ettei häntä tuomita kuolemaan; kehottaa korkeaa edustajaa / varapuheenjohtajaa nostamaan al-Nashirin tapauksen ensisijaiseksi kysymykseksi Yhdysvaltojen kanssa EU:n kuolemanrangaistusta koskevien suuntaviivojen soveltamisessa; |
46. |
toteaa, että kolmansien maiden kanssa tehtyjen sopimusten ihmisoikeuslausekkeen täysimääräinen soveltaminen on olennaisen tärkeää EU:n, sen jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välisissä suhteissa, ja katsoo, että on aiheellista tarkastella uudelleen tapaa, jolla Euroopan hallitukset ovat toimineet yhteistyössä diktatuurien sortokoneistojen kanssa terrorismin torjunnan nimissä; katsoo tässä yhteydessä, että äskettäin tarkistetun Euroopan naapuruuspolitiikan kautta on tarjottava vahvaa tukea turvallisuussektorin uudistukselle, jossa on erityisesti varmistettava tiedustelutoimintojen ja lainvalvontatoimintojen selkeä erottaminen toisistaan; kehottaa Euroopan ulkosuhdehallintoa, neuvostoa ja komissiota tehostamaan yhteistyötään kidutusta käsittelevän komitean ja muiden merkityksellisten Euroopan neuvoston järjestelmien kanssa terrorismin vastaisten tukihankkeiden suunnittelussa ja toteuttamisessa kolmansien maiden kanssa ja kaikenlaisissa kolmansien maiden kanssa käytävissä terrorismin torjuntaa koskevissa vuoropuheluissa; |
47. |
kehottaa entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian (FYROM) hallitusta selvittämään vastuut ja varmistamaan vastuuvelvollisuuden ilmeisesti henkilöllisyyttä koskevaan erehdykseen perustuneeseen Khaled el-Masrin sieppaamiseen, joka johti tämän laittomaan pidättämiseen ja väitettyyn kiduttamiseen; pitää valitettavana, ettei Skopjen syyttäjänvirasto ole ryhtynyt toimiin toteuttaakseen El-Masrin valituksen perusteella rikostutkinnan; huomauttaa, että Euroopan ihmisoikeustuomioistuin on ottanut asian käsiteltäväkseen ja että suuri jaosto käsitteli asiaa ensimmäisen kerran 16. toukokuuta 2012 pidetyssä istunnossaan; katsoo, että FYROMin hallituksen väitteiden mukainen toiminta tässä tapauksessa on ristiriidassa EU:n perusoikeus- ja oikeusvaltioperiaatteiden kanssa ja että komission on otettava ne asianmukaisesti esille FYROMin liittymistä Euroopan unioniin koskevan prosessin yhteydessä; |
48. |
kehottaa Natoa ja Yhdysvaltojen viranomaisia tekemään omat tutkimuksensa, toimimaan tiiviissä yhteistyössä EU:n ja sen jäsenvaltioiden parlamentaaristen selvitysten tai rikostutkintojen yhteydessä näissä asioissa (31), tarvittaessa myös vastaamalla pikaisesti keskinäistä oikeusapua koskeviin pyyntöihin, toimittamaan tiedot poikkeuksellisia luovutuksia koskevista ohjelmista ja muista ihmisoikeuksia ja perusvapauksia rikkovista toimista sekä antamaan epäiltyjen oikeudellisille edustajille kaikki näiden päämiestensä puolustamiseen tarvitsemat tiedot; kehottaa vahvistamaan, että kaikissa Naton sopimuksissa ja Naton ja EU:n välisissä sopimuksissa sekä muissa transatlanttisissa toimissa kunnioitetaan perusoikeuksia; |
49. |
antaa tunnustusta Yhdysvaltojen kansalaisyhteiskunnan hankkeille, joilla perustettiin vuonna 2010 puoluerajat ylittävä riippumaton työryhmä tarkastelemaan Yhdysvaltojen hallituksen politiikkaa ja toimia, jotka liittyvät "epäiltyjen terroristien" kiinniottamiseen, vangitsemiseen ja syyttämiseen sekä heidän pitämiseensä vangittuna Yhdysvalloissa Clintonin, Bushin ja Obaman hallintokaudella; |
50. |
kehottaa Yhdysvaltoja sen transatlanttiseen kumppanuuteen liittyvän aseman ja tämän alan johtoasemansa vuoksi tutkimaan kattavasti kaikki mahdolliset väärinkäytöksensä ja vastuunsa niistä, varmistamaan, että asiaan kuuluvaa kansallista ja kansainvälistä lainsäädäntöä sovelletaan kaikilta osin lainsäädännön aukkojen tukkimiseksi, lopettamaan sotilasoikeudenkäynnit, soveltamaan kattavasti rikosoikeutta terrorismista epäiltyihin sekä tarkastelemaan uudelleen vangitsemista ja habeas corpus -menettelyä, oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä, kidutuskieltoa ja syrjimättömyyden periaatteita ulkomaiden ja Yhdysvaltojen kansalaisten välillä; |
51. |
vetoaa presidentti Barack Obamaan, jotta tämä noudattaisi tammikuussa 2009 antamaansa lupausta sulkea Guantánamon vankileiri, sallisi kaikkien syytteiltä säästyvien palata kotimaahansa tai toiseen turvalliseen maahan mahdollisimman pian, pyrkisi siihen, että niitä Guantánamon vankeja, joita vastaan on riittävästi päteviä todisteita, kuullaan viipymättä oikeudenmukaisesti ja julkisesti itsenäisessä ja riippumattomassa tuomioistuimessa ja varmistaisi, että jos heidät todetaan syyllisiksi, heidät vangitaan Yhdysvalloissa sovellettavien kansainvälisten käytäntöjen ja periaatteiden mukaisesti; vaatii myös, että Guantánamossa tehdyt ihmisoikeusrikkomukset tutkitaan ja syylliset saatetaan vastuuseen; |
52. |
vaatii, että kaikille vangeille, joita ei voida asettaa syytteeseen mutta joita ei voida palauttaa kotimaahansa, koska he saattavat joutua siellä kidutuksen tai vainon kohteeksi, annetaan mahdollisuus asettautua Yhdysvaltoihin ja annetaan humanitaarista suojelua ja oikeus hakea hyvitystä (32); kehottaa painokkaasti myös jäsenvaltioita ilmaisemaan halukkuutta ottaa vastaan tällaisia entisiä Guantánamon vankeja; |
53. |
kehottaa Yhdysvaltojen viranomaisia poistamaan valtuudet pitää henkilöitä National Defence Authorization Act -lain nojalla pidätettyinä; |
54. |
kehottaa valtuuskuntien puheenjohtajakokousta varmistamaan, että parlamenttien välillä käynnistetään vuoropuhelua perusoikeuksien turvaamisesta terrorismin torjunnassa YK:n yhteisen, terrorismin torjuntaan liittyvien salaisten pidätysten globaaleja käytänteitä koskevan tutkimuksen ja siihen liittyvän seurannan perusteella sekä muun muassa lainsäädännön ja hallinnon hyviä käytänteitä sekä tiedustelupalvelujen ihmisoikeuksien varmistamiseen tähtääviä toimia koskevan YK:n raportin "Compilation of good practices on legal and institutional frameworks and measures that ensure respect for human rights by intelligence agencies while countering terrorism, including on their oversight" perusteella; |
55. |
sitoutuu tarkastelemaan seuraavassa kansallisten parlamenttien kanssa pidettävässä yhteisessä parlamentaarisessa kokouksessa parlamenttien asemaa niin, että vastuu CIA:n ohjelmaan liittyvistä ihmisoikeusloukkauksista taataan, sekä edistämään entistä laajempaa yhteistyötä ja säännöllistä yhteydenpitoa kansallisten tiedustelupalvelujen tutkimisesta vastaavien valvontaelimien kesken toimivaltaisten kansallisten viranomaisten, EU:n toimielinten ja virastojen läsnä ollessa; |
56. |
aikoo päättäväisesti jatkaa väliaikaisen valiokunnan sille antaman toimeksiannon hoitoa SEU-sopimuksen 2, 6 ja 7 artiklan mukaisesti; kehottaa kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokuntaa sekä ihmisoikeuksien alivaliokuntaa käsittelemään asiaa parlamentin täysistunnossa vuoden kuluttua tämän päätöslauselman hyväksymisestä; pitää välttämättömänä, että tuolloin arvioidaan parlamentin hyväksymien suositusten noudattamisaste ja analysoidaan syyt, joiden vuoksi suosituksia ei mahdollisesti ole noudatettu; |
57. |
kehottaa neuvostoa, komissiota, Euroopan oikeusasiamiestä, jäsenvaltioita, ehdokasvaltioiden ja assosioituneiden valtioiden hallituksia ja parlamentteja, Euroopan neuvostoa, Natoa, Yhdistyneitä kansakuntia ja Yhdysvaltojen hallitusta ja kongressin edustajainhuonetta ja senaattia tiedottamaan Euroopan parlamentille kaikista mahdollisista edistysaskeleista mietinnön toimeksiantoon kuuluvilla aloilla; |
*
* *
58. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, Euroopan oikeusasiamiehelle, jäsenvaltioiden, ehdokasvaltioiden ja assosioituneiden valtioiden hallituksille ja parlamenteille sekä Euroopan neuvostolle, Natolle, Yhdistyneille kansakunnille ja Yhdysvaltojen hallitukselle ja kongressin edustajainhuoneelle ja senaatille. |
(1) EUVL L 200, 30.7.2005, s. 1.
(2) EUVL C 115, 4.5.2010, s. 1.
(3) A/HRC/13/42, 19.2.2010.
(4) A/HRC/19/61, 18.1.2012.
(5) A/HRC/14/46, 17.5.2010.
(6) Päätöslauselma 1507 (2006).
(7) Päätöslauselma 1562 (2007).
(8) Asiak. 12714, 16.9.2011.
(9) EUVL C 285 E, 21.10.2010, s. 12.
(10) EUVL C 287 E, 29.11.2007, s. 309.
(11) EUVL C 76, 25.3.2010, s. 51.
(12) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2011)0271.
(13) EUVL C 67, 18.3.2010, s. 91.
(14) EUVL C 300 E, 9.12.2006, s. 136.
(15) EUVL C 102 E, 28.4.2004, s. 640.
(16) EUVL C 169 E, 15.6.2012, s. 49.
(17) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2011)0577.
(18) SPEECH/08/716, "Une politique visant à assurer l’effectivité des droits fondamentaux sur le terrain".
(19) Condoleezza Ricen kanssa Berliinissä 5. joulukuuta 2005 järjestetty lehdistön kyselytuokio ("Remarks en route to Germany") ja Brysselissä 8. joulukuuta 2005 järjestetty kyselytuokio ("Press Availability at the Meeting of the North Atlantic Council").
(20) "Sources Tell ABC News Top Al Qaeda Figures Held in Secret CIA Prisons", ABC News, 5.12.2005.
(21) "Lithuania Hosted Secret CIA Prison to Get "Our Ear"", ABC News, 20.8.2009.
(22) "CIA Holds Terror Suspects in Secret Prisons", 2.11.2005, ja "Europeans Probe Secret CIA Flights", Washington Post, 17.11.2005.
(23) Muun muassa 6. marraskuuta 2005 julkaistu Yhdysvaltojen salaisia pidätyskeskuksia Euroopassa koskeva Human Rights Watchin lausunto "U.S. Secret Detention Facilities in Europe", Euroopan osallisuutta luovutukseen ja salaiseen vangitsemiseen käsittelevä Amnesty International Europen 15. marraskuuta 2010 julkaistu raportti ja samaa aihepiiriä käsittelevä Reprieven 15. joulukuuta 2011 julkaistu raportti "Rendition on Record: Using the Right of Access to Information to Unveil the Paths of Illegal Prisoner Transfer Flights".
(24) Edellä mainitun 14. helmikuuta 2007 annetun päätöslauselman 232 kohta.
(25) EUVL L 200, 30.7.2005, s. 1.
(26) EUVL L 338, 21.12.2011, s. 31.
(27) Ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen 5 artikla, kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen 7 artikla, ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn eurooppalaisen yleissopimuksen 3 artikla ja siihen liittyvä oikeuskäytäntö, Euroopan unionin perusoikeuskirjan 4 artikla.
(28) A/HRC/19/44.
(29) "Inside Romania's secret CIA prison", The Independent, 9.12.2011.
(30) CPT:n raportti vierailusta Liettuaan 14.–18. kesäkuuta 2010 (19. toukokuuta 2011).
(31) Katso muun muassa edellä mainittu 9. kesäkuuta 2011 annettu päätöslauselma.
(32) Katso edellä mainitun 4. helmikuuta 2009 annetun päätöslauselman 3 kohta.
3.12.2013 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 353/16 |
Tiistai 11. syyskuuta 2012
EU:n sisäisen solidaarisuuden lisääminen turvapaikka-asioissa
P7_TA(2012)0310
Euroopan parlamentin päätöslauselma 11. syyskuuta 2012 EU:n sisäisen solidaarisuuden lisäämisestä turvapaikka-asioissa (2012/2032(INI))
2013/C 353 E/02
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 67 artiklan 2 kohdan, 78 artiklan ja 80 artiklan, |
— |
ottaa huomioon 2. joulukuuta 2011 annetun komission tiedonannon Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle: "EU:n sisäisen solidaarisuuden lisääminen turvapaikka-asioissa – Vastuun parempaan jakamiseen ja keskinäisen luottamuksen lisäämiseen tähtäävä EU:n ohjelma" (COM(2011)0835), |
— |
ottaa huomioon 25. marraskuuta 2009 antamansa päätöslauselman komission tiedonannosta Euroopan parlamentille ja neuvostolle "Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue kansalaisia varten – Tukholman ohjelma" (1), |
— |
ottaa huomioon 6. huhtikuuta 2005 annetun komission tiedonannon neuvostolle ja Euroopan parlamentille yhteisvastuuta ja maahanmuuttovirtojen hallintaa koskevan puiteohjelman perustamisesta vuosiksi 2007–2013 (COM(2005)0123), |
— |
ottaa huomioon oikeus- ja sisäasioiden neuvoston 8. maaliskuuta 2012 pidetyssä 3151. istunnossa annetut päätelmät yhteisestä kehyksestä aidon käytännön solidaarisuuden osoittamiseksi niitä jäsenvaltioita kohtaan, joiden turvapaikkajärjestelmiin kohdistuu erityisiä, myös eri ryhmistä koostuvien muuttovirtojen aiheuttamia paineita, |
— |
ottaa huomioon kansainväliset ja eurooppalaiset ihmisoikeusvälineet ja erityisesti pakolaisten oikeusasemaa koskevan YK:n yleissopimuksen, ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn eurooppalaisen yleissopimuksen, jäljempänä "Euroopan ihmisoikeussopimus" ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan, |
— |
ottaa huomioon 6. kesäkuuta 2007 annetun komission vihreän kirjan Euroopan yhteisestä turvapaikkajärjestelmästä (COM(2007)0301), |
— |
ottaa huomioon 17. kesäkuuta 2008 julkaistun komission asiakirjan "Turvapaikkapolitiikan toimintasuunnitelma: EU:n yhdennetty lähestymistapa suojeluun" (COM(2008)0360), |
— |
ottaa huomioon vähimmäisvaatimuksista tilapäisen suojelun antamiseksi siirtymään joutuneiden henkilöiden joukottaisen maahantulon tilanteissa, ja toimenpiteistä näiden henkilöiden vastaanottamisen ja vastaanottamisesta jäsenvaltioille aiheutuvien rasitusten tasapuolisen jakautumisen edistämiseksi 20. heinäkuuta 2001 annetun direktiivin 2001/55/EY (2), |
— |
ottaa huomioon 17. kesäkuuta 2011 pidetyssä neuvoston kokouksessa julkaistun puheenjohtajavaltio Puolan, Tanskan ja Kyproksen laatiman 18 kuukauden ohjelman, |
— |
ottaa huomioon 15. marraskuuta 2011 annetun komission ehdotuksen asetukseksi turvapaikka- ja maahanmuuttorahaston perustamisesta (COM(2011)0751), |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 48 artiklan, |
— |
ottaa huomioon kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietinnön (A7-0248/2012), |
A. |
ottaa huomioon, että Euroopan unioni on sitoutunut saattamaan vuonna 2012 valmiiksi Euroopan yhteisen turvapaikkajärjestelmän; |
B. |
ottaa huomioon, että solidaarisuus on tunnustettu Euroopan yhteisen turvapaikkapolitiikan olennaiseksi osatekijäksi ja johtavaksi periaatteeksi alusta alkaen ja että se muodostaa keskeisen periaatteen EU:n lainsäädännössä, jonka mukaan jäsenvaltioiden on jaettava sekä hyödyt että haitat tasapuolisesti ja oikeudenmukaisesti; |
C. |
katsoo, että solidaarisuuteen liittyy väistämättä myös vastuunkanto ja jäsenvaltioiden on valvottava sitä, että niiden turvapaikkajärjestelmät kykenevät täyttämään vaatimukset, jotka on vahvistettu kansainvälisessä ja unionin oikeudessa ja erityisesti vuonna 1951 tehdyssä Geneven pakolaissopimuksessa ja sen vuonna 1967 tehdyssä lisäpöytäkirjassa, Euroopan ihmisoikeussopimuksessa ja EU:n perusoikeuskirjassa; |
D. |
katsoo, että tuen antaminen turvapaikkamenettelyissä toimivan solidaarisuuden ja tasapuolisen vastuunjaon mukaisesti on nähtävä keinona auttaa jäsenvaltioita täyttämään velvoitteensa tarjota suojelua kansainvälisen suojelun tarpeessa oleville sekä antaa apua niille kolmansille maille, joissa on eniten pakolaisia, jotta voitaisiin vahvistaa koko yhteistä suojelun aluetta; |
E. |
ottaa huomioon, että yksittäiset turvapaikkahakemukset on käsiteltävä tapauskohtaisesti, mutta katsoo, että jos yhteiskäsittelyn halutaan johtavan yhteisiin päätöksiin, on otettava asianmukaisesti huomioon unionin yhteinen käsitys turvallisesta lähtömaasta ja turvallisesta kolmannesta maasta sekä ne ehdot ja suojamenettelyt, jotka sisältyvät parlamentin 6. huhtikuuta 2011 hyväksymään ensimmäisen käsittelyn kantaan komission ehdotuksesta turvapaikkamenettelyjä koskevan direktiivin tarkistamisesta; |
Johdanto
1. |
suhtautuu myönteisesti komission tiedonantoon "EU:n sisäisen solidaarisuuden lisääminen turvapaikka-asioissa", jossa vaaditaan solidaarisuuden ja vastuun jakamisen periaatteen muuttamista konkreettisiksi toimiksi ja kehotetaan jäsenvaltioita kantamaan vastuunsa varmistamalla, että niiden turvapaikkajärjestelmät täyttävät sekä kansainväliset että unionin vaatimukset; |
2. |
painottaa solidaarisuuden ja vastuun jakamisen keskeistä roolia ja horisontaalista vaikutusta Euroopan yhteisen turvapaikkajärjestelmän luomisessa; muistuttaa, että on tarpeen varmistaa unionin turvapaikkasäännöstön tehokas ja yhdenmukainen soveltaminen ja lainsäädännön täytäntöönpano korkeatasoisen suojelun takaamiseksi; |
3. |
muistuttaa, että oikeus kansainväliseen suojeluun on kansainväliseen ja unionin oikeuteen sisältyvä perusoikeus, jota täydennetään erilaisilla lisäoikeuksilla ja -periaatteilla, joita ovat muun muassa palauttamiskiellon periaate, oikeus ihmisarvoon, kidutuksen ja epäinhimillisen tai halventavan kohtelun kielto, naisten suojeleminen väkivallalta ja kaikilta syrjinnän muodoilta, oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin sekä oikeus yksityis- ja perhe-elämään; |
4. |
painottaa, että solidaarisuuden ja vastuun jakamisen periaate on vahvistettu perussopimuksissa ja että toimiva solidaarisuus edellyttää vähintään EU:n toimielinten, virastojen ja jäsenvaltioiden velvoitetta tehdä yhteistyötä tämän periaatteen toteuttamiskeinojen löytämiseksi; vakuuttaa, ettei solidaarisuuden periaate koske vain jäsenvaltioiden keskinäisiä suhteita vaan kattaa myös turvapaikanhakijat ja kansainvälistä suojelua saavat henkilöt; |
5. |
ottaa huomioon, että turvapaikan hakijoiden määrä on kasvanut vuonna 2011, mutta korostaa, että yleisesti turvapaikkahakemusten määrä on vähentynyt EU:ssa viime vuosikymmenen aikana merkittävästi; korostaa, että tietyt jäsenvaltiot vastaanottavat suhteettoman suuren määrän turvapaikkahakemuksia muihin verrattuna, mikä johtuu maantieteellisistä ja monista muista syistä, ja toteaa, että turvapaikkahakemukset jakautuvat epätasaisesti unionissa; muistuttaa, että vuonna 2011 yli 90 prosenttia turvapaikkahakemuksista jätettiin kymmenessä jäsenvaltiossa, ja toteaa, että kesään 2011 mennessä Maltasta uudelleensijoitettiin EU:hun vain 227 kansainvälistä suojelua saavaa henkilöä kuuteen muuhun jäsenvaltioon ja vuonna 2011 koko EU:ssa vain 4 125 pakolaista uudelleensijoitettiin vain kymmeneen EU:n jäsenvaltioon, mikä on noin 6,6 prosenttia kaikista kyseisen vuoden aikana uudelleensijoitetuista; painottaa, että näitä eroja on välttämättä täsmennettävä esimerkiksi vertailemalla absoluuttisia lukuja ja valmiusindikaattoreita ja että EU:n on lisättävä sekä hallinnollista että taloudellista tukeaan niille jäsenvaltioille, jotka vastaanottavat eniten turvapaikkahakemuksia; |
6. |
painottaa, että turvapaikanhakijoiden ja kansainvälistä suojelua saavien henkilöiden suojelun korkeaa tasoa ei voida saavuttaa eikä perusteltuja turvapaikkapäätöksiä voida tehdä, jos jäsenvaltioiden välisiä eroja turvapaikkahakemusten osuuksissa suhteessa yksittäisen jäsenvaltion hallinnolliseen ja tekniseen vastaanottokykyyn ei tasoiteta; |
7. |
muistuttaa, että jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että käytettävissä on oikeudenmukaiset ja tehokkaat turvapaikkajärjestelmät, jotta voidaan reagoida turvapaikanhakijoiden määrän vaihteluihin; katsoo, että vaikka turvapaikkahakemusten määrä vaihteleekin, on näyttöä siitä, että tietyt rajanylityspaikat EU:n ulkorajoilla ovat muita vilkkaampia ja että niillä voidaan kohtuudella odottaa suurta määrää turvapaikkahakemuksia; vaatii toimenpiteitä EU:n merkittävillä maahantuloalueilla sijaitsevien jäsenvaltioiden turvapaikkajärjestelmien valmiuksien parantamiseksi käytännön solidaarisuuden osoituksena; |
8. |
painottaa, että kaikki jäsenvaltiot ovat velvollisia soveltamaan täysimääräisesti unionin oikeutta ja täyttämään kansainväliset turvapaikkoja koskevat velvoitteensa; toteaa, että EU:n ulkorajavaltiot kohtaavat Euroopan yhteisen turvapaikkajärjestelmän yhteydessä erilaisia haasteita kuin ne, joilla ei ole ulkorajaa, joten ne tarvitsevat myös erilaista tukea pystyäkseen hoitamaan tehtävänsä asianmukaisesti; huomauttaa, että SEUT:n 80 artiklassa vaaditaan olemassa olevien toimenpiteiden käyttöön ottamista sekä tarvittaessa uusien toimenpiteiden kehittämistä näiden ulkorajavaltioiden tukemiseksi tarvittaessa; |
9. |
kehottaa optimoimaan nykyisten toimenpiteiden käyttöä sekä kehittämään uusia kohdennettuja toimenpiteitä ja välineitä, jotta jatkuvasti muuttuviin haasteisiin voidaan vastata joustavasti mutta tehokkaasti; katsoo, että tällainen optimointi on erityisen ajankohtaista, kun otetaan huomioon EU:n akuutti talouskriisi, joka aiheuttaa jäsenvaltioille lisäpaineita niiden pyrkiessä selviytymään tehokkaasti turvapaikkamenettelyistä, erityisesti niissä valtioissa, joihin saapuu suhteettoman suuria määriä turvapaikanhakijoita; |
10. |
ottaa huomioon kasvavat pakolaisuuteen liittyvät tarpeet globaalilla tasolla ja katsoo, että ympäristö- ja kehitysyhteistyöpolitiikan alan yhteistyöllä kolmansien maiden kanssa voi olla merkittävä rooli solidaarisuuteen perustuvien suhteiden kehittämisessä; |
11. |
korostaa, että on tärkeää kerätä, analysoida ja suhteuttaa luotettavia, täsmällisiä, kattavia, vertailukelpoisia ja ajantasaisia määrällisiä ja laadullisia tietoja, joiden perusteella pystytään seuraamaan ja arvioimaan toimenpiteitä ja saamaan selkeä käsitys turvapaikka-asioista; kehottaa siksi jäsenvaltioita antamaan Euroopan turvapaikka-asioiden tukivirasto EASOlle ja komissiolle turvapaikka-asioita koskevia tietoja maahanmuuton tilastoista annetun asetuksen ja EASOsta annetun asetuksen mukaisten tietojen lisäksi; katsoo, että kaikki tilastotiedot on mahdollisuuksien mukaan eriteltävä sukupuolen mukaan; |
12. |
pitää valitettavana, että sosiaalis-taloudellisen turvattomuuden ohella muukalaisviha ja rasismi sekä turvapaikanhakijoita ja pakolaisia koskevat kielteiset ja väärään tietoon perustuvat käsitykset ovat saaneet yhä enemmän jalansijaa EU:ssa; suosittelee, että jäsenvaltiot toteuttaisivat turvapaikanhakijoiden ja kansainvälistä suojelua saavien henkilöiden todellista tilannetta koskevia tiedotuskampanjoita; |
Käytännön yhteistyö ja tekninen apu
13. |
korostaa, että EASONn perustamisen myötä voidaan tehostaa turvapaikkakäytäntöjen välisten huomattavien erojen tasaamiseen tähtäävää jäsenvaltioiden välistä käytännön yhteistyötä ja parantaa turvapaikkajärjestelmien toimivuutta ja oikeudenmukaisuutta EU:ssa; katsoo, että tämän aktiivisen käytännön yhteistyön rinnalla olisi samanaikaisesti yhdenmukaistettava lainsäädännöllisesti Euroopan turvapaikkapolitiikkoja; |
14. |
muistuttaa, että EASOn on annettava teknistä tukea ja tarjottava erityisasiantuntemusta jäsenvaltioille turvapaikkalainsäädännön täytäntöönpanossa yhteistyössä kansalaisyhteiskunnan ja YK:n pakolaisjärjestön kanssa; korostaa, että Euroopan komission on käytettävä tukiviraston keräämää tietoa tunnistaakseen mahdolliset puutteet jäsenvaltioiden turvapaikkajärjestelmissä; toteaa, että tällainen EASOn asetuksen (EU) N:o 439/2010 mukaisesti keräämä tieto on tärkeää myös varhaisvaroitus-, valmius- ja kriisinhallintamekanismille, josta tulee osa tarkistettua Dublin-asetusta; painottaa, että on tärkeää esittää säännöllisesti kertomuksia ja laatia toimintasuunnitelmia, jotta voidaan edistää kohdennettuja ratkaisuja ja esittää suosituksia Euroopan yhteisen turvapaikkajärjestelmän parantamiseksi ja mahdollisten puutteiden korjaamiseksi; panee erityisesti merkille EASOn tehtävän yhteisten toimien koordinoinnissa ja tukemisessa niiden jäsenvaltioiden auttamiseksi, joiden vastaanottovalmiuksiin ja turvapaikkajärjestelmiin kohdistuu erityisen suurta painetta, mikä voidaan tehdä muun muassa lähettämällä virkailijoita kyseisiin jäsenvaltioihin ja asettamalla käyttöön turvapaikka-asiantuntijaryhmiä sekä sosiaalityöntekijöitä ja tulkkeja, jotka kriisitilanteessa voivat aloittaa nopeasti toimintansa; muistuttaa, että EASOn vaikutus riippuu jäsenvaltioiden halukkuudesta hyödyntää täysin sen tarjoamia mahdollisuuksia; |
15. |
kehottaa EASOa optimoimaan käytössään olevat resurssit sille annettujen tehtävien, rajallisten määrärahojen, resurssien ja kokemuksen pohjalta käymällä tiivistä vuoropuhelua ja tekemällä tiivistä yhteistyötä kansainvälisten järjestöjen ja kansalaisyhteiskunnan kanssa, jotta voidaan vaihtaa tietoja, koota yhteen turvapaikka-alan tietämystä, kerätä tietoja, vaihtaa parhaita toimintatapoja, määritellä kattavat suuntaviivat turvapaikkajärjestelmän sukupuolinäkökohdista ja kehittää koulutusta sekä laatia luetteloita asiantuntijoista, sosiaalityöntekijöistä ja tulkeista, jotka voisivat antaa apuaan lyhyellä varoitusajalla; suosittaa lisäksi, että EASO varmistaisi mahdollisimman monien järjestöjen osallistumisen neuvoa-antavaan foorumiin; |
16. |
painottaa, että EASOn toiminnassa on keskityttävä sekä pitkän aikavälin ennaltaehkäiseviin tavoitteisiin että nopeaa reagointia vaativiin toimenpiteisiin, jotta erilaisiin tilanteisiin voidaan vastata asianmukaisesti; katsoo tämän vuoksi, että vaikka EASOn olisi tuettava puutteellisten tai huonosti toimivien turvapaikkajärjestelmien valmiuksien kehittämistä, sen on annettava etusija hätätilanteille ja jäsenvaltioille, joihin kohdistuu erityistä tai suhteetonta painetta; painottaa turvapaikka-asiantuntijaryhmien ratkaisevaa roolia käsiteltävien tapausten suurten määrien ja ruuhkien selvittämisessä, sillä ne voivat antaa koulutusta, hallinnoida hankkeita, tarjota neuvontaa ja suositella konkreettisia toimenpiteitä sekä vastata seurannasta ja jatkotoimien toteuttamisesta; |
17. |
panee merkille toimenpideohjelman Kreikan turvapaikkajärjestelmän tukemiseksi sekä turvapaikanhakijoiden ja kansainvälistä suojelua saavien henkilöiden tilanteen parantamiseksi Kreikassa; painottaa, että hienoisesta edistymisestä huolimatta tarvitaan niin EU:n kuin Kreikan viranomaisten lisäponnistuksia turvapaikkajärjestelmän parantamiseksi ja sen varmistamiseksi, että turvapaikanhakijoiden oikeuksia kunnioitetaan täysimääräisesti; muistuttaa, että budjettivajeen pienentämiseksi tarkoitetut toimenpiteet estävät osoittamasta lisää kansallisia varoja uusien viranomaisten palkkaamiseen, ja suosittelee, että ongelmaan puututaan, koska tarvitaan hyvin toimiva turvapaikkaviranomainen, jotta Kreikka voi täyttää kansainvälisen oikeuden ja EU:n lainsäädännön mukaiset velvoitteensa; |
18. |
panee merkille EASOn ja Frontexin keskinäistä yhteistyötä koskevan komission ja neuvoston suosituksen ja painottaa, että tällainen yhteistyö kansainvälisen suojelun alalla edellyttää ehdottomasti Frontexin perusoikeusstrategian täysimääräistä ja nopeaa täytäntöönpanoa, ihmisoikeusvaltuutetun nimittämistä, neuvoa-antavan ryhmän perustamista kansalaisyhteiskunnan kanssa sekä kansainvälisten järjestöjen kutsumista osallistumaan sen toimintaan ihmisoikeustarkkailijoina; korostaa, että yhteistyössä on otettava huomioon unionin ja kansainvälisen oikeuden vaatimukset ja pyrittävä parantamaan käytännössä turvapaikanhakijoiden suojelutasoa; kehottaa siksi EASOa tukemaan Fontexia sen pyrkimyksissä täyttää kansainvälisen suojelun saamiseen ja erityisesti palauttamiskiellon periaatteeseen liittyvät velvoitteensa; korostaa, että rajatoimenpiteitä on toteutettava suojelulähtöisyyden periaatteen mukaisesti; |
19. |
tunnustaa tarpeen tarkistaa säännöllisesti EASOn toimeksiantoa, jotta voidaan varmistaa sen kyky reagoida asianmukaisesti turvapaikkajärjestelmien erilaisiin haasteisiin; ottaa huomioon, että kaikki EASOn toiminta riippuu jäsenvaltioiden hyvästä tahdosta, ja ehdottaa harkittavaksi mahdollisuutta ottaa käyttöön EASOn toimeksiannon puitteissa rakenteelliset takeet, jotta varmistettaisiin käytännön yhteistyö ja tekninen apu tarvittaessa; |
Yhteisvastuuseen perustuva rahoitus
20. |
rohkaisee jäsenvaltioita hyödyntämään täysimääräisesti Euroopan pakolaisrahaston tarjoamia mahdollisuuksia kohdennettujen toimien toteuttamiseen turvapaikkajärjestelmien parantamiseksi; suosittaa, että jäsenvaltiot toteuttavat toimia hallintomenettelyjen monimutkaisuuden, varojen hyödyntämisen viivästymisen ja likviditeettiongelmien kaltaisiin asioihin puuttumiseksi, jotta voidaan varmistaa varojen tehokas ja nopean jakaminen; |
21. |
muistuttaa, että jäsenvaltioiden on toimittava siten, että ne voivat käyttää täysipainoisesti Euroopan pakolaisrahaston tarjoamia mahdollisuuksia ja olla varmoja siitä, että kaikki myönnetyt varat voidaan maksaa, jotta hankevastaavat eivät joudu vaikeuksiin rahoitettuja hankkeita toteutettaessa; |
22. |
suhtautuu myönteisesti vuonna 2014 perustettavaksi suunniteltuun entistä yksinkertaisempaan ja joustavampaan turvapaikka- ja maahanmuuttorahastoon, jolla korvataan Euroopan pakolaisrahasto, Eurooppalainen rahasto kolmansien maiden kansalaisten kotouttamista varten sekä Euroopan paluurahasto, ja korostaa, että on tarpeen myöntää riittävästi varoja kansainvälisen suojelun saajien ja turvapaikanhakijoiden suojeluun; painottaa, että on tärkeää sisällyttää Euroopan pakolaisrahastoon suojakeinoja, joilla estetään varojen liiallinen keskittäminen yhdelle ainoalle toiminta-alalle Euroopan yhteisen turvapaikkajärjestelmän kustannuksella; katsoo tarpeelliseksi osoittaa riittävät varat rajavalvontaan myös kauden 2014–2020 monivuotisen rahoituskehyksen sisäasioiden alan määrärahauudistuksessa solidaarisuuden toteuttamiseksi laajemmin tälläkin alalla; muistuttaa, että kansainvälisen suojelun ja jäsenvaltioiden solidaarisuustoimenpiteiden rahoittamiseen on aina oltava riittävät varat; |
23. |
korostaa, että turvapaikka- ja maahanmuuttorahaston varojen on oltava riittävän joustavat ja helposti käyttöön otettavissa ja käytettävissä niin, että kyetään toimimaan ripeästi ja tarkoituksenmukaisesti, jos yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa ilmaantuu ennakoimattomia paineita tai hätätilanteita; ehdottaa, että varataan tarvittaessa tietty prosenttiosuus turvapaikka- ja maahanmuuttorahastolle keskivaiheen tarkistuksen yhteydessä varatuista varoista toimenpiteisiin jäsenvaltioiden auttamiseksi panemaan täysimääräisesti täytäntöön ja soveltamaan nykyistä unionin turvapaikkasäännöstöä sekä noudattamaan kaikkia alan kansainvälisiä velvoitteita; |
24. |
pitää myönteisenä yksittäisten jäsenvaltioiden kanssa sisäasioiden alalla käytävää poliittista vuoropuhelua siitä, miten jäsenvaltiot aikovat käyttää varoja ennen monivuotisten ohjelmien laatimista; korostaa osallistumista painottavien toimintatapojen merkitystä parhaiden tulosten saavuttamiseksi ja suosittaa kumppanuusperiaatteen vahvistamista ottamalla toimintaan mukaan kansalaisyhteiskunnan toimijat, kansainväliset järjestöt sekä paikallis- ja alueviranomaiset sekä muut sidosryhmät, koska kaikkien niiden käytännön kokemus on olennaista realististen tavoitteiden asettamiselle ja kestävien ohjelmien kehittämiselle; katsoo, että niiden osallistuminen tavoitteiden ja ohjelmien valmisteluun, täytäntöönpanoon, seurantaan ja arviointiin on tärkeää ja että jäsenvaltioiden olisi otettava tämä huomioon; |
25. |
korostaa taloudellisen vastuunjaon tärkeyttä turvapaikka-asioissa ja suosittaa, että luotaisiin hyvin rahoitettu mekanismi, jotta voitaisiin ottaa vastaan turvapaikanhakijoita ja kansainvälistä suojelua saavia henkilöitä absoluuttisesti tai suhteellisesti suurempi määrä ja avustaa jäsenvaltioita, joiden turvapaikkajärjestelmät ovat puutteelliset; katsoo, että lisätutkimukset ovat tarpeen turvapaikkahakemusten vastaanottamisesta ja käsittelystä aiheutuvien todellisten kulujen selvittämiseksi; kehottaa tämän vuoksi komissiota toteuttamaan tutkimuksen niiden varojen arvioimiseksi, jotka olisi osoitettava kunkin jäsenvaltion vastuun perusteella, seuraavan kaltaisten indikaattorien perusteella: ensimmäisten turvapaikkahakemusten määrä, pakolaisaseman tai tilapäisen suojelun myöntämispäätösten määrä, uudelleensijoitettujen pakolaisten määrä, palauttamispäätösten ja -operaatioiden määrä ja pysäytettyjen laittomien maahantulijoiden määrä; |
26. |
suosittaa, että jäsenvaltiot hyödyntävät turvapaikka- ja maahanmuuttorahaston uudelleensijoittamistoimille suunnattuja varoja, koska rahaston kautta myönnettävä rahoitustuki ja EASOn tekninen apu ovat merkittäviä; ehdottaa ensisijaisten alojen määrittelyä kiireellisiin tilanteisiin puuttumiseksi sekä lisärahoitusavun antamiseksi jäsenvaltioille, jotka haluavat osallistua uudelleensijoittamisaloitteisiin, jotta voidaan keventää niihin liittyviä taloudellisia kustannuksia; |
27. |
katsoo, että selkeyttämällä ja tehostamalla uudelleensijoittamistoimiin osallistuville jäsenvaltioille tarjottavia taloudellisia kannustimia sekä laatimalla ennakoivia strategioita kansallisten turvapaikkajärjestelmien infrastruktuurien parantamiseksi voidaan pitkällä aikavälillä edistää normien yhdenmukaistamista EU:ssa ja parantaa Euroopan yhteisen turvapaikkajärjestelmän laatua; |
28. |
on tyytyväinen mahdollisuuksiin lisätä komission rahoitusosuutta aina 90 prosenttiin sellaisten hankkeiden kaikista tukikelpoisista menoista, joita ei muuten pantaisi täytäntöön; katsoo, että komission rahoittamien hankkeiden on osoitettava selvää lisäarvoa; korostaa, että unionin määrärahojen ei pidä missään tapauksessa korvata turvapaikkatoimiin tarkoitettuja jäsenvaltioiden määrärahoja; |
29. |
korostaa, että toiminnan rahoituksessa on nykyään ongelmia, jotka liittyvät tarkkojen tietojen ja rahoituksen saantiin, realististen ja tilannekohtaisten tavoitteiden asettamiseen ja tehokkaan seurannan toteuttamiseen; kehottaa ottamaan käyttöön varmistuskeinoja päällekkäisyyksien välttämiseksi, noudattamaan selkeyttä varojen jakamisessa sekä tarkastelemaan perusteellisesti toiminnan lisäarvoa ja saavutettuja tuloksia; |
30. |
korostaa, että varojen käyttöä ja hallinnointia on valvottava tiukasti erityisten määrällisten ja laadullisten indikaattorien ja erityiskriteerien perusteella, jotta estetään henkilö- ja taloudellisten resurssien virheellinen kohdentaminen ja taataan vahvistettujen tavoitteiden noudattaminen; suhtautuu myönteisesti yhteisen arviointi- ja seurantajärjestelmän perustamiseen; |
31. |
kehottaa jäsenvaltioita varmistamaan komission avulla, että pyritään hyödyntämään täysimääräisesti nykyistä täydentävyyttä muiden saatavilla olevien rahoitusvälineiden, kuten Euroopan sosiaalirahaston ja muiden rakennerahastojen, kanssa, jotta turvapaikkatoimien rahoittamista voitaisiin tarkastella kokonaisvaltaisesti; |
Vastuunjako
32. |
suhtautuu myönteisesti siihen, että komissio on sitoutunut tekemään kattavan arvioinnin Dublin-järjestelmästä vuonna 2014 ja käymään läpi järjestelmän oikeudelliset, taloudelliset ja sosiaaliset sekä ihmisoikeuksiin kohdistuvat vaikutukset, kuten vaikutukset naisturvapaikanhakijoiden tilanteeseen; katsoo, että on edelleen tarkasteltava tasapuolisen vastuunjakomekanismin kehittämistä sen määrittämiseksi, minkä jäsenvaltion olisi vastattava turvapaikkahakemusten käsittelystä, koska näin voitaisiin antaa nopeasti ja tehokkaasti käytännön tukea jäsenvaltiolle hätätilanteissa ja paineiden kasvaessa suhteettomiksi; |
33. |
katsoo, että Dublin-asetuksella, jossa säädetään turvapaikkahakemuksia koskevan vastuun jakamisesta, sälytetään kohtuuton taakka jäsenvaltioille, jotka ovat EU:hun suuntautuvan muuton maahantulopaikkoja, eikä järjestelmässä käsitellä turvapaikkavastuun tasapuolista jakautumista jäsenvaltioiden kesken; toteaa, että Dublin-järjestelmän soveltaminen on tähän mennessä johtanut turvapaikanhakijoiden eriarvoiseen kohteluun joissakin jäsenvaltioissa ja aiheuttanut haittaa perheenyhdistämiselle ja kotoutumiselle, sillä turvapaikkajärjestelmien erot ovat hyvin suuret ja turvapaikkasäännöstön täytäntöönpano on ollut riittämätöntä; korostaa myös Dublin-asetuksen tehokkuuteen ja kustannustehokkuuteen liittyviä puutteita, koska yli puolet hyväksytyistä siirroista jää tekemättä ja saman henkilön useita turvapaikkahakemuksia jätetään edelleen merkittäviä määriä; kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita varmistamaan, että jäsenvaltioon Dublin II -asetuksen perusteella palautetut turvapaikanhakijat eivät saa huonompaa kohtelua vain koska he ovat Dublin II -asetuksen mukaisesti palautettuja; |
34. |
korostaa, että asiaan liittyvässä oikeuskäytännössä murennetaan jo Dublin-järjestelmän perusajatusta; katsoo, että oikeuskäytännössä on ratkaistu yksittäisiä tapauksia mutta ei ole pystytty korjaamaan Dublin-järjestelmän täytäntöönpanon puutteita; ottaa huomioon, että jäsenvaltioiden on varmistettava, että niiden turvapaikkajärjestelmät täyttävät unionin ja kansainvälisen oikeuden vaatimukset, ja suhtautuu siksi myönteisesti pyrkimyksiin sisällyttää Dublin II -asetukseen lisäedellytyksiä, joilla vähennetään järjestelmän haittavaikutuksia; katsoo, että keskustelussa vastuullisen jäsenvaltion määrittämiseksi on otettava huomioon se, että joihinkin jäsenvaltioihin kohdistuu jo suhteettomia paineita ja että jotkin turvapaikkajärjestelmät toimivat osittain tai kaikin puolin huonosti; |
Turvapaikkahakemusten yhteiskäsittely
35. |
katsoo, että on välttämätöntä jatkaa vuoropuhelua turvapaikanhakijoita ja kansainvälistä suojelua saavia henkilöitä koskevan vastuun jakamisesta sekä vuoropuhelua suojelunormien parantamista edistävien välineiden, kuten turvapaikkahakemusten yhteiskäsittelyn (jäljempänä "yhteiskäsittely") ja uudelleensijoittamista koskevien ohjelmien, käyttämisestä; |
36. |
katsoo, että yhteiskäsittely voisi olla hyödyllinen solidaarisuuden ja vastuun jakamisen väline erilaisissa tapauksissa, erityisesti kun jäsenvaltio kohtaa merkittäviä tai äkillisiä turvapaikanhakijoiden virtoja tai kun turvapaikkahakemukset ruuhkautuvat merkittävästi, mikä viivästyttää ja murentaa turvapaikkamenettelyä turvapaikanhakijoiden haittaavalla tavalla; katsoo, että yhteiskäsittelyllä voitaisiin ehkäistä tai ratkaista kapasiteettiongelmia, vähentää turvapaikkaprosesseihin liittyviä rasitteita ja kustannuksia, nopeuttaa turvapaikkahakemusten käsittelyä sekä jakaa vastuu hakemusten käsittelystä entistä tasapuolisemmin; painottaa, että yhteiskäsittely edellyttää selkeää vastuunjakoa siihen osallistuvien jäsenvaltioiden kesken, jotta vältetään vastuun siirto, ja korostaa lisäksi, että päätöksenteko on edelleen jäsenvaltioiden vastuulla; toteaa, että tätä olisi täydennettävä järjestelmällä, jolla varmistetaan vastuun tasapuolisempi jakautuminen sen jälkeen kun hakemukset on käsitelty; |
37. |
pitää myönteisenä komission käynnistämää yhteiskäsittelyn toteuttamiskelpoisuutta koskevaa tutkimusta, jossa kartoitetaan unionin alueella toteutettavan yhteiskäsittelyn oikeudellisia ja käytännöllisiä vaikutuksia ja selvitetään tiettyjä epäselviä kysymyksiä; |
38. |
toteaa, että yhteiskäsittely ei välttämättä johda yhteiseen päätökseen mutta siihen voisi kuulua myös tuen antaminen ja yhteinen käsittely turvapaikkamenettelyn muissa osissa, kuten tunnistamisessa, ensimmäiseen päätökseen johtavan menettelyn valmistelemisessa, kuulemisissa tai lähtömaan poliittisen tilanteen arvioinnissa; |
39. |
korostaa, että yhteiskäsittelyn on tarjottava lisäarvoa päätöksentekoprosessin laadun osalta sekä varmistettava oikeudenmukaiset, tehokkaat ja nopeat menettelyt ja edistettävä niitä; painottaa, että turvapaikkamenettelyjen parantaminen alusta alkaen (etupainotteisuus) voi vähentää menettelyn kestoa ja kustannuksia, jolloin siitä olisi hyötyä sekä turvapaikanhakijoille että jäsenvaltioille; |
40. |
painottaa, että yhteiskäsittelyjärjestelmässä olisi kunnioitettava hakijoiden kaikkia oikeuksia, mistä olisi myös annettava vahvat takuut; korostaa, että yhteiskäsittelyä ei missään tapauksessa saa käyttää turvapaikkamenettelyn nopeuttamiseen sen laadun kustannuksella; katsoo, että yhteiskäsittely voi johtaa myös yksittäisiä turvapaikanhakijoita hyödyttävään turvapaikkamenettelyn tehostumiseen, koska suurempien hallinnollisten valmiuksien ansiosta hakijoiden suojelutarpeet voidaan tunnistaa nopeammin; |
41. |
katsoo, että EASOlla voi olla arvokas tehtävä, koska se voisi perustaa, kouluttaa ja koordinoida turvapaikka-asioiden tukiryhmiä, jotka tarjoaisivat apua, neuvoja ja suosituksia ensimmäiseen päätökseen johtavissa menettelyissä; |
42. |
suosittaa, että yhteiskäsittelyä koskevissa suunnitelluissa järjestelmissä katsotaan ensisijaisiksi vaihtoehdot, jotka koskevat asianomaisten viranomaisten toimintaa ja yhteistyötä turvapaikanhakijoiden siirtämisen sijaan; |
43. |
kehottaa EASOa edistämään, helpottamaan ja koordinoimaan tietojenvaihtoa ja muita toimia yhteiskäsittelyä varten; |
Kansainvälistä suojelua saavien henkilöiden ja turvapaikanhakijoiden uudelleensijoittaminen
44. |
painottaa, että EU:n uudelleensijoittamista ja EU:n sisäistä siirtoa koskevat järjestelmät ovat täydentäviä toimenpiteitä, joilla pyritään vahvistamaan turvapaikanhakijoiden ja kansainvälistä suojelua saavien henkilöiden suojelua samalla kun osoitetaan EU:n sisäistä ja ulkoista solidaarisuutta; |
45. |
korostaa, että kansainvälistä suojelua saavien henkilöiden ja turvapaikanhakijoiden uudelleensijoittaminen voi tietyin edellytyksin olla yksi konkreettisimmista solidaarisuuden muodoista, jolla voidaan edesauttaa merkittävästi tasapuolisemman Euroopan yhteisen turvapaikkajärjestelmän luomista; painottaa, että harvat jäsenvaltiot ovat tähän mennessä osallistuneet uudelleensijoittamista koskeviin aloitteisiin, vaikka se on myös vankka ilmaus sitoutumisesta kansainväliseen suojeluun ja ihmisoikeuksien edistämiseen; |
46. |
korostaa, että EU:n uudelleensijoittamista koskeva Maltan-hanke (Eurema), jossa kansainvälistä suojelua saavia henkilöitä on sijoitettu ja sijoitetaan Maltalta muihin jäsenvaltioihin, sekä sen jatkaminen ja vastaavat hankkeet ovat tärkeitä, ja kannattaa uusien vastaavien aloitteiden kehittämistä; pitää valitettavana, ettei hanke ole ollut niin menestyksekäs kuin odotettiin, koska jäsenvaltiot ovat haluttomia osallistumaan siihen; kehottaa jäsenvaltioita osallistumaan aktiivisemmin Eurema-hankkeeseen osoittaen solidaarisuuden ja vastuunjaon henkeä; on tyytyväinen komission lupaukseen arvioida perusteellisesti Eurema-hanketta ja esittää ehdotus EU:n pysyvästä uudelleensijoittamismekanismista; |
47. |
kehottaa komissiota ottamaan ehdotuksessaan EU:n pysyvästä tehokkaasta uudelleensijoittamismekanismista huomioon EU:n jakoperusteen, jossa tarkastellaan kansainvälisen suojelun saajien uudelleensijoittamista sellaisten asianmukaisten indikaattorien avulla, jotka kuvaavat jäsenvaltion vastaanotto- ja kotouttamisvalmiuksia, kuten jäsenvaltion BKT, väkiluku ja pinta-ala, ja joissa otetaan huomioon suojelun saajien edut ja kotoutumismahdollisuudet; katsoo, että tällaista EU:n jakoperustetta voitaisiin soveltaa jäsenvaltioihin, joiden turvapaikkajärjestelmiin kohdistuu erityisiä ja suhteettomia paineita, tai vastaavasti hätätilanteissa; painottaa, että uudelleensijoittaminen riippuu aina kansainvälisen suojelun saajien suostumuksesta ja että eurooppalaisen jakoperusteen käyttöönotolla ei rajoitettaisi jokaisen jäsenvaltion velvoitetta panna täytäntöön ja soveltaa EU:n nykyistä turvapaikkalainsäädäntöä suojelutarpeen, vastaanotto-olosuhteiden ja menettelyllisten takeiden osalta ja noudattaa kaikkia alan kansainvälisiä velvoitteita; |
48. |
kehottaa komissiota sisällyttämään ehdotukseensa EU:n pysyvästä uudelleensijoittamista koskevasta ohjelmasta vahvat menettelylliset takeet ja selkeät kriteerit, joilla pyritään takaamaan suojelua mahdollisesti saavien henkilöiden edut sekä lieventämään maahanmuuton aiheuttamaa painetta niissä jäsenvaltioissa, jotka ovat erityisen suurten muuttovirtojen kohteena; suosittaa, että vastaanottava yhteisö, kansalaisyhteiskunta ja paikallisviranomaiset otetaan alusta alkaen mukaan uudelleensijoittamisaloitteisiin; |
49. |
korostaa, että vaikka uudelleensijoittaminen voi tarjota kestäviä ratkaisuja kansainvälistä suojelua saaville henkilöille ja keventää jäsenvaltioiden turvapaikkajärjestelmiin kohdistuvia paineita, sen ei pidä johtaa vastuun siirtelyyn; vaatii, että uudelleensijoittamisen yhteydessä on vaadittava vahvoja sitoumuksia siitä hyötyviltä jäsenvaltioilta, jotta niiden turvapaikkajärjestelmissä olevat suojeluun liittyvät puutteet saataisiin korjattua tehokkaasti ja voitaisiin taata suojelun korkea taso lähettäviin jäsenvaltioihin jääville kansainvälistä suojelua saaville henkilöille vastaanotto-olosuhteiden, turvapaikkamenettelyjen ja kotouttamisen osalta; |
50. |
on tyytyväinen rahoitusmahdollisuuksiin, jotka turvapaikka- ja maahanmuuttorahasto tarjoaa turvapaikanhakijoiden uudelleensijoittamista varten, ja kannustaa jäsenvaltioita osallistumaan vapaaehtoisiin aloitteisiin ottaen huomioon turvapaikanhakijoiden kaikki oikeudet ja sen, että heidän suostumuksensa tarvitaan; kehottaa komissiota tutkimaan turvapaikanhakijoiden uudelleensijoittamista koskevan EU:n järjestelmän kehittämisen toteuttamiskelpoisuutta ja tarkastelemaan muun muassa mahdollisuuksia käyttää järjestelmän perustana EU:n jakoperustetta, jossa otetaan asianmukaisesti huomioon sellaiset todennettava kriteerit kuin jäsenvaltion BKT, väkiluku ja pinta-ala sekä turvapaikanhakijoiden edut ja kotoutumismahdollisuudet; katsoo, että tällaista ohjelmaa voitaisiin käyttää solidaarisuuden välineenä silloin, kun turvapaikanhakijoiden määrä on suhteettoman suuri suhteessa jäsenvaltion turvapaikkajärjestelmän kapasiteettiin, tai hätätapauksissa; |
51. |
palauttaa mieliin EASOn toimeksiannon kansainvälistä suojelua saavien henkilöiden uudelleensijoittamisen edistämisessä jäsenvaltioiden kesken ja kehottaa virastoa kehittämään valmiuksiaan, jotta se voi aktiivisesti tukea uudelleensijoittamisohjelmia ja -toimintaa tiiviissä yhteistyössä YK:n pakolaisjärjestön kanssa vaihtamalla tietoja ja parhaita käytäntöjä sekä koordinointi- ja yhteistyötoimilla; |
52. |
panee merkille, että komissio on ilmoittanut harkitsevansa aina tilapäistä suojelua koskevan direktiivin mekanismin käyttöönottoa, jos sitä koskevat ehdot täyttyvät, erityisesti kun kyseessä on jo alkanut tai välittömästi uhkaava joukottainen maahantulo, jossa siirtymään joutuneet henkilöt eivät voi palata lähtömaahansa turvallisesti ja pysyvästi; kehottaa komissiota tekemään mahdolliseksi tämän direktiivin aktivoimisen myös tapauksissa, joissa joukottainen maahantulo koskee vähintään yhtä jäsenvaltiota, eikä pelkästään silloin, kun kyseessä on joukottainen maahantulo koko EU:n kannalta; |
Keskinäinen luottamus uudistetun hallintajärjestelmän ytimessä
53. |
painottaa, että keskinäinen luottamus perustuu yhteiseen tulkintaan vastuista; korostaa, että EU:n lainsäädännön noudattaminen on välttämätön osatekijä jäsenvaltioiden välisessä luottamuksessa; |
54. |
painottaa, että jos jäsenvaltiot noudattavat oikeudellisia ja perusoikeuksia koskevia velvoitteitaan, se vahvistaa sekä luottamusta että solidaarisuutta; |
55. |
painottaa, että on tärkeää luoda vakaa perusta jäsenvaltioiden keskinäiselle luottamukselle, koska tämä luottamus on pohjimmiltaan sidoksissa Euroopan yhteisen turvapaikkajärjestelmän kehittämiseen ja aidon käytännön solidaarisuuden lisäämiseen; |
56. |
toteaa, että vaikka kansainväliseen suojeluun liittyvien velvoitteiden noudattaminen vahvistaa keskinäistä luottamusta, siitä ei välttämättä seuraa sääntöjen yhdenmukainen soveltaminen, koska kansainvälisen ja EU:n turvapaikkalainsäädännön tulkinnassa ja soveltamisessa on edelleen jäsenvaltioiden välisiä suuria eroja, kuten Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen ja Euroopan unionin tuomioistuimen viimeaikainen Dublin-asetukseen liittyvä oikeuskäytäntö osoittaa; painottaa, että on komission ja tuomioistuinten vastuulla seurata ja arvioida turvapaikkasääntöjen soveltamista kansainvälisen oikeuden ja EU:n lainsäädännön mukaisesti; |
57. |
katsoo, että varhaisvaroitusmekanismit ilmenevien ongelmien havaitsemiseksi ja niihin puuttumiseksi ennen kuin ne johtavat kriiseihin voivat olla arvokkaita välineitä; katsoo kuitenkin, että on suunniteltava myös täydentäviä ratkaisuja perusoikeusrikkomusten välttämiseksi ja turvapaikkajärjestelmien asianmukaisen toiminnan varmistamiseksi; |
58. |
korostaa, että vaikka määräysten rikkomisesta johtuvia menettelyjä olisi hyödynnettävä useammin huomion kiinnittämiseksi jäsenvaltioiden vastuuseen ja siihen, että ne eivät noudata nykyistä turvapaikkalainsäädäntöä, niihin olisi samalla liitettävä ennalta ehkäiseviä toimenpiteitä, toimintasuunnitelmia ja valvontamekanismeja, jotta ne tuottaisivat toivotun tuloksen; painottaa säännöllisten arviointien, rakentavan vuoropuhelun ja parhaiden käytäntöjen vaihdon merkitystä olennaisina osatekijöinä, joilla saadaan todennäköisimmin aikaan myönteistä kehitystä turvapaikkajärjestelmissä, kun havaitaan puutteita; katsoo, että voidaan käyttää myös erilaisia rahoitus- ja käytännön tuen muotoja, jotta turvapaikka-asioita koskeva unionin lainsäädäntö voidaan panna täytäntöön täysipainoisesti ja oikein; |
59. |
toteaa, että Dublin-järjestelmä perustuu keskinäiseen luottamukseen ja merkitsee hylkäämispäätösten vastavuoroista tunnustamista jäsenvaltioissa, koska turvapaikkahakemus voidaan käsitellä EU:ssa vain kerran; kehottaa komissiota laatimaan tiedonannon kansainvälistä suojelua saavien henkilöiden suojeluaseman siirtämistä ja turvapaikkapäätösten vastavuoroista tunnustamista koskevasta kehyksestä vuoteen 2014 mennessä Tukholman ohjelman toteuttamista koskevan toimintasuunnitelman mukaisesti; |
60. |
painottaa, että maahanmuuton hallinta voi parantaa keskinäistä luottamusta ja solidaarisuustoimenpiteitä vain, jos se yhdistetään suojelulähtöiseen lähestymistapaan, jonka perusteella rajamenettelyt toteutetaan rajoittamatta pakolaisten ja kansainvälistä suojelua pyytävien henkilöiden oikeuksia; |
61. |
korostaa, että viisumijärjestelmät kattavat monenlaisia maahantulo- ja poistumislupia ja että nämä maahantuloa ja poistumista koskevat säännöt eivät rajoita millään tavalla velvoitetta tarjota turvapaikkaa; |
62. |
muistuttaa, että komissio on sitoutunut helpottamaan suojelun tarpeessa olevien henkilöiden hallittua saapumista, ja kehottaa komissiota tutkimaan uusia tapoja tarkastella turvapaikkamenettelyyn pääsyä; pitää myönteisenä, että komissio on sitoutunut laatimaan vuoteen 2013 mennessä tiedonannon uusista lähestymistavoista tärkeimpiä kauttakulkumaita koskevien turvapaikkamenettelyjen käytössä; |
*
* *
63. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, jäsenvaltioiden parlamenteille ja Euroopan neuvostolle. |
(1) EUVL C 285 E, 21.10.2010, s. 12.
(2) EUVL L 212, 7.8.2001, s. 12.
3.12.2013 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 353/25 |
Tiistai 11. syyskuuta 2012
Komission vuoden 2013 työohjelman valmistelu
P7_TA(2012)0319
Euroopan parlamentin päätöslauselma 11. syyskuuta 2012 komission vuoden 2013 työohjelmasta (2012/2688(RSP))
2013/C 353 E/03
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon tulevan tiedonannon komission vuoden 2013 työohjelmasta, |
— |
ottaa huomioon Euroopan parlamentin ja komission välisistä suhteista tehdyn nykyisen puitesopimuksen ja erityisesti sen liitteen IV, |
— |
ottaa huomioon 4. heinäkuuta 2012 antamansa päätöslauselman kesäkuussa 2012 pidetystä Eurooppa-neuvoston kokouksesta (1), |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 35 artiklan 3 kohdan, |
A. |
ottaa huomioon, että julkisen talouden velkakriisi sekä rahoitus- ja talouskriisi ovat koetelleet Euroopan unionin hallintajärjestelmää kovemmin kuin koskaan aiemmin; |
B. |
toteaa, että Euroopan unioni on nyt käännekohdassa ja että kriisiä ei voiteta ilman Euroopan integraation huomattavaa syventämistä erityisesti euroalueella ja että tähän on liityttävä demokraattisen valvonnan ja vastuuvelvollisuuden vahvistaminen; |
C. |
toteaa, että komission tehtävä on edistää unionin yleistä etua, tehdä tätä koskevia aloitteita, varmistaa perussopimusten noudattaminen, valvoa unionin lainsäädännön täytäntöönpanoa, hoitaa yhteensovitus-, täytäntöönpano- ja hallinnointitehtäviä ja tehdä lainsäädäntöaloitteita; |
OSA 1
1. |
kehottaa komissiota hyödyntämään kaikkia toimivaltuuksiaan täysimääräisesti ja toimimaan sellaisena poliittisena johtajana, jota tarvitaan jatkuvista kriiseistä aiheutuviin haasteisiin vastaamiseksi, sekä pyrkimään rahoitusvakauteen ja talouden elpymiseen lisääntyneen kilpailukyvyn ja kestävien, tehokkaiden ja sosiaalisesti oikeudenmukaisten kriisintorjuntatoimien avulla; |
2. |
palauttaa mieliin pyytäneensä 4. heinäkuuta 2012 komissiota esittämään syyskuuhun mennessä säädösehdotusten paketin yhteisömenetelmän mukaisesti niiden neljän kulmakiven pohjalta, jotka esitettiin selvityksessä "Kohti todellista talous- ja rahaliittoa"; |
3. |
vaatii komissiota osallistumaan täysimääräisesti lokakuussa ja joulukuussa 2012 järjestettäville Eurooppa-neuvoston kokouksille esitettävien selvitysten laadintaan ja toteaa, että selvityksissä on esitettävä selkeä suunnitelma ja aikataulu talous- ja rahaliiton vahvistamiselle, mukaan lukien yhtenäiset puitteet rahoitus-, finanssi- ja talouspolitiikalle, ja että niiden on johdettava aikanaan vahvempaan poliittiseen unioniin ja etenkin laajempaan demokraattiseen vastuuseen ja legitiimiyteen perussopimusten muutosten pohjalta; |
4. |
viittaa parlamentin kantaan euroalueen valvonnan tiukentamista koskevaan lainsäädäntöpakettiin, jolla parannetaan julkisen talouden valvontaa ja tehostetaan finanssipolitiikkaa euroalueella ja joka sisältää säännöksiä, jotka sallivat talouden vakavassa taantumassa erilaisten keinojen käytön julkisen talouden vakauttamiseksi; |
5. |
kehottaa komissiota esittämään ehdotuksia kasvu- ja työllisyyssopimuksessa vahvistettujen sitoumusten panemiseksi täytäntöön, eritoten kestävään kasvuun suuntautuneiden investointien lisäämiseksi, Eurooppa 2020 -tavoitteisiin ja erityisesti resurssitehokkuuden ja kestävän kehityksen tavoitteisiin pyrkivän eurooppalaisen talouden kilpailukyvyn parantamiseksi sekä sisämarkkinoiden syventämiseksi; kehottaa komissiota esittämään vuoden 2013 työohjelmassaan Euroopan unionia varten yksityiskohtaisen kasvuohjelman, jossa keskitytään kannustamaan yrityksiä ja yrittäjiä sellaisten toimialojen ja palvelujen kehittämiseen, joiden avulla kyetään luomaan pitkäaikaisia työpaikkoja ja vaurautta; tähdentää tähän liittyen, että on tärkeää lisätä huomattavasti unionin hankejoukkolainoja unionin talousarvion ja Euroopan investointipankin välisen yhteistyön pohjalta; |
6. |
huomauttaa lisäksi, että on tarpeen vähentää kestävästi ja symmetrisesti makrotalouden liiallista epätasapainoa, ja vaatii konkreettisia muutoksia unionin verolainsäädäntöön, jotta voidaan puuttua veroparatiisien ja veronkierron kaikkiin muotoihin; |
7. |
kehottaa komissiota tekemään kaikkensa, jotta monivuotinen rahoituskehys ja siihen liittyvät monivuotiset lainsäädäntöohjelmat saadaan nopeasti hyväksyttyä, ja ottamaan parlamentin tähän täysimääräisesti mukaan ja kunnioittamaan sen yhteispäätösoikeuksia; tukee voimakkaasti sitoumusta tehdä unionin talousarviosta kasvun ja työllisyyden katalysaattori kaikkialla Euroopassa; kehottaa komissiota tältä osin puolustamaan ehdotustaan sen varmistamiseksi, että unionin talousarvio kuvastaa selkeämmin unionin tarpeita ja poliittisia tavoitteita; |
8. |
tähdentää kuitenkin, että omien varojen järjestelmän uudistaminen, uusien omien varojen luominen mukaan luettuna, on keskeinen tekijä, jota ilman näkymät uutta monivuotista rahoituskehystä koskevan sovun löytymiselle ovat heikot; pyytää komissiota tukemaan useiden jäsenvaltioiden esittämää pyyntöä yhteistyön lisäämisestä tällä alalla; korostaa kuitenkin, että on toivottavaa, että kokonaisuudesta päästään sopimukseen tämän vuoden loppuun mennessä; |
9. |
vaatii komissiota yhdenmukaistamaan lainsäädäntöohjelmaansa, parantamaan lainsäädäntöehdotustensa laatua, tehostamaan lainsäädäntöehdotusten vaikutusten arviointia, ehdottamaan tarvittaessa vastaavuustaulukoiden käyttämistä EU:n lainsäädännön saattamiseksi paremmin osaksi kansallista lainsäädäntöä ja tukemaan parlamenttia sen käydessä neuvotteluja neuvoston kanssa delegoiduista säädöksistä ja täytäntöönpanosäädöksistä; toistaa jälleen kerran kehotuksensa aloittaa uudet neuvottelut toimielinten välisestä sopimuksesta paremmasta lainsäädännöstä; |
10. |
kehottaa komissiota ottamaan asianmukaisesti huomioon parlamentin osassa 2 esittämät alakohtaiset näkemykset; |
OSA 2
Täytäntöönpano
11. |
korostaa, että on tärkeää, että unionin lainsäädäntö pannaan täytäntöön asianmukaisesti ja ajallaan jäsenvaltioiden kansallisella lainsäädännöllä, ja kehottaa komissiota aloittamaan tarvittaessa rikkomismenettelyjä sen varmistamiseksi, että saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä on asianmukaista ja täytäntöönpano tehokasta; |
12. |
kehottaa komissiota ehdottamaan, että otetaan käyttöön pakolliset kansalliset hallinnointia koskevat ilmoitukset, jotka allekirjoitetaan asianmukaisella poliittisella tasolla ja jotka kattavat yhteisesti hallinnoidut unionin varat; kehottaa edelleenkin yksinkertaistamaan unionin ohjelmia, erityisesti tutkimuksen ja innovoinnin alalla; kehottaa komissiota seuraamaan tiiviisti rahoitusjärjestelyjä koskevien välineiden käyttöä; vaatii järjestelmällisiä, säännöllisiä ja riippumattomia arviointeja, joiden avulla varmistetaan, että varoilla päästään toivottuihin tuloksiin kustannustehokkaalla tavalla; |
13. |
odottaa komission jättävän hyvissä ajoin käsiteltäviksi lisätalousarviot, joita tarvitaan sen varmistamiseksi, että määrärahojen taso on Eurooppa-neuvoston kesäkuussa 2012 kasvun lisäämiseksi hyväksymien toimien mukainen ja että ne riittävät sitoumusten täyttämiseen; |
Sisämarkkinat
14. |
kehottaa komissiota edelleen keskittymään sisämarkkinoiden hallinnoinnin parantamiseen, pyrkimään edelleen päättäväisesti hallinnon yksinkertaistamiseen, harkitsemaan asianmukaisesti pikemminkin asetusehdotusten kuin direktiiviehdotusten esittämistä tarpeen vaatiessa, jotta varmistetaan ehdotettujen toimenpiteiden suhteellisuus, sekä seuraamaan edistystä sisämarkkinoiden lainsäädännön täysimääräisessä täytäntöönpanossa erityisesti palvelualalla ja myös harkitsemaan nopeutettujen rikkomismenettelyjen mahdollisuutta; korostaa, että sisämarkkinoiden taloudellinen ja sosiaalinen ulottuvuus sekä ympäristöulottuvuus on otettava asianmukaisesti huomioon; |
15. |
odottaa komission toisen sisämarkkinoiden toimenpidepaketin ehdotuksia ensisijaisiksi toimiksi kasvun, työllisyyden ja sisämarkkinoita kohtaan tunnetun luottamuksen lisäämiseksi; kannustaa lisäämään yhteistyötä tarpeen mukaan; |
16. |
kehottaa komissiota toimimaan järjestelmällisemmin, kun se arvioi ehdotustensa vaikutusta pk-yrityksiin, joihin Eurooppa luottaa uusien työpaikkojen luomisessa; kehottaa komissiota tähän liittyen pyrkimään aktiivisesti estämään pidemmälle menevien säännösten lisäämisen unionin lainsäädäntöön kansallisella tasolla, sillä se vääristää kilpailua sisämarkkinoilla; kehottaa edelleenkin vähentämään hallinnollisia rasitteita; |
17. |
antaa tukensa sille, että komissio korostaa digitaalistrategian merkitystä; vaatii ehdotuksia, joilla tarjotaan enemmän rajatylittäviä palveluja kuluttajille kaikkialla Euroopan unionissa; |
18. |
muistuttaa, että yleisestä tuoteturvallisuudesta annettua direktiiviä (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/95/EY (2)) on syytä tarkistaa perusteellisesti, jotta se takaa kuluttajien terveyden ja turvallisuuden ja myös helpottaa erityisesti pk-yritysten mahdollisuuksia käydä tavarakauppaa; kehottaa komissiota tekemään ehdotuksen monialaisesta kaikkiin tuotteisiin sovellettavasta markkinavalvonta-asetuksesta; vaatii myös tehokkaita oikeussuojakeinoja vähittäisrahoituspalvelujen alalle ja yhteistä kokonaisvaltaista koordinoitua lähestymistapaa kuluttajien suojelemiseksi; |
19. |
kehottaa komissiota ottamaan sääntelyssä paremmin huomioon pk-yritykset ja mikroyritykset ja räätälöimään lainsäädäntöä pk-yritysten tarpeita vastaavaksi ja myös edistämään tarvittavien poikkeusten käyttöön ottamista; |
20. |
kehottaa komissiota jatkamaan tekijänoikeuksien uudistusta, jonka olisi sovelluttava internet-ympäristöön ja perustuttava sosiaaliseen oikeutukseen ja perusoikeuksien asianmukaiseen kunnioittamiseen; katsoo, että siihen olisi sisällyttävä teollis- ja tekijänoikeuksien uudistamisen saattaminen päätökseen kasvun ja työllisyyden lisäämiseksi Euroopassa; kehottaa komissiota huomioimaan väärentämisenvastaista kauppasopimusta (ACTA) koskeneen kiistan yhteydessä ilmenneet oikeudelliset ongelmat, kun se esittää ehdotuksensa unionin tavaramerkkilainsäädännön tarkistamisesta; |
Ilmasto, ympäristö, energia ja liikenne
21. |
vaatii, että resurssitehokkaan Euroopan etenemissuunnitelma on pantava täytäntöön, jotta luodaan kannustimia vihreän talouden kehitykselle, biologisen monimuotoisuuden suojelulle ja ilmastonmuutoksen torjunnalle, mukaan lukien resurssitehokkaiden toimien käyttöönotto Eurooppa 2020 -strategian mukaisesti; |
22. |
katsoo, että kunkin jäsenvaltion olisi hyödynnettävä talouspolitiikan EU-ohjausjaksoa tilaisuutena tehdä selkoa omista sitoumuksistaan, jotka liittyvät Eurooppa 2020 -strategiaan, Euro Plus -sopimukseen, sisämarkkinoiden toimenpidepakettiin ja muihin tärkeimpiin unionin tavoitteisiin; |
23. |
kehottaa komissiota tekemään viipymättä ehdotuksia päästökauppajärjestelmän nykyisten heikkouksien korjaamiseksi, jotta estetään järjestelmän romahtaminen; |
24. |
kehottaa komissiota esittämään yksityiskohtaisen toimintasuunnitelman, joka sisältää unionin täysin yhdentyneiden ja yhteenliitettyjen energian sisämarkkinoiden aikaansaamiseksi toteutettavat toimenpiteet, ja korostaa, että on tärkeää saada Euroopan unionille nykyaikainen verkkoinfrastruktuuri; |
25. |
kehottaa komissiota toteuttamaan etenemissuunnitelman, joka koskee kohti kilpailukykyistä vähähiilistä taloutta vuonna 2050, ja myös sen välitavoitteet; |
26. |
pyytää komissiota laatimaan strategian, jolla puututaan yhteiskunnan jäseniin kohdistuviin energian hinnan nousun vaikutuksiin; |
27. |
katsoo, että kriisiä olisi hyödynnettävä mahdollisuutena muuttaa yhteiskunnan kehitysmallia kohti erittäin tehokasta, uusiutuviin energiamuotoihin perustuvaa ja ilmaston kannalta kestävää taloutta; korostaa, että komission olisi esitettävä ehdotuksia vuoden 2030 energia- ja ilmastopaketiksi, joka perustuisi kolmeen nykyiseen pilariin, jotka ovat kasvihuonekaasujen vähentäminen, uusiutuvat energialähteet ja energiatehokkuus; |
28. |
on samaa mieltä komission kanssa tarpeesta uudistaa Euroopan multimodaalista liikenneverkkoa, joka on elintärkeä sisämarkkinoiden menestyksen kannalta; kehottaa komissiota pysymään rautatiealaa koskevissa sitoumuksissaan ja laajentamaan Euroopan rautatieviraston toimivaltaa turvallisuussertifioinnin ja liikkuvan kaluston yhdenmukaistamisen alalla; |
29. |
pitää valitettavana, että yhtenäistä eurooppalaista ilmatilaa koskevaa aloitetta ei ole onnistuttu panemaan kokonaisuudessaan täytäntöön, ja kehottaa komissiota jatkamaan toimiaan tämän suhteen; |
Yhtenäiset ja osallistavat yhteiskunnat – Kansalaisten Eurooppa
30. |
pitää erittäin myönteisenä komission nuorisotyöttömyydelle antamaa huomiota ja komission ehdotuksia lisätä unionin valmiuksia tukea koulutusta ja ammattikoulutusta; odottaa osana työllisyyspaketin yleistiedonantoa selkeitä tavoitteita ja aikatauluja sekä konkreettisia ehdotuksia nuorten liikkuvuuden, nuorisotakuun, harjoittelun laatupuitteiden, kielitaidon ja nuorten yrittäjyyden aloilla, jotta korkea nuorisotyöttömyys saadaan laskuun; odottaa myös konkreettisia toimenpiteitä köyhyyden vähentämiseksi, työmarkkinoiden uudistamiseksi ja sosiaalisten normien vahvistamiseksi, jotta jäsenvaltiot voivat halutessaan panna tasapainoiseen joustoturvaan perustuvan toimintamallin täytäntöön; kehottaa kiinnittämään enemmän huomiota vammaisten henkilöiden työllistämiseen tilanteessa, jossa ikääntyneiden määrä kasvaa; |
31. |
korostaa, että on tärkeää investoida inhimilliseen pääomaan, tutkimukseen ja kehittämiseen, sekä korostaa asianmukaisen koulutuksen ja ammattikoulutuksen merkitystä ammatillisen liikkuvuuden helpottamisessa; kehottaa myös käsittelemään edelleen naisiin kohdistuvaa väkivaltaa ja ihmiskauppaa; |
32. |
kehottaa jälleen pyrkimään vuoden 2013 jälkeiseen vahvaan EU:n laajuiseen koheesiopolitiikkaan, jossa pyritään rationalisoimaan nykyiset määrärahat ja ohjelmat ja varmistamaan riittävä rahoitus ja joka perustuu monitasoiseen hallintoon ja on sovitettu vastaamaan Eurooppa 2020 -strategian tavoitteita; korostaa tarvetta parantaa solidaarisuusrahaston tehokkuutta ja reagointivalmiutta ja odottaa tähän liittyviä ehdotuksia; on vakuuttunut, että on mahdollista sopivalla tavalla yhdistää EU:n koheesiopolitiikka sekä tutkimus- ja kehityspolitiikat ja suunnata ne taloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen koheesion periaatteita noudattaen kasvun ja kilpailukyvyn lisäämiseen sekä huippuosaamiseen; |
33. |
tukee unionin tasolla toteutettavia, kansallisia toimia täydentäviä aloitteita, joilla pyritään lisäämään mikroluottoja ja edistämään sosiaalista yrittäjyyttä, joka tarjoaa sellaisia palveluita, joita julkinen tai yksityinen sektori eivät riittävästi tarjoa; |
34. |
pitää myönteisenä komission omaksumaa tiukempaa asennetta oikeusvaltion ja perusoikeuksien suojelemiseen unionissa; kehottaa tarkistamaan perusoikeusviraston toimintaa, jotta taataan perusoikeuskirjan tehokas täytäntöönpano ja valvonta ja mukautetaan viraston toiminta Lissabonin sopimukseen; tukee komissiota sen neuvotellessa Euroopan unionin liittymisestä Euroopan ihmisoikeussopimukseen; |
35. |
kehottaa komissiota tarkastelemaan rodusta tai etnisestä alkuperästä riippumattoman yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta annetun direktiivin (neuvoston direktiivi 2000/43/EY) (3) soveltamista ja rasismin ja muukalaisvihan tiettyjen muotojen ja ilmaisujen torjumisesta rikosoikeudellisin keinoin annetun puitepäätöksen (neuvoston puitepäätös 2008/913/YOS) (4) saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä ja pitää valitettavana, että EU:n kehys romanien integraatiota edistäville kansallisille strategioille ei ole oikeudellisesti sitova; |
36. |
pyytää komissiota huolehtimaan siitä, että henkilöiden oikeus vapaaseen liikkuvuuteen varmistetaan ja Schengenin säännöstöä noudatetaan täysimääräisesti; korostaa tarvetta korvata nykyinen tehoton jäsenvaltioiden vertaisarviointijärjestelmä ja kehottaa komissiota ottamaan täyden vastuun Schengenin säännöstön valvonnasta; on ilahtunut siitä, että komissio tukee parlamentin kantaa Schengenin säännöstön oikeusperustasta; |
37. |
pitää valitettavana, että unionin sisäisen yhteisvastuun tehostamisesta turvapaikka-asioissa ei ole tehty säädösehdotusta; pyytää lainsäädäntöehdotusta, jolla perustetaan vastuullisuuden ja solidaarisuuden yhdistävä Euroopan yhteinen turvapaikkajärjestelmä; |
38. |
painottaa, että on hyväksyttävä asetus yleisistä tietosuojapuitteista ja direktiivi tietosuojasta rikosten ehkäisemisen, paljastamisen, tutkinnan tai syytteeseen asettamisen alalla, jotta varmistetaan, että mahdollisissa tulevissa terrorismin vastaisissa toimissa noudatetaan korkeatasoisia yksityisyydensuoja- ja tietosuojastandardeja; pyytää komissiota toteuttamaan tietojen säilyttämistä koskevan direktiivin uudelleentarkastelun (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/24/EY (5)); |
39. |
tukee vahvasti komissiota, kun se korostaa kansalaisystävällisten aloitteiden täytäntöönpanoa Euroopan unionin kansalaisuuden teemavuotta (2013) koskevan päätösehdotuksen (COM(2011)0489) puitteissa, jotta lisätään kansalaisten tietämystä unionin kansalaisuudesta koituvista eduista; |
Maatalous ja kalastus
40. |
toteaa, että yhteistä maatalouspolitiikkaa (YMP) uudistetaan parhaillaan; pitää myönteisenä komission sitoumusta edistää tasapainoista ja yhdennettyä toimintamallia, jolla turvataan sekä kestävä että tehokas korkealaatuisen ja kohtuuhintaisen ruoan tuotanto ja maaseudun ympäristö- ja perinnearvojen kunnioittaminen; vaatii, että YMP on sovitettava tiiviisti yhteen Eurooppa 2020 -strategian kanssa, jotta kannustetaan innovointiin maataloudessa ja lisätään eurooppalaisen maatalouden kestävyyttä, oikeudenmukaisuutta ja kilpailukykyä paikallisella ja alueellisella tasolla; |
41. |
korostaa, että yhteisen kalastuspolitiikan uudistuksen on oltava kunnianhimoinen, jotta taataan kestävät ja terveet kalakannat pitkällä aikavälillä; kehottaa komissiota varmistamaan, että sen ehdotusten oikeusperustana on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 43 artiklan 2 kohta, ja käyttämään 43 artiklan 3 kohtaa ainoastaan ehdotuksissa, jotka liittyvät pelkästään kalastusmahdollisuuksien vahvistamiseen ja jakamiseen; toistaa vastustavansa saaliin poisheittämisen käytäntöä ja väärin arvioituja ja kalliita toimia laivaston kapasiteetin vähentämiseksi; |
Ulko- ja kehityspolitiikat
42. |
kehottaa komissiota ja Euroopan ulkosuhdehallintoa tekemään yhdessä neuvostolle ehdotuksia hyvin koordinoiduista aloitteista yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan alalla; kehottaa komissiota yhdistämään kaikki asiaa koskevat toimet ja yksiköt, myös kehityspolitiikan, Lissabonin sopimusten ja erityisesti SEUT-sopimuksen kehitykseen vaikuttavien politiikkojen johdonmukaisuutta koskevan 208 artiklan kansainvälisten tavoitteiden saavuttamiseksi ja pysymään samalla uskollisena niille arvoille, joille unioni itse rakentuu; |
43. |
odottaa lainsäädäntöaloitteita uuden sukupolven ulkoisten rahoitusapuvälineiden oikeusperustojen tarkistamiseksi delegoitujen säädösten järjestelmää täysimääräisesti hyödyntämällä; kehottaa tarjoamaan rahoitusapua kriisitilanteissa entistä joustavammin; |
44. |
odottaa komission tukevan unionin laajentumista kaikkiin eurooppalaisiin maihin, jotka kunnioittavat unionin arvoja ja ovat sitoutuneita edistämään niitä, mutta ottamaan samalla huomioon vaatimuksen siitä, että liittymisneuvotteluja käyvien maiden on täytettävä Kööpenhaminan kriteerit, sekä unionin integraatiovalmiudet; uskoo, että unioni menettäisi moraalisen vaikutusvaltansa ja poliittisen uskottavuutensa muun maailman silmissä, jos se sulkisi ovensa naapurimailtaan; odottaa komission jatkavan meneillään olevia liittymisneuvotteluja koskevaa työtään; |
45. |
kehottaa komissiota soveltamaan tehostettua tulossuuntautunutta kehityspolitiikkaa, jolla varmistetaan avun tuloksellisuus, politiikan johdonmukaisuuden lisääntyminen sekä tuenantajien parempi koordinointi kansallisella tasolla, unionin tasolla ja globaalilla tasolla lisääntyvässä määrin myös globaalin kehitysyhteistyön nousevien toimijoiden kanssa; korostaa tarvetta perustaa erityisrahasto, josta rahoitetaan aliravitsemukseen liittyviä toimia kehitysmaissa, ja käynnistää kuulemisprosessi maananastusta koskevasta ilmiöstä; kehottaa komissiota varmistamaan, että EU:n apu käytetään tehokkaammin ottaen huomioon mahdolliset vuoden 2015 jälkeiset vuosituhattavoitteet; |
Kauppa
46. |
pitää markkinoiden vastavuoroista ja tasapainoista avoimuutta strategisena toimintavälineenä Euroopan unionin sisäisen kasvun ja työllisyyden kannalta; tähdentää, että parlamentti on otettava mukaan neuvottelujen kaikkiin vaiheisiin, ja sitoutuu jatkossakin monenväliseen toimintamalliin kansainvälisessä kaupassa; korostaa, että on tärkeää torjua protektionismia monenvälisellä tasolla ja kaikissa kauppasopimuksissa; |
47. |
tukee kaikissa meneillään olevissa kahdenvälisissä ja alueellisissa kauppaneuvotteluissa komission pyrkimyksiä; toteaa, että tarvitaan jatkuvaa edistystä kahdenvälisten vapaakauppasopimusten tekemisessä tärkeiden kumppanien kanssa; |
48. |
painottaa pitävänsä tärkeinä ihmisoikeuksien, sosiaali- ja ympäristönormien sekä yrityksen yhteiskuntavastuun huomioon ottamista kaikessa kansainvälisessä politiikassa sekä selkeitä sääntöjä eurooppalaisilta yrityksiltä edellytetystä vastuullisesta käyttäytymisestä; |
*
* *
49. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle ja komissiolle sekä jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille. |
(1) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2012)0292.
(2) EUVL L 11, 15.1.2002, s. 4.
(3) EYVL L 180, 19.7.2000, s. 22.
(4) EUVL L 328, 6.12.2008, s. 55.
(5) EUVL L 105, 13.4.2006, s. 54.
3.12.2013 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 353/31 |
Tiistai 11. syyskuuta 2012
Vapaaehtoiset ja maksuttomat kudosten ja solujen luovutukset
P7_TA(2012)0320
Euroopan parlamentin päätöslauselma 11. syyskuuta 2012 vapaaehtoisista ja maksuttomista kudosten ja solujen luovutuksista (2011/2193(INI))
2013/C 353 E/04
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 184 artiklan, |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin perusoikeuskirjan ja erityisesti ihmisarvoa käsittelevän 1 artiklan sekä oikeutta henkilökohtaiseen koskemattomuuteen käsittelevän 3 artiklan, jossa asetetaan "kielto hankkia taloudellista hyötyä ihmisruumiista ja sen osista sellaisinaan", |
— |
ottaa huomioon komission toisen kertomuksen Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle vapaaehtoisista maksuttomista kudosten ja solujen luovutuksista (COM(2011)0352), |
— |
ottaa huomioon elinsiirtoa varten tarkoitettujen ihmiselinten laatu- ja turvallisuusvaatimuksista 7. heinäkuuta 2010 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2010/53/EU (1), |
— |
ottaa huomioon 19. toukokuuta 2010 antamansa päätöslauselman komission tiedonannosta "Elinluovutuksia ja elinsiirtoja koskeva toimintasuunnitelma (2009–2015): jäsenvaltioiden yhteistyön tiivistäminen" (2), |
— |
ottaa huomioon pitkälle kehitetyssä terapiassa käytettävistä lääkkeistä sekä direktiivin 2001/83/EY ja asetuksen (EY) N:o 726/2004 muuttamisesta 13. marraskuuta 2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1394/2007 (3), |
— |
ottaa huomioon ihmiskudosten ja -solujen luovuttamista, hankintaa, testausta, käsittelyä, säilömistä, säilytystä ja jakelua koskevien laatu- ja turvallisuusvaatimusten vahvistamisesta 31. maaliskuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/23/EY (4), |
— |
ottaa huomioon Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/23/EY täytäntöönpanosta ihmiskudosten ja -solujen luovuttamista, hankintaa ja testausta koskevien tiettyjen teknisten vaatimusten osalta 8. helmikuuta 2006 annetun direktiivin 2006/17/EY (5), |
— |
ottaa huomioon Maailman terveysjärjestön ihmisten solujen, kudosten ja elinten siirtoa koskevat periaatteelliset ohjeet, |
— |
ottaa huomioon Euroopan neuvoston yleissopimuksen ihmisoikeuksista ja biolääketieteestä sekä sen lisäpöytäkirjan ihmisalkuperää olevien elinten ja kudosten siirroista, |
— |
ottaa huomioon Oviedon yleissopimuksen ihmisoikeuksista ja biolääketieteestä sekä sen lisäpöytäkirjan ihmisalkuperää olevien elinten ja kudosten siirroista, |
— |
ottaa huomioon Eurocet-rekisterin (European Registry for Organs, Tissues and Cells) vuoden 2010 raportin, jossa tarkastellaan unionissa kerättyä tietoa kudosten sekä hematopoieettisten solujen ja sukusolujen luovutuksista ja siirroista, |
— |
ottaa huomioon 10. maaliskuuta 2005 antamansa päätöslauselman ihmisen munasoluilla käytävästä kaupasta (6), |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 48 artiklan, |
— |
ottaa huomioon ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan mietinnön sekä oikeudellisten asioiden valiokunnan lausunnon (A7-0223/2012), |
A. |
toteaa, että luovutettuja kudoksia ja soluja, kuten ihoa, luita, jänteitä, sarveiskalvoja ja hematopoieettisia kantasoluja, käytetään yhä enemmän lääketieteellisissä hoidoissa ja pitkälle kehitetyissä terapioissa käytettävien lääkkeiden lähtöaineina; ottaa huomioon, että direktiivissä 2004/23/EY säädetään, että jäsenvaltioiden on pyrittävä varmistamaan, että luovutukset tapahtuvat vapaaehtoisesti ja maksutta ja että kudosten ja solujen hankkiminen sinänsä ei perustu voiton tavoitteluun; toteaa, että kyseessä on kiistaton oikeudellinen velvoite ja jäsenvaltioita, jotka eivät noudata tätä periaatetta, uhkaa rikkomuskanne; |
B. |
ottaa huomioon, että direktiivin 2004/23/EY 12 artiklan 1 kohdan mukaisesti jäsenvaltioiden on annettava komissiolle kolmen vuoden välein kertomus vapaaehtoisista ja maksuttomista luovutuksista; |
C. |
toteaa, että selvityksen toimittaneista 29 maasta 27:llä on jonkinlaisia (sitovia tai sitomattomia) säännöksiä kudosten ja solujen vapaaehtoisesta ja maksuttomasta luovutuksesta; |
D. |
toteaa, että 13 maalla on käytössä periaatteet, joilla säädellään mahdollisuutta myöntää kudosten ja solujen luovuttajille korvauksia tai kannustimia; |
E. |
toteaa, että 19 maata on ilmoittanut tarjoavansa jonkinlaisia korvauksia tai kannustimia kudosten ja solujen eläville luovuttajille (sukusoluja lukuun ottamatta); |
F. |
toteaa, että 14 maata antaa jonkinlaisia korvauksia tai kannustimia sukusolujen luovuttajille; |
G. |
toteaa, että neljä maata tarjoaa jonkinlaisia korvauksia tai kannustimia kuolleiden luovuttajien omaisille; |
H. |
katsoo, että yleisölle suunnattu kohdennettu tiedottaminen ja selkeän, tasapuolisen, tieteellisesti perustellun ja vakuuttavan lääketieteellisen tiedon levittäminen kansallisella ja unionin tasolla ja erityisesti potilaiden lähipiirissä ovat erittäin merkittävässä asemassa yleisen mielipiteen tuen saamisessa ja kudos- ja soluluovutusten lukumäärän lisäämisessä; |
I. |
katsoo, että ihmiskudosten- ja solujen tarpeesta tai saatavuudesta ilmoittaminen, jos tarkoituksena on tarjota tai hankkia taloudellista hyötyä tai siihen verrattavaa etua, olisi kiellettävä; |
J. |
toteaa, että 11 maalla on virallisesti käytössä toimintalinjat, joilla pyritään edistämään omavaraisuutta kudosten ja solujen osalta, ja 17 muuta maata on tehnyt kahdenvälisiä sopimuksia, joilla pyritään samaan tavoitteeseen eli ihmiskudosten ja -solujen kansallisen tarjonnan varmistamiseen; |
K. |
katsoo, että eettiseltä kannalta on myös erityisen tärkeää varmistaa mahdollisuuksien mukaan lääketieteellisiin tarkoituksiin tarvittavien kudosten ja solujen riittävä tarjonta; katsoo, että tarjontaa on hallittava kansalaisten etujen mukaisesti ja että sen valvonta on sen vuoksi julkisten elinten tehtävä; |
L. |
toteaa, että useimmissa selvityksen toimittaneissa maissa kudoksen ja solujen kerääjät/jakelijat ovat julkisia tai käytössä on yksityisten ja julkisten kerääjien/jakelijoiden muodostama kaksoisjärjestelmä; |
M. |
toteaa, että ihmiskudosten ja -solujen hankinnan toteuttavat henkilöt, jotka ovat suorittaneet menestyksekkäästi kudosten ja solujen hankintaan erikoistuneen kliinisen ryhmän tai hankintaan luvan saaneen kudoslaitoksen osoittaman koulutusohjelman; |
N. |
toteaa, että kudosten ja solujen luovuttaminen vastaanottajille edellyttää kahden ehdon täyttymistä: luovutuksella on oltava lääketieteellinen tai tieteellinen tarkoitus sekä hoitotarkoitus ja irrotettujen osien luovutuksen on oltava maksutonta; |
O. |
toteaa, että kudoksia ja soluja luovutettaessa on noudatettava seuraavia periaatteita: anonymiteetti (paitsi jos elossa oleva henkilö tekee luovutuksen jonkun läheisen hyväksi), maksuttomuus, suostumus, velvollisuus jakaa siirrännäiset tasapuolisesti potilaiden kesken sekä luovuttajien ja vastaanottajien terveyden turvaaminen; |
P. |
toteaa, että kudosten ja solujen luovutus voidaan toteuttaa vain, jos luovuttaja on omasta tahdostaan antanut siihen tietoon perustuvan kirjallisen etukäteissuostumuksen; huomauttaa, että suostumus voidaan peruuttaa milloin tahansa eikä peruutukselle ole asetettu muotovaatimuksia; |
Q. |
toteaa, että kudosten ja solujen käyttö ihmiskehossa saattaa aiheuttaa vastaanottajissa tautien tartuntariskin; huomauttaa, että kyseistä riskiä voidaan vähentää valitsemalla huolellisesti luovuttajat ja arvioimalla mahdolliset luovuttajat ennen luovutusta riski-hyötyanalyysin pohjalta, testaamalla kukin luovute ja toteuttamalla seurantaa sekä soveltamalla menettelyjä, joilla kudoksia ja soluja hankitaan parhaan mahdollisen tieteellisen tiedon perusteella vahvistettujen ja ajantasaistettujen sääntöjen ja menetelmien mukaisesti; |
R. |
ottaa huomioon, että eräiden kudosten ja solujen luovuttaminen aiheuttaa luovuttajalle vakavan riskin; huomauttaa, että riski on erityisen korkea munasoluluovutusten yhteydessä luovutuksen valmistelussa välttämättömän hormonihoidon takia; |
S. |
ottaa huomioon, että Euroopan unionin perusoikeuskirjassa, joka on Euroopan unionin johtava periaate ja oikeudellisesti sitova Lissabonin sopimuksen tultua voimaan, kielletään taloudellisen hyödyn hankkiminen ihmisruumiista ja sen osista sellaisinaan; |
T. |
pitää toivottavana, että kaikilla jäsenvaltioilla olisi sitovia sääntöjä tämän eettisen periaatteen toteutumisen valvomiseksi muun muassa rikosoikeudellisin keinoin; |
U. |
katsoo, että on kuitenkin epäilyjä luovutusten yhteydessä tarjottujen tiettyjen korvausten yhteensopivuudesta tämän eettisen periaatteen kanssa, erityisesti silloin, kun korvaus annetaan kuolleiden luovuttajien omaisille; |
V. |
katsoo, että maksuton luovutus on sekä eettinen periaate että välttämätön luovuttajan ja vastaanottajan terveyden suojelemiseksi, koska luovutusprosessiin liittyvät suuret rahasummat voivat yllyttää luovuttajaa ottamaan riskejä ja salaamaan terveydentilaansa ja terveydelliseen taustaansa liittyvät riskit; |
W. |
ottaa huomioon, että on runsaasti näyttöä siitä, että allogeeninen napanuoraverensiirto onnistuu jo useilla potilailla ja että on myös uskottavia raportteja siitä, että joissain tapauksissa autologinen hoito tällaisilla soluilla voi onnistua; |
X. |
ottaa huomioon, että vakavasti otettavissa tiedotusvälineissä uutisoidaan, että kudosten ja solujen alalla rikotaan toistuvasti maksuttoman luovutuksen periaatetta; |
Y. |
katsoo, että valmius jäljittää soluja ja kudoksia luovuttajalta vastaanottajille ja päinvastoin sekä solujen ja kudosten elävien luovuttajien ja vastaanottajien pitkän aikavälin seuranta ovat turvallisuuden ja laadunhallinnan keskeisiä tekijöitä; |
1. |
pitää vapaaehtoisista maksuttomista kudosten ja solujen luovutuksista laaditun toisen kertomuksen esittämistä myönteisenä; toteaa, että siinä osoitetaan, että jäsenvaltioissa on saatu paljon aikaan maksuttoman luovutuksen periaatteen täytäntöön panemiseksi, mutta tehtävää on vielä paljon; |
2. |
panee huolestuneena merkille, että puolet jäsenvaltioista ilmoittaa, että niissä on jatkuvasti pulaa ihmiskudoksista ja -soluista, erityisesti selkäytimestä, sukusoluista sekä sarveiskalvon ja ihon kaltaisista kudoksista; katsoo, että on näin ollen syytä tarkistaa voimassa olevia toimintalinjoja ja lakeja, jotka ovat osoittautuneet riittämättömiksi vastaamaan omavaraisuuden haasteeseen Euroopan unionissa; |
Maksuttomuus, suostumus ja terveysturva
3. |
korostaa, että luovutuksen olisi tapahduttava vapaaehtoisesti, maksutta ja anonyymisti (paitsi jos elossa oleva henkilö tekee luovutuksen jonkun läheisen hyväksi) ja että siihen olisi sovellettava oikeudellisia ja eettisiä suojasääntöjä, joissa kunnioitetaan ihmisten koskemattomuutta; |
4. |
kehottaa jäsenvaltioita hyväksymään toimenpiteitä, joilla suojellaan eläviä luovuttajia, ja takaamaan, että luovutukset toteutetaan anonyymisti (paitsi jos elossa oleva henkilö tekee luovutuksen jonkun läheisen hyväksi), vapaaehtoisesti, omasta tahdosta, tietoon perustuen ja maksuttomasti; |
5. |
pyytää komissiota seuraamaan tarkasti jäsenvaltioissa tapahtuvaa kehitystä ja tarkastelemaan huolellisesti kansalaisyhteiskunnan tai tiedotusvälineiden raportteja maksuttoman luovutuksen periaatteen loukkaamisesta sekä ryhtymään asianmukaisiin toimiin ja tarvittaessa käynnistämään rikkomusmenettelyn; |
6. |
pitää erityisen tärkeänä, että kaikissa jäsenvaltioissa määritetään selkeästi edellytykset, joiden vallitessa oikeudenmukainen ja oikeasuhteinen taloudellinen korvaus voidaan myöntää, pitäen mielessä, että korvauksilla katetaan ainoastaan kulut, jotka ovat syntyneet kudoksia ja soluja luovutettaessa, kuten matkakustannukset, ansionmenetykset tai lääketieteelliseen toimenpiteeseen ja mahdollisiin sivuvaikutuksiin liittyvät sairauskulut, millä estetään taloudelliset kannustimet tai haittojen aiheutuminen mahdolliselle luovuttajalle; katsoo, että kyseisten korvausten on oltava avoimia ja että ne on tarkastettava säännöllisesti; |
7. |
kehottaa komissiota laatimaan kertomuksen nykyisistä kansallisista menettelyistä ja perusteista, jotka koskevat eläville luovuttajille maksettavia korvauksia erityisesti munasoluluovutuksen osalta; |
8. |
kehottaa jäsenvaltioita varmistamaan, että kaikki luovuttajille tarjotut korvaukset ovat eettisten periaatteiden mukaisia; kehottaa kiinnittämään erityistä huomiota tähän seikkaan silloin, kun korvaus annetaan luovuttajan sijaan luovuttajan omaisille tämän kuoleman jälkeen; |
9. |
kehottaa jäsenvaltioita varmistamaan, että pätevät ja koulutetut terveydenhuollon ammattilaiset valitsevat elävät luovuttajat näiden terveydentilaa koskevien taustatietojen ja arviointien perusteella, mukaan luettuna tarvittaessa riski-hyötyanalyysiin perustuva psykologinen arviointi; |
10. |
kehottaa jäsenvaltioita toteuttamaan toimenpiteitä, joilla suojellaan alaikäisiä ja täysi-ikäisiä holhouksen alaisia henkilöitä kudosten ja solujen luovutuksiin liittyen; |
Anonymiteetti, jäljitettävyys, avoimuus ja tiedottaminen
11. |
korostaa, että avoimuuden ja turvallisuuden periaatteet ovat ratkaisevan tärkeitä, jotta kudosten ja solujen luovuttaminen saisi yleisön laajan tuen; kannustaa jäsenvaltioita luomaan avoimen ja luovuttajan ja vastaanottajan kannalta turvallisen luovutusjärjestelmän; |
12. |
kehottaa kaikkia jäsenvaltioita laatimaan säännöt, joiden avulla varmistetaan ihmisalkuperää olevien kudosten ja solujen jäljitettävyys luovuttajalta potilaalle ja päinvastoin, sekä luomaan järjestelmän kolmansista maista peräisin olevien ihmiskudosten ja -solujen tuonnin sääntelemiseksi, jotta varmistetaan samanlaisten laatu- ja turvallisuusnormien soveltaminen; |
13. |
kehottaa jäsenvaltioita tehostamaan tiedotus- ja valistuskampanjoitansa kudosten ja solujen luovuttamisen edistämiseksi ja varmistamaan selkeiden, tasapuolisten, tieteellisesti perusteltujen ja vakuuttavien lääketieteellisen tietojen antaminen, jotta yleisö voi tehdä tietoon perustuvia päätöksiä; painottaa, että luovuttajille pitäisi antaa kattavat tiedot tässä prosessissa käytetyistä menetelmistä ja niiden moraalisista, psykologisista, lääketieteellisistä ja sosiaalisista seurauksista; |
14. |
kehottaa jäsenvaltioita toteuttamaan koordinoituja toimia, joilla estetään sukusoluja välittävien pimeiden markkinoiden syntyminen internetissä, koska tällaiset markkinat saattavat heikentää kudosten ja solujen laatua ja turvallisuutta ja aiheuttavat oikeudellisia, eettisiä ja kansanterveyteen liittyviä ongelmia; |
Parhaiden käytäntöjen vaihtaminen ja yhteistyön vahvistaminen unionissa ja kansainvälisesti
15. |
kehottaa jäsenvaltioita tiivistämään hyvien käytäntöjen vaihtoa ja vaihtamaan erityisesti kudosten ja solujen tarjontaan, kudosten ja solujen laadun varmistamiseen kuljetusten aikana, luovutuksia koskevan tietoisuuden lisäämiseen ja terveydenhoitohenkilöstön kouluttamiseen liittyviä hyviä käytäntöjä; |
16. |
edellyttää kaikkien jäsenvaltioiden perustavan julkisia kudos- ja solupankkeja; |
17. |
vaatii eurooppalaisia standardeja ja vaatimuksia yksityisille kudos- ja solupankeille; |
18. |
katsoo, että riittävää tarjontaa koskevien eettisten vaatimusten täyttämiseksi komission ja jäsenvaltioiden tulisi harkita mahdollisuutta perustaa Euroopan laajuinen tietokanta luovuttajista ja mahdollisista vastaanottajista, jotta voidaan hallita tarjontaa yleisen edun mukaisesti ja välttää pula mahdollisuuksien mukaan; |
19. |
katsoo, että kahdenvälisten sopimusten merkitys on erityisen tärkeä tuettaessa maita, joissa on puutetta kudoksista ja soluista tai joissa ei ole yhteensopivia luovuttajia, ja varmistettaessa, että kudoksia ja soluja koskevat tiedot liikkuvat vapaammin valtioiden välillä; |
20. |
pitää Eurocet-rekisterin roolia tällä alalla unionin kannalta erityisen myönteisenä; toteaa, että rekisteri on ollut tärkeässä asemassa ja toiminut unionin keskustietokantana, johon on kerätty tietoa kudosten ja solujen luovutuksista ja siirroista; kehottaa jäsenvaltioiden viranomaisia vahvistamaan Eurocet-rekisterin kanssa tehtävää yhteistyötä, jotta voidaan sopia solujen ja kudosten luovutuksia koskevista yhteisistä lisänormeista ja auttaa siten terveydenhuollon ammattilaisia parantamaan unionin kansalaisille tarjottuja yhteensopivia luovuttajia; |
21. |
kehottaa jäsenvaltioita tutkimaan kaikkia mahdollisuuksia alalla toteutettavan kansainvälisen yhteistyön laajentamiseksi erityisesti hematopoieettisten kantasolujen käyttömahdollisuuksiin nähden; |
Napanuoraveri ja kantasolut
22. |
panee merkille merkittävän tieteellisen edistyksen, jota on saavutettu napanuoraveren käytössä, joka on hyvin lupaava lukuisten sairauksien, myös lasten sairauksien, hoitovaihtoehto; |
23. |
huomauttaa, että tällä hetkellä napanuoraverestä saatavia kantasoluja ei-hematologisten sairauksien hoidossa hyödyntäviä kliinisiä tutkimuksia tehdään enimmäkseen Euroopan unionin ulkopuolella; kehottaa siksi komissiota ja jäsenvaltioita ryhtymään asianmukaisiin toimenpiteisiin, jotta luodaan sääntelykehys, joka voisi kannustaa lisäämään napanuoraverestä saatavien kantasolujen saatavuutta; |
24. |
pahoittelee, että tällä hetkellä napanuoraverestä saatavia kantasoluja otetaan talteen vain yhdessä prosentissa kaikista EU:n alueella tapahtuvista synnytyksistä; painottaakin, että on tärkeää, että äidit luovuttavat synnytyksien yhteydessä napanuoraverta ja kudoksia pankkeihin, jotka noudattavat yhteisiä toimintavaatimuksia ja eettisiä normeja, jotta autetaan hoitamaan sairauksia ja edistetään alan tutkimusta; korostaa vielä, että jäljitettävyyden on oltava yksi edellytys sille, että tällaisille pankeille myönnetään toimintalupa kansallisella tai EU:n tasolla; korostaa, että kyseisten pankkien noudattaman jakoprosessin on oltava oikeudenmukainen, tasapuolinen, syrjimätön ja avoin; |
25. |
huomauttaa, että julkisten solupankkien on ryhdyttävä tarvittaviin toimiin tietojen luottamuksellisuuden suojaamiseksi, jotta sovitetaan yhteen jäljitettävyysvaatimus ja tarve suojella luovuttajien oikeuksia, kuten terveystietojen luottamuksellisuutta ja yksityisyyttä; |
26. |
katsoo, että muun kuin sukulaisten allogeenisen napanuoraveren luovuttamista on kehitettävä edelleen riippumatta siitä, onko pankki julkinen tai yksityinen, siten, että varastoidut napaveriyksiköt rekisteröidään BMDW-tietokantaan (Bone Marrow Donors Worldwide) ja ne ovat kenen tahansa niitä tarvitsevan yhteensopivan potilaan saatavilla; |
27. |
huomauttaa, että äidin on annettava luovutukseen vapaaehtoinen ja tietoon perustuva kirjallinen suostumus ja että suostumus voidaan peruuttaa milloin tahansa ennen luovutusta eikä peruutukselle ole asetettu muotovaatimuksia; |
28. |
kehottaa jäsenvaltioita lisäämään tietoisuutta julkisten napanuoraveripankkien toiminnasta tiedotuskampanjoilla, joita voidaan toteuttaa esimerkiksi synnytysvalmennuksen yhteydessä ja joissa noudatetaan Euroopan unionin perusoikeuskirjan määräyksiä; |
29. |
katsoo, että miehille ja naisille olisi kerrottava kaikista olemassa olevista vaihtoehdoista, jotka liittyvät napanuoravereen luovuttamiseen synnytyksessä (muun muassa julkinen tai yksityinen säilytys sekä luovutus autologisiin tai heterologisiin tarkoituksiin tai tutkimustarkoituksiin); katsoo, että napanuoraveripankkien eduista ja haitoista pitäisi tarjota kattavaa, puolueetonta ja paikkansapitävää tietoa; |
30. |
kehottaa jäsenvaltioita varmistamaan samalla, että vanhempien oikeutta tietoon perustuvaan suostumukseen ja valinnanvapauteen napanuoraverestä saatavien kantasolujen säilytysmenettelyjen yhteydessä suojellaan paremmin; |
31. |
ehdottaa, että jäsenvaltiot tarkastelevat julkisia ja yksityisiä napanuoraveripankkeja koskevien toimintavaatimusten ja eettisten normien hyväksymistä ja täytäntöön panemista; toteaa, että kyseisten normien ja vaatimusten olisi varmistettava jäljitettävyys ja muun muassa periaatteen, jonka mukaan ihmisruumista ja sen osia ei käytetä kaupallisesti, noudattaminen; |
32. |
edellyttää jäsenvaltioiden perustavan vähintään yhden julkisen kantasolupankin; |
33. |
kehottaa päivittämään luonnontieteiden ja uusien teknologioiden etiikkaa käsittelevän eurooppalaisen työryhmän napanuoraveripankkitoimintaa koskevista eettisistä näkökohdista vuonna 2004 antaman lausunnon "Ethical Aspects of Umbilical Cord Blood Banking" (lausunto nro 19), koska napanuoraverestä saatavien kantasolujen säilytyksessä on tapahtunut kehitystä ja meneillään on kliinisiä tutkimuksia, jotka koskevat napanuoraverestä saatavien kantasolujen hyödyntämistä; |
34. |
kehottaa jäsenvaltioita varmistamaan sellaisten neuvoloiden alueellisen verkostoitumisen, joilla on lupa toteuttaa napanuoraveren hankintaa, jotta taataan napanuoraveren tarjonta kaikissa väestökeskittymissä; |
35. |
kehottaa kansallisia viranomaisia kuulemaan kaikkia pankkeja, jotka noudattavat napanuoraveren talteenottoa ja säilyttämistä koskevia EU:n toimintavaatimuksia, määritellessään ja toteuttaessaan vanhemmille suunnattuja kansallisia tiedotuskampanjastrategioitaan; |
36. |
vaatii eurooppalaisia standardeja ja vaatimuksia yksityisille kantasolupankeille; |
37. |
panee merkille, että julkisen ja yksityisen sektorin välisiä yhteistyömalleja ja -mahdollisuuksia on jo olemassa eräissä jäsenvaltioissa, ja kannustaa julkisia ja yksityisiä napanuoraveripankkeja tekemään tiivistä yhteistyötä, jotta parannetaan kansallisten, unionin ja kansainvälisten napanuoraveri- ja kudosnäytteiden saatavuutta ja lisätään niiden vaihtoa; kehottaa jäsenvaltioita sääntelemään asianmukaisesti sekä julkisia että yksityisiä pankkeja täydellisen avoimuuden ja napanuoraveren turvallisuuden takaamiseksi sekä korostaa, että pankkien on varmistettava, että niiden työmenetelmät ovat avoimia ja toimivia tietojenvaihdon suhteen, jotta maksimoidaan potilaan saama hyöty; |
38. |
painottaa sellaisten tähystysmenetelmien kehittämistä, joilla kantasoluja kerätään hyödyntäen ääreisverenkierron kantasolujen keräämismenetelmää; |
39. |
katsoo, että jäsenvaltioiden olisi harkittava luuytimen tai ääreisverenkierron kantasolujen luovuttajien määrän lisäämistä parantamalla luuydinluovuttajien rekisteriä ja tekemällä yhteistyötä muiden valtioiden kansallisten rekisterien kanssa BMDV-järjestelmän kautta, jotta kantasolusiirrännäistä tarvitsevalla potilaalla olisi parhaat mahdollisuudet löytää yhteensopiva luovuttaja; |
40. |
kehottaa jäsenvaltioita kehittämään ohjelmia, joilla kannustetaan etnisiin vähemmistöihin kuuluvia henkilöitä luovuttamaan kudoksia ja soluja julkisiin pankkeihin, jotta voidaan vastata yhteensopivien luovuttajien puutteesta johtuviin ongelmiin kyseisessä väestöryhmässä; |
41. |
korostaa, että jäsenvaltioiden toimivaltaan kuuluu ihmisalkioiden kantasolujen tutkimuksen ja koeputkihedelmöityksen salliminen, kieltäminen tai sääntely mutta että jäsenvaltioiden on tässä suhteessa noudatettava direktiivissä 2004/23/EY vahvistettuja sääntöjä, laatua ja turvallisuutta koskevat säännöt sekä maksuttoman luovutuksen periaate mukaan lukien; huomauttaa, että Euroopan unionin toimivalta tällä alalla on rajallinen ja että sen on kyseistä toimivaltaa käyttäessään noudatettava Euroopan unionin perusoikeuskirjan periaatteita ja Euroopan unionin tuomioistuimen tuomioissa sovellettavia periaatteita; |
42. |
kehottaa komissiota ehdottamaan mahdollisimman pian direktiivin 2004/23/EY tarkistamista sen sovittamiseksi yhteen direktiivissä 2010/45/EU vahvistettujen elinluovutuksia sääntelevien periaatteiden kanssa sekä ottamaan huomioon uuden Lissabonin sopimuksen voimaantulon jälkeen vallitsevan oikeudellisen tilanteen sekä tieteellisen kehityksen, alan toimijoiden käytännön kokemuksen ja tämän mietinnön suositukset; |
43. |
kehottaa komissiota myös ehdottamaan asetuksen (EY) N:o 1394/2007 tarkistamista, jotta siihen sisällytettäisiin säännös, joka takaa maksuttoman luovutuksen periaatteen soveltamisen samoin kuin direktiivissä 2010/45/EU, ja jotta otettaisiin huomioon erityisesti pk-yritysten asetuksen täytäntöönpanon yhteydessä kohtaamat ongelmat; |
*
* *
44. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle ja komissiolle sekä jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille. |
(1) EUVL L 207, 6.8.2010, s. 14.
(2) EUVL C 161 E, 31.5.2011, s. 65.
(3) EUVL L 324, 10.12.2007, s. 121.
(4) EUVL L 102, 7.4.2004, s. 48.
(5) EUVL L 38, 9.2.2006, s. 40.
(6) EUVL C 320 E, 15.12.2005, s. 251.
3.12.2013 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 353/38 |
Tiistai 11. syyskuuta 2012
Naisten rooli vihreässä taloudessa
P7_TA(2012)0321
Euroopan parlamentin päätöslauselma 11. syyskuuta 2012 naisten roolista vihreässä taloudessa (2012/2035(INI))
2013/C 353 E/05
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen (SEU) 2 artiklan ja 3 artiklan 3 kohdan toisen alakohdan sekä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 8 artiklan, |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin perusoikeuskirjan 23 artiklan, |
— |
ottaa huomioon 20. kesäkuuta 2011 annetun komission tiedonannon "Rio+20: kohti vihreää taloutta ja parempaa hallintoa" (COM(2011)0363), |
— |
ottaa huomioon 8. maaliskuuta 2011 annetun komission tiedonannon "Etenemissuunnitelma – siirtyminen kilpailukykyiseen vähähiiliseen talouteen vuonna 2050" (COM(2011)0112), |
— |
ottaa huomioon 11. helmikuuta 2011 annetun komission yksiköiden valmisteluasiakirjan "Naisten ja miesten tasa-arvon kehitystä käsittelevä kertomus vuodelta 2010" (SEC(2011)0193), |
— |
ottaa huomioon 21. syyskuuta 2010 annetun komission tiedonannon "Naisten ja miesten tasa-arvostrategia vuosiksi 2010–2015" (COM(2010)0491), |
— |
ottaa huomioon Pekingissä syyskuussa 1995 pidetyn Yhdistyneiden kansakuntien (YK) neljännen naisten maailmankonferenssin, Pekingissä hyväksytyn julistuksen ja toimintaohjelman sekä YK:n Peking +5 -erityisistunnossa 9. kesäkuuta 2000, Peking +10 -erityisistunnossa 11. maaliskuuta 2005 ja Peking +15 -erityisistunnossa 2. maaliskuuta 2010 hyväksytyt päätösasiakirjat, jotka koskivat lisätoimia ja -aloitteita Pekingin julistuksen ja toimintaohjelman toteuttamiseksi, |
— |
ottaa huomioon 18. joulukuuta 1979 hyväksytyn Yhdistyneiden kansakuntien kaikkinaisen naisten syrjinnän poistamista koskevan yleissopimuksen (CEDAW), |
— |
ottaa huomioon Euroopan tasa-arvoinstituutin vuoden 2012 kertomuksen "Review of the Implementation in the EU of area K of the Beijing Platform for Action: Women and the Environment Gender Equality and Climate Change" (Pekingin toimintaohjelman toiminta-alueen K toteutuksen tarkastelu EU:ssa: Naiset ja ympäristö – Sukupuolten tasa-arvo ja ilmastonmuutos), |
— |
ottaa huomioon YK:n ympäristöohjelman (UNEP), YK:n kauppa- ja kehityskonferenssin (UNCTAD) sekä YK:n vähiten kehittyneiden maiden, sisämaassa sijaitsevien kehitysmaiden ja pienten kehittyvien saarivaltioiden korkean edustajan toimiston (UN-OHRLLS) yhteisen julkaisun selvityksestä "Why a Green Economy Matters for the Least Developed Countries" (1) (Miksi vihreällä taloudella on merkitystä vähiten kehittyneille maille), joka laadittiin toukokuussa 2011 järjestettyä neljättä vähiten kehittyneitä maita käsittelevää konferenssia varten, |
— |
ottaa huomioon syyskuussa 2008 julkaistun UNEP:n selvityksen "Green Jobs: Towards Decent Work in a Sustainable, Low-Carbon World" (Vihreät työpaikat: Ihmisarvoisen työn edistäminen kestävässä, vähähiilisessä maailmassa) (2), |
— |
ottaa huomioon 1. marraskuuta 2011 julkaistun YK:n naisjärjestön UN Womenin raportin "The Centrality of Gender Equality and the Empowerment of Women for Sustainable Development" (3) (Sukupuolten tasa-arvon keskeisyys ja naisten voimaannuttaminen kestävän kehityksen edistämiseksi), joka laadittiin ennen vuoden 2012 YK:n kestävän kehityksen kokouksen (Rio+20) päätösasiakirjaa, |
— |
ottaa huomioon 1. marraskuuta 2011 julkaistun tiivistelmän naisten ryhmän (Women's Major Group) kannasta Rio+20-kokouksessa (4), |
— |
ottaa huomioon naisten ryhmän (Women's Major Group) maaliskuussa 2011, YK:n kestävän kehityksen kokouksen 2012 valmistelujen yhteydessä julkaistun kannan "A Gender Perspective on the 'Green Economy'" (Sukupuolinäkökulma vihreään talouteen) (5), |
— |
ottaa huomioon Tukholmassa (Ruotsi) vuonna 2005 julkaistun virallisen hallituksen selvityksen "Bilen, Biffen, Bostaden: Hållbara laster – smartare konsumtion" (Auto, ruoka ja asunto: kestävä kuormitus, järkevä kulutus) (6), |
— |
ottaa huomioon 20. huhtikuuta 2012 antamansa päätöslauselman naisista ja ilmastonmuutoksesta (7), |
— |
ottaa huomioon 13. maaliskuuta 2012 antamansa päätöslauselman "Naisista päättäjinä – laatua ja tasa-arvoa" (8), |
— |
ottaa huomioon 13. maaliskuuta 2012 antamansa päätöslauselman naisten ja miesten tasa-arvosta Euroopan unionissa – 2011 (9), |
— |
ottaa huomioon 29. syyskuuta 2011 antamansa päätöslauselman EU:n yhteisen kannan muodostamisesta ennen Yhdistyneiden kansakuntien kestävän kehityksen konferenssia (Rio+20) (10), |
— |
ottaa huomioon 7. syyskuuta 2010 antamansa päätöslauselman uuden kestävän talouden työllisyyspotentiaalin kehittämisestä (11), |
— |
ottaa huomioon 17. kesäkuuta 2010 antamansa päätöslauselman talous- ja rahoituskriisiin liittyvistä sukupuolinäkökohdista (12), |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksensä 48 artiklan, |
— |
ottaa huomioon naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan mietinnön sekä aluekehitysvaliokunnan lausunnon (A7-0235/2012), |
A. |
ottaa huomioon, että vihreä talous voidaan määritellä kestäväksi taloudeksi, mikä puolestaan tarkoittaa sosiaalista ja ekologista kestävyyttä; katsoo, että sosiaaliseen kestävyyteen kuuluu yhteiskuntajärjestys, joka on tasa-arvoinen ja sosiaalisesti oikeudenmukainen kaikille sukupuolesta, etnisestä alkuperästä, ihonväristä, uskonnosta, seksuaalisesta suuntautumisesta, vammaisuudesta tai poliittisista mielipiteistä riippumatta; |
B. |
katsoo, että ilmastonmuutos ja luonnon monimuotoisuuden vähentyminen uhkaavat naisten ja miesten elinehtoja ja hyvinvointia; katsoo, että ekosysteemien suojelu on siten avainasemassa vihreässä taloudessa; toteaa, että nykyinen sukupolvi ei voi jättää vastuuta nykyisten ympäristöongelmien ratkaisemisesta tuleville sukupolville; katsoo, että ekologiseen kestävyyteen liittyy yhteiskunnan resurssien käyttämistä, suojelemista ja kasvattamista niin, että elämän ehtona olevat ekologiset prosessit säilyvät ja elämän kokonaislaatua voidaan parantaa nyt ja tulevaisuudessa; |
C. |
toteaa, että sukupuoliroolien vuoksi naiset eivät vaikuta ympäristöön samalla tavalla kuin miehet ja että monissa maissa naisilla on syrjinnän ja rakenteellisten normien vuoksi rajoitetut mahdollisuudet käyttää resursseja, vaikuttaa olosuhteisiin ja sopeutua; |
D. |
ottaa huomioon, että ympäristöpolitiikka vaikuttaa suoraan yksilöiden terveyteen ja sosioekonomiseen asemaan ja että sukupuolten epätasa-arvo yhdistettynä naisten erilaisen taloudellisen ja sosiaalisen aseman ja tarpeiden huomiotta jättämiseen johtaa siihen, että naiset kärsivät usein suhteettoman paljon ympäristön pilaantumisesta ja alan toimien riittämättömyydestä; |
E. |
katsoo, että joissakin jäsenvaltioissa naisten roolia vihreässä taloudessa aliarvostetaan, eikä sitä tunnusteta, mikä aiheuttaa monenlaista syrjintää, kun naiset jäävät ilman sosiaaliturvan, terveydenhuollon, asianmukaisten palkkojen ja eläkeoikeuksien kaltaisia etuja; |
F. |
ottaa huomioon, että köyhimmät ihmiset, joista 70 prosenttia on naisia, kärsivät pahiten ilmastonmuutoksesta ja ekosysteemien tuhoutumisesta; |
G. |
katsoo, että siirtyminen vihreään talouteen on välttämätöntä, jotta pienennetään ympäristökuormitusta, lisätään sosiaalista oikeudenmukaisuutta ja luodaan yhteiskunta, jossa naisilla ja miehillä on samat oikeudet ja mahdollisuudet; |
H. |
ottaa huomioon, että usein siirtyminen vihreään talouteen aiheuttaa erityisiä vaikeuksia, jotka liittyvät naisten osallistumiseen vihreiden työpaikkojen markkinoille, sillä naisilla ei usein ole riittävää teknistä koulutusta, jota tarvitaan vihreän talouden erikoistehtävien hoidossa; |
I. |
toteaa, että naiset ovat selvästi aliedustettuina ympäristöä koskevissa neuvotteluissa, budjettineuvotteluissa sekä vihreää taloutta koskevassa päätöksenteossa; |
J. |
ottaa huomioon, että kulutustottumuksilla ja elämäntavoilla on olennainen vaikutus ympäristöön ja ilmastoon; toteaa, että rikkaan maailmanosan kulutustottumukset, esimerkiksi elintarvikkeiden ja liikenteen osalta, ovat pitkällä aikavälillä kestämättömät erityisesti, kun otetaan huomioon, että kaikilla maailman naisilla ja miehillä on oikeus hyvään elämään ja hyvinvointiin; |
K. |
katsoo, että naisilla ja miehillä on yleisesti ottaen erilaiset kulutustottumukset; toteaa, että naiset kuluttavat sosioekonomisesta asemasta riippumatta vähemmän kuin miehet, ja naiset vaikuttavat myös olevan kiinnostuneempia suojelemaan ympäristöä kulutusvalinnoillaan, kuten vähentämällä lihansyöntiä ja autolla ajamista ja parantamalla energiatehokkuutta; |
L. |
ottaa huomioon, että nykyajan sukupuolten valtarakenteiden takia naisilla ei ole samaa valtaa ja samoja mahdollisuuksia vaikuttaa liikennejärjestelmään kuin miehillä; katsoo, että on tarpeen ottaa käyttöön tehokkaampia joukkoliikenteen muotoja, lisätä kevyen liikenteen väyliä ja lyhentää palvelujen välimatkoja sekä kehittää ja lisätä ympäristöystävällisiä liikennemuotoja koskevaa tietoutta ja innovointia, jotta voitaisiin parantaa naisten mahdollisuuksia vaikuttaa liikenteeseen; |
M. |
toteaa, että naiset ovat erityisen alttiita ympäristövaarojen ja ilmastonmuutoksen vaikutuksille, koska heidän sosioekonominen asemansa on miehiä alhaisempi, koska heillä on perinteisesti suhteettoman paljon kotiin liittyviä velvollisuuksia ja koska he ovat vaarassa joutua väkivallan kohteiksi konfliktitilanteissa, jotka syntyvät tai pahenevat luonnonvarojen niukkuuden vuoksi; |
N. |
katsoo, että naiset on otettava täysimääräisesti mukaan vihreän talouden suunnitteluun, sitä koskevaan päätöksentekoon ja sen toteutukseen; toteaa, että hyvät kokemukset naisten osallisuudesta osoittavat tuloksia esimerkiksi paremmasta katastrofinhallinnasta, lisääntyneestä luonnon monimuotoisuudesta ja elintarviketurvasta, aavikoitumisen estämisestä ja metsien suojelusta; |
O. |
ottaa huomioon, että vihreän talouden vaikutuksista työmarkkinoihin ei ole olemassa kattavia ja vertailukelpoisia tietoja; |
Yleisiä huomioita
1. |
korostaa, että on välttämätöntä muuttaa yhteiskuntaa kohti vihreää taloutta, jossa ympäristön kunnioitus kytkeytyy läheisesti sosiaaliseen kestävyyteen, kuten lisääntyneeseen tasa-arvoon ja sosiaaliseen oikeudenmukaisuuteen; |
2. |
panee merkille, että vihreän talouden erityisen tärkeät osa-alueet liittyvät ekosysteemiin, kulutukseen, elintarvikkeisiin, kasvuun, liikenteeseen, energiaan ja hyvinvointialaan; |
3. |
pitää valitettavana, että EU:n toimielimille ja komiteoille annetusta komission tiedonannosta "Rio+20: kohti vihreää taloutta ja parempaa hallintoa" puuttuu kokonaan sukupuolinäkökulma; |
4. |
kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita keräämään sukupuolen ja iän mukaan eriteltyjä tietoja ympäristö- ja ilmastoalan strategioiden, ohjelmien ja budjettihankkeiden suunnittelusta, toteutuksesta ja arvioinnista, koska mahdollisuudet toteuttaa tasa-arvoa lisääviä asianmukaisia toimia vaikeutuvat tilastojen puuttuessa; |
5. |
pitää valitettavana, että sukupuolten tasa-arvoon liittyviä kysymyksiä ja -näkökohtia ei ole sisällytetty kunnolla kestävää kehitystä koskevaan politiikkaan ja ohjelmiin; muistuttaa, että sukupuolinäkökulmien puuttuminen ympäristöpolitiikasta lisää sukupuolten epätasa-arvoa, ja kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita perustamaan sukupuolten tasa-arvon valtavirtaistamisen mekanismeja kansainvälisellä, kansallisella ja alueellisella tasolla ympäristöpoliittisten toimien yhteydessä; |
6. |
kehottaa komissiota käynnistämään tutkimuksen sukupuolesta ja vihreästä taloudesta sekä naisten panoksesta vihreiden innovaatioiden, palvelujen ja tuotteiden kehittämiseen; |
7. |
kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita tukemaan ja edistämään erityistä tutkimusta ja selvityksiä siitä, miten siirtyminen vihreään talouteen vaikuttaa naisiin ja miehiin eri aloilla, sekä naisten keskeisestä roolista siirtymän helpottamisessa; kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita sisällyttämään sukupuolinäkökulman ympäristönsuojeluun sekä ympäristövaikutuksista tehtäviin tutkimuksiin; |
8. |
tunnustaa, että on kiireesti laadittava kansainvälinen sopimus vihreän talouden yhteisestä määritelmästä, joka perustuu sosiaalisen ja ekologisen kestävyyden pilareihin; korostaa sitä merkittävää roolia, joka kansalaisyhteiskunnan, erityisesti sosiaalisten liikkeiden, ympäristöjärjestöjen ja naisten oikeuksia ajavien järjestöjen, on omaksuttava määriteltäessä vihreän talouden tavoitteita ja päämääriä; |
9. |
kehottaa komissiota sisällyttämään sukupuolten tasa-arvoon liittyvät näkökohdat järjestelmällisesti ympäristöpolitiikan määrittämiseen, täytäntöönpanoon ja seurantaan kaikilla tasoilla, myös paikallis- ja aluekehityksessä, ja tutkimustoimintaan; kehottaa komissiota käyttämään ja tukemaan sukupuolten tasa-arvon valtavirtaistamisen edistämistä hyvän hallinnon välineenä; |
10. |
kehottaa komissiota edistämään sukupuolten tasa-arvoa keskeisenä asiana suunniteltaessa EU:n rakennerahastoja (Euroopan sosiaalirahasto (ESR), Euroopan aluekehitysrahasto (EAKR)) ja yhteistä maatalouspolitiikkaa (YMP) koskevia tulevia asetuksia ja ohjelmia ja neuvoteltaessa niistä, erityisesti talouden vihreämmäksi muuttamista koskevien toimien puitteissa; |
11. |
toteaa, että uusiutuvaa energiaa voidaan hyödyntää syrjäisillä ja eristyksissä olevilla alueilla, jotka ovat ilman sähköä, ja että sen avulla voidaan edistää puhtaan energian tuotantoa; kannustaa tämän vuoksi jäsenvaltioita kehittämään rakenteita, joilla voidaan hyödyntää uusiutuvaa energiaa EAKR:n ja ESR:n kautta; kannustaa lisäksi innovointia sekä naisten ja miesten osallistumista esimerkiksi uusiutuvan ja ympäristöystävällisen energian ja arkkitehtuurin kehittämiseen; |
12. |
kehottaa komissiota lisäämään tiedotuskampanjoissaan tietoisuutta vihreään talouteen siirtymisen merkityksestä ja sukupuolierot huomioon ottavan ympäristöpolitiikan myönteisistä vaikutuksista; |
Kestävä kulutus
13. |
kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita ottamaan käyttöön sukupuolten tasa-arvoa koskevia tavoitteita kaikkiin ympäristöön liittyviin politiikanaloihin ja kaikilla taloudellisen päätöksenteon tasoilla; katsoo, että nämä tavoitteet tulee luoda yhteistyössä kansalaisyhteiskunnan kanssa; |
14. |
kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita ottamaan käyttöön uuden, yhteiskunnallisen ja ympäristöystävällisen kasvun indikaattorin, joka kattaa hyvinvoinnin muut kuin taloudelliset näkökohdat ja jossa keskitytään ensisijaisesti kestävää kehitystä koskeviin aiheisiin, kuten sukupuolten tasa-arvoon, köyhyyden vähentämiseen ja kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseen; |
15. |
panee merkille, että toimet, joilla täytetään ihmisten asuntoa, ruokaa, elintarvikkeita, energiaa ja työpaikkoja koskevat oikeutetut vaatimukset, täytyy aina toteuttaa siten, että suojellaan ekosysteemiä ja rajoitetaan ilmastonmuutosta samalla, kun käytetään maapallon resursseja ihmisoikeuksia noudattaen, ja että toimilla täytyy lisätä tasa-arvoa ja varmistaa, että ne jaetaan ympäristöön liittyvien oikeudenmukaisuusperiaatteiden mukaisesti; |
16. |
korostaa, että on tärkeää turvata lasten ja lastenlasten mahdollisuudet hyviin elinoloihin ja että taloudellisen kehityksen on näin ollen vastattava nykyisiä tarpeita ilman, että vaarannetaan tulevien sukupolvien tarpeita; |
17. |
painottaa, että BKT:lla mitataan tuottavuutta eikä ympäristön kestävyyttä, resurssitehokkuutta, sosiaalista osallisuutta tai yleistä yhteiskuntakehitystä; vaatii, että kehitetään uusia selkeitä ja mitattavia indikaattoreita, joissa otetaan huomioon ilmastonmuutos, luonnon monimuotoisuus, resurssitehokkuus ja sosiaalinen oikeudenmukaisuus; |
18. |
kehottaa jäsenvaltioita ryhtymään talouspoliittisiin toimiin, joilla tähdätään vihreään talouteen siten, että toisaalta hinnoitellaan ympäristövaikutukset ja toisaalta sijoitetaan varoja vihreiden innovaatioiden ja kestävän infrastruktuurin edistämiseen; |
19. |
katsoo, että EU:n julkisia varoja pitäisi käyttää huomattavasti enemmän kestäviin julkishyödykkeisiin; |
20. |
katsoo, että pitäisi ehdollistaa EU:n tuet ympäristön kannalta hyödylliseen ja sosiaalista kestävyyttä tukevaan toimintaan; |
Kestävä liikenne
21. |
kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita kehittämään kestävän liikennejärjestelmän, jossa otetaan tasapuolisesti huomioon naisten ja miesten liikkumistarpeet ja jolla on pienet ympäristövaikutukset; |
22. |
kehottaa komissiota keskittymään vipuvaikutukseltaan merkittävässä tutkimusrahoituksessa hankkeisiin, joilla kehitetään innovatiivisia ja kestäviä liikenneratkaisuja; |
23. |
kehottaa jäsenvaltioita vähentämään liikennealan ympäristövaikutuksia ja energiankulutusta sekä lisäämään tasa-arvoa edistämällä tietotekniikan käytettävyyttä ja vähäliikenteistä yhteiskuntasuunnittelua; |
24. |
kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita ottamaan käyttöön liikennehierarkian, jossa ilmoitetaan selkeästi ensisijaiset liikennemuodot kokonaisvaltaisten ympäristö- ja liikennetavoitteiden saavuttamiseksi; |
25. |
kehottaa keräämään tilastotietoja ennen kuin aletaan kehittää liikennehierarkian malleja, jotta voidaan mitata julkisten ja yksityisten liikennevälineiden ympäristövaikutusta kulloisissakin erilaisissa paikallisissa tilanteissa, ja kehottaa julkista hallintoa toimimaan esimerkkinä tällä alalla; |
26. |
kehottaa jäsenvaltioita yhdistämään valvontaviranomaisten toteuttamaan julkisten varojen valvontaan julkisen hallinnon käyttämien liikennevälineiden käytön vaikutuksen tutkimisen; |
27. |
kehottaa jäsenvaltioita kehittämään etätyöskentelyä sosiaalisilla ja verokannustimilla ja huolehtimalla työntekijöiden oikeussuojasta; |
28. |
kehottaa jäsenvaltioita vahvistamaan merkittävästi julkista lähiliikennettä lisäämällä liikennepalvelujen määrää ja parantamalla niiden laatua, parantamalla liikennemuotojen ja -välineiden turvallisuutta, mukavuutta ja fyysistä esteettömyyttä, ottamalla käyttöön integroituja ja uusia liikennejärjestelmiä erityisesti pienissä kaupungeissa ja maaseutualueilla, mikä parantaisi naisten, vammaisten ja vanhusten liikkumismahdollisuuksia ja lisäisi näin heidän sosiaalista osallisuuttaan ja parantaisi heidän elinolojaan; |
29. |
korostaa, että kun sijoitetaan kestävään liikennejärjestelmään, on otettava huomioon, että naisten ja miesten käsitykset julkisesta ympäristöstä ovat erilaiset ja perustuvat erilaiseen vaarojen arviointiin, minkä vuoksi liikennejärjestelmän turvalliset ympäristöt sekä naisille että miehille on pantava etusijalle; |
Hyvinvointiala ja vihreät työpaikat
30. |
panee merkille, että vihreillä työpaikoilla esimerkiksi maatalouden, energian, liikenteen, kulutuksen, tutkimuksen, teknologian, tietotekniikan, rakentamisen ja jätehuollon alalla on suuri merkitys vihreälle taloudelle; |
31. |
kehottaa jäsenvaltioita edistämään naisten yrittäjyyttä vihreässä taloudessa helpottamalla naisten mahdollisuuksia osallistua siihen siten, että levitetään tietoa ja järjestetään koulutustyöpaja sekä luodaan toimia, joilla autetaan naisia saavuttamaan tasapaino työ- ja yksityiselämän välillä; kehottaa jäsenvaltioita kannustamaan naisten yrittäjyyttä ympäristönsuojelun ja ympäristöystävällisten teknologioiden kehittämisessä, esimerkiksi uusiutuvan energian, maatalouden ja matkailun kaltaisilla aloilla sekä vihreiden innovaatioiden kehittämisessä erityisesti palvelualalla; panee merkille, että uusiutuvan energian ala voi luoda uusia työtilaisuuksia naisyrittäjille alueilla, joilla naisten työttömyysaste on erityisen korkea; |
32. |
kehottaa jäsenvaltioita varmistamaan, että naisilla on asianmukaiset työolot ja mahdollisuus kunnolliseen terveydenhuoltoon, koulutukseen ja asuntoon ja että he ovat vahvasti mukana työmarkkinaosapuolten vuoropuheluissa, jotka helpottavat siirtymistä vihreisiin työpaikkoihin; |
33. |
toteaa kestävän talouden tarkoittavan sitä, että se on "vihreää kaikille" ja luo kunnon työpaikkoja ja kestäviä yhteisöjä ja mahdollistaa vaurauden oikeudenmukaisemman jakautumisen; |
34. |
panee merkille, että vihreässä taloudessa vihreiden työpaikkojen lisäksi kaikki työpaikat, joilla on pienet ympäristövaikutukset, ovat tärkeitä; toteaa, että nämä työpaikat voivat olla yksityisellä palvelusektorilla mutta myös hyvinvointialalla, kuten koulutus- ja hoivapalvelualalla; |
35. |
kehottaa jäsenvaltioita sukupuolinäkökohdan huomioon ottamiseksi varmistamaan, että naiset ovat tasapuolisesti edustettuina poliittisissa päätöksentekoelimissä sekä ympäristö- ja energiapolitiikan sekä vihreitä työpaikkoja koskevan politiikan määrittämistä, suunnittelua ja täytäntöönpanoa käsittelevissä hallituksen nimeämissä elimissä ja laitoksissa; kehottaa jäsenvaltioita nimittämään enemmän naisia johtaviin asemiin ja yritysten hallituksiin vihreiden työpaikkojen alalla; korostaa, että jos tätä ei voida saavuttaa vapaaehtoisesti, täytyy tasa-arvon ja demokratian vahvistamiseksi ottaa käyttöön kohdistettuja toimia, esimerkiksi vahvistettava kiintiöitä tai muita menetelmiä; |
36. |
toteaa, että talouden ekologistaminen ja siirtyminen vähän hiilidioksidipäästöjä aiheuttavaan talouteen johtaa suunnattomaan ammattitaitoisten työntekijöiden kysyntään; toteaa, että naispuoliset työntekijät ovat voimakkaasti aliedustettuja uusiutuvan energian alalla sekä erityisesti luonnontieteellisillä ja teknologiapainotteisilla aloilla; korostaa tämän vuoksi olevan erityisen tärkeää, että jäsenvaltiot kehittävät toimintasuunnitelmia, jotta yhä useammat naiset valitsisivat koulutuksen sellaisilla aloilla kuin insinööritieteet, luonnontiede, tietotekniikka ja muut korkean teknologian alat, sillä monet vihreät työpaikat keskittyvät tulevaisuudessa näille aloille; |
37. |
kehottaa jäsenvaltioita käyttämään ja kehittämään menetelmiä, joilla kannustetaan naisia valitsemaan koulutus ja ammatti ympäristö-, liikenne tai energia-alalta taistelemalla määrätietoisesti sitä stereotypiaa vastaan, että luonnontieteen ja soveltavien tieteenalojen urat sopivat miehille; |
38. |
panee merkille, että naisten mahdollisuuksia saada mikroluottoa pieniä yrityksiä varten on tuettava ja edistettävä; |
39. |
kehottaa jäsenvaltioita käyttämään ja kehittämään menetelmiä, joilla kannustetaan miehiä valitsemaan koulutus ja ammatti hyvinvointialalta, jonka ympäristövaikutukset ovat pienet; |
40. |
kehottaa jäsenvaltioita kehittämään EU:n ohjelmien, kuten EAKR:n ja ESR:n, avulla koulutuskursseja, joiden tavoitteena on edistää naisten mahdollisuuksia saada vihreitä työpaikkoja, sekä kehittyviä teknologioita, joiden ympäristövaikutukset ovat pienet, sekä yksityisellä että julkisella sektorilla; kehottaa jäsenvaltioita varmistamaan, että naispuoliset työntekijät otetaan paremmin mukaan ekologista rakennemuutosta koskeviin koulutushankkeisiin ja -ohjelmiin (uusiutuva energia, luonnontieteet ja teknologiapainotteiset ammatit), ja keskittymään siihen, että naiset saavat koulutuksen ja ammattikoulutuksen kautta tarvittavat pätevyydet ja tutkinnot kilpaillakseen miesten kanssa tasapuolisesti työpaikoista ja yksittäisestä urakehityksestä; toteaa, että miehillä on paremmat mahdollisuudet käyttää maataloustuotannossa ja yritystoiminnassa kehittyneitä tekniikoita, joita tarvitaan erittäin vahvaa pätevyyttä edellyttäviin vihreän talouden tehtäviin pääsemiseksi; |
41. |
panee merkille, että jotta naiset voisivat osallistua vihreään talouteen samoin edellytyksin kuin miehet, tarvitaan enemmän lasten päiväkoteja ja vanhainkoteja, jotta sekä naisilla että miehillä on mahdollisuus sovittaa yhteen työ- ja perhe-elämä ja samalla turvataan naisten seksuaali- ja lisääntymisoikeudet; huomauttaa myös, että politiikalla ja lainsäädännöllä on pyrittävä tukemaan sosiaaliturvaa, perhesuunnittelua ja lasten päivähoitoa, sillä naiset pystyvät tuomaan oman osaamisensa ja antamaan oman yhtäläisen panoksensa kukoistavaan vihreään talouteen vain sellaisessa yhteiskunnassa, joka täyttää nämä vaatimukset; |
42. |
huomauttaa, että talouden vihreämmäksi muuttamista on alettu pitää keinona edistää talouden kehitystä, erityisesti talouskriisin ja Eurooppa 2020 -strategian yhteydessä; kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita tukemaan talouden viherryttämistä koskevia pyrkimyksiä ja kannustamaan investointeja ja ohjelmia, joilla edistetään vihreitä työpaikkoja ja jotka on kohdistettu niitä eniten tarvitseville: pitää sukupuolinäkökulmaa ratkaisevan tärkeänä epätasa-arvon kasvamisen estämisessä; |
43. |
kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita keräämään ja tarkastelemaan sukupuolen mukaan eriteltyjä tietoja rahoitusvarojen jakautumisesta sukupuolen mukaan eriytyneillä aloilla ja vihreissä innovaatioissa ja kehittämään indikaattoreita, joiden avulla voidaan mitata vihreän talouden mahdollisia eriytyneitä vaikutuksia alueelliseen ja sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen; kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita kehittämään strategista ohjausta ja välineitä, joilla voidaan vastata tehokkaasti työllisyyden tason ja työmarkkinoiden rakenteen mahdollisiin muutoksiin; |
Kestävä politiikka kansainvälisissä suhteissa
44. |
odottaa, että siirtyminen laajempiin ja kestävämpiin taloudellisiin indikaattoreihin myös kehityspolitiikassa johtaa siihen, että kehitysmaiden sosiaaliset ja ympäristötavoitteet saavat enemmän painoarvoa ja että naisten omistusoikeudet ja luonnonvarojen hallinta turvataan erityisillä poliittisilla toimilla ja säännöksillä; korostaa, että on parannettava naisten mahdollisuuksia käyttää sellaisia palveluja ja uusia teknologioita, joita tarvitaan energian, veden, yritystoiminnan ja maataloustuotannon hallintaan ja käyttöön; korostaa, että naisten on osallistuttava enemmän yritysten ja järjestöjen johtamiseen; |
45. |
kehottaa komissiota tunnustamaan täysin ympäristön pilaantumisen moninaiset vaikutukset epätasa-arvoon, erityisesti naisten ja miesten välillä, ja käsittelemään niitä sekä takaamaan, että ilmastonmuutosta ja ympäristön kestävyyttä koskevien uusien poliittisten ehdotusten laatimisessa edistetään naisten yhtäläisiä oikeuksia; |
46. |
kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita kehittämään indikaattoreita, joilla arvioidaan hankkeiden ja ohjelmien sukupuolikohtaisia vaikutuksia ja edistetään sukupuoli- ja tasa-arvonäkökulmaa ympäristöstrategioissa vihreän talouden saavuttamiseksi; |
47. |
kehottaa komissiota ottamaan erityisesti huomioon, että puhtaan veden saatavuudella on suuri merkitys tytöille ja naisille suuressa osassa maailmaa, koska veden hakeminen ja kuljettaminen kotiin on usein heidän tehtävänsä; korostaa myös, että on tärkeää ottaa talteen alkuperäiskulttuurien naisten paikallisiin ekosysteemeihin liittyviä tietoja; |
48. |
kehottaa komissiota kiinnittämään erityistä huomiota siihen, että useissa kehitysmaissa naisten uramahdollisuudet vihreässä taloudessa ovat hyvin rajalliset patriarkaalisten perinteiden ja sosiaalisten vaikutusten vuoksi ja että näin ollen naisilla ei ole mahdollisuutta saada tietoa, koulutusta ja oppia tekniikoita, jotka ovat tälle alalle pääsyn edellytys; |
49. |
kehottaa komissiota kiinnittämään erityisesti huomiota siihen, että miljardit ihmiset ovat täysin riippuvaisia biomassasta energianlähteenä ja että lapset ja naiset kärsivät sen vuoksi terveysongelmista, kun he keräävät, käsittelevät ja käyttävät biomassaa; toteaa, että tästä syystä olisi panostettava tehokkaampiin ja uusiutuviin energianlähteisiin; |
50. |
vaatii, että EU:n ja kolmansien maiden välillä neuvoteltujen monen- ja kahdenvälisten kauppasopimusten tuloksista tehdään perusteelliset ilmastoa, sukupuolten tasa-arvoa ja kestävyyttä koskevat vaikutustenarvioinnit, ja kehottaa komissiota valtuuttamaan erityisen tuen ilmastonmuutoksen hallintaan osana kaikkea kauppaa tukevaa apua ja muuta aiheeseen liittyvää kehitysapua; |
51. |
kehottaa komissiota kehittämään ohjelmia nykyaikaisen teknologian ja asiantuntemuksen siirtämiseksi, jotta kehitysmaita ja kehittyviä alueita voidaan auttaa sopeutumaan ympäristön muutoksiin; |
52. |
korostaa, että mikrolainojen, luoton, tietojen ja teknologian kaltaisten varojen saatavuuteen liittyvä sukupuolten välinen epätasa-arvo on otettava huomioon ilmastonmuutoksen torjuntaa koskevien strategioiden määrittelyssä; |
*
* *
53. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle ja jäsenvaltioiden hallituksille. |
(1) http://unctad.org/en/Docs/unep_unctad_un-ohrlls_en.pdf.
(2) http://www.unep.org/labour_environment/features/greenjobs-report.asp.
(3) http://www.unwomen.org/wp-content/uploads/2011/11/Rio+20-UN-Women-Contribution-to-the-Outcome-Document.pdf.
(4) http://www.womenrio20.org/Women’s_MG_Rio+20_Summary.pdf.
(5) http://www.wecf.eu/download/2011/March/greeneconomyMARCH6docx.pdf.
(6) http://www.regeringen.se/content/1/c6/04/59/80/4edc363a.pdf.
(7) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2012)0145.
(8) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2012)0070.
(9) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2012)0069.
(10) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2011)0430.
(11) EUVL C 308 E, 20.10.2011, s. 6.
(12) EUVL C 236 E, 12.8.2011, s. 79.
3.12.2013 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 353/47 |
Tiistai 11. syyskuuta 2012
Naisten työolot palvelualalla
P7_TA(2012)0322
Euroopan parlamentin päätöslauselma 11. syyskuuta 2012 naisten työoloista palvelualalla (2012/2046(INI))
2013/C 353 E/06
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen (SEU) 2 artiklan ja 3 artiklan 3 kohdan toisen alakohdan sekä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 8 artiklan, 153 artiklan 1 kohdan i alakohdan ja 157 artiklan, |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin perusoikeuskirjan 23 artiklan, |
— |
ottaa huomioon 18. huhtikuuta 2012 annetun komission tiedonannon "Tavoitteena työllistävä elpyminen" (COM(2012)0173) ja liiteasiakirjan henkilökohtaisten ja kotitalouspalvelujen työllistämispotentiaalin hyödyntämisestä (SWD(2012)0095), |
— |
ottaa huomioon 6. lokakuuta 2011 esitetyn komission ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi sosiaalisia muutoksia ja innovaatioita koskevasta Euroopan unionin ohjelmasta (COM(2011)0609), |
— |
ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston maaliskuussa 2011 hyväksymän Euroopan tasa-arvosopimuksen (1), |
— |
ottaa huomioon vuonna 2011 valmistuneen komission yksiköiden valmisteluasiakirjan naisten ja miesten tasa-arvon edistymisestä (vuosikertomus 2010) (SEC(2011)0193), |
— |
ottaa huomioon 21. syyskuuta 2010 annetun komission tiedonannon "Naisten ja miesten tasa-arvostrategia vuosiksi 2010–2015" (COM(2010)0491), |
— |
ottaa huomioon ehdotuksen neuvoston päätökseksi "jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista – Eurooppa 2020 -strategian yhdennettyjen suuntaviivojen II osa" (COM(2010)0193), |
— |
ottaa huomioon 8. kesäkuuta 2009 annetut neuvoston päätelmät joustoturvasta kriisiaikoina, |
— |
ottaa huomioon palveluista sisämarkkinoilla 12. joulukuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/123/EY (2), |
— |
ottaa huomioon miesten ja naisten yhtäläisten mahdollisuuksien ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta työhön ja ammattiin liittyvissä asioissa 5. heinäkuuta 2006 annetun direktiivin 2006/54/EY (uudelleenlaadittu toisinto) (3), |
— |
ottaa huomioon miesten ja naisten yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta tavaroiden ja palvelujen saatavuuden ja tarjonnan alalla 13. joulukuuta 2004 annetun neuvoston direktiivin 2004/113/EY (4), |
— |
ottaa huomion Euroopan elin- ja työolojen kehittämissäätiön vuonna 2008 julkaiseman raportin "Working in Europe: Gender differences", |
— |
ottaa huomion Euroopan elin- ja työolojen kehittämissäätiön vuonna 2007 julkaiseman raportin "Working conditions in the European Union: The gender perspective", |
— |
ottaa huomioon 18. joulukuuta 1979 tehdyn, kaikkinaisen naisten syrjinnän poistamista koskevan yleissopimuksen (CEDAW), |
— |
ottaa huomioon 13. maaliskuuta 2012 antamansa päätöslauselman "naisten ja miesten tasa-arvosta Euroopan unionissa – 2011" (5), |
— |
ottaa huomioon 8. maaliskuuta 2011 antamansa päätöslauselman naisten köyhyydestä Euroopan unionissa (6), |
— |
ottaa huomioon 19. lokakuuta 2010 antamansa päätöslauselman epävarmassa asemassa olevista naistyöntekijöistä (7), |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksensä 48 artiklan, |
— |
ottaa huomioon naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan mietinnön sekä työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnan lausunnon (A7-0246/2012), |
A. |
ottaa huomioon, että monissa valtioissa taloudellinen toiminta on siirtynyt palvelualalle, mikä tarkoittaa sitä, että palveluala muodostaa suurimman osan työpaikoista ja tuottaa suurimman osan asianomaisten valtioiden BKT:stä muodostaen yli 70 prosenttia Euroopan unionin taloudellisesta toiminnasta sekä vastaavan ja kasvussa olevan prosenttiosuuden kokonaistyöllisyydestä, ja panee merkille, että palvelualan osuus EU:n kokonaistyöllisyydestä oli vuonna 2010 keskimäärin lähes 70 prosenttia, kun taas teollisuuden osuus työllisyydestä oli 25,4 prosenttia ja maatalouden osuus 5,2 prosenttia; |
B. |
ottaa huomioon, että tällä hetkellä yhdeksän kymmenestä työpaikasta syntyy palvelualalle ja tutkimusten mukaan palvelujen sisämarkkinoiden tehostaminen entisestään voisi auttaa synnyttämään huomattavaa työllistämispotentiaalia – työpaikkoja, joita EU kipeästi tarvitsee näinä kriisin aikoina; |
C. |
ottaa huomioon, että naisten työllisyysaste on 62,1 prosenttia verrattuna miesten 75,1 prosenttiin, mikä tarkoittaa sitä, että Eurooppa 2020 -strategian ensisijainen tavoite nostaa työllisyysaste 75 prosenttiin vuoteen 2020 mennessä voidaan saavuttaa vain, jos useammat naiset pääsevät työmarkkinoille; |
D. |
ottaa huomioon, että suurin osa työssäkäyvistä naisista tekee työtä palvelualalla, ja panee merkille, että vuonna 2010 keskimäärin 83,1 prosenttia EU:n työssäkäyvistä naisista työskenteli palvelualalla, kun miesten vastaava osuus oli 58,1 prosenttia; |
E. |
ottaa huomioon, että naisten edustus joustavien ja osa-aikaisten työsopimusten markkinoilla on suhteettoman suuri yhteiskunnassa edelleen vallitsevien sukupuoleen liittyvien stereotypioiden takia, mihin kuuluu se, että perinteisen naiskuvan mukaan naisten ensisijaisena tehtävänä on perheen hyvinvoinnista huolehtiminen, ja toteaa, että tästä syystä heitä pidetään miehiä sopivampina tilapäisiin töihin, pätkätöihin ja osa-aikatöihin sekä kotona tehtävään työhön; ottaa huomioon, että joustavia työaikajärjestelyjä, kuten etätyötä, osa-aikatyötä ja kotoa tehtävää työtä, pidetään edelleen pitkälti naisille suunnattuina työaikajärjestelyinä; |
F. |
ottaa huomioon, että palveluala tarjoaa useita mahdollisuuksia joustaviin työsopimuksiin – joustavaan työaikaan, osa-aikaisiin ja lyhytaikaisiin työsopimuksiin – jotka voivat auttaa sekä mies- että naispuolisia huoltajia yhdistämään työn ja hoidon, jos heillä on mahdollisuus valita; ottaa huomioon, että naiset turvautuvat todennäköisemmin joustaviin työmuotoihin tai osa-aikatyöhön voidakseen sovittaa yhteen ammatilliset ja perhevelvoitteensa, vaikka aikapalkkauksessa on eroa sen mukaan, onko kyseessä osa- vai kokoaikatyö; ottaa huomioon, että naisten työura keskeytyy useammin kuin miesten ja heille kertyy vähemmän työtunteja, mikä voi huonontaa heidän urakehitystään ja mahdollisuuksiaan parantaa yhteiskunnallista asemaansa, mistä on tuloksena myös matalapalkkaisempi urapolku; |
G. |
ottaa huomioon, että epävarma työ on yleistä Euroopan unionin työmarkkinoilla, ja toteaa, että epävarmuus kohdistuu enemmän naisiin, jotka kohtaavat enemmän palkkasyrjintää ja tekevät enemmän osa-aikatyötä, minkä vuoksi naisten palkat ovat miehiä matalampia, naisten sosiaaliturva on huonompi ja mahdollisuudet edetä uralla ovat rajallisemmat, ja naisilla on pienemmät mahdollisuudet olla taloudellisesti riippumattomia, mikä suosii naisten paluuta yksityiseen elämään ja on siksi takaisku vastuun jakamiselle; toteaa, että naisten osuus ilmoittamattomasta, pääosin kotitalous- ja hoitotyötä tekevästä työvoimasta, on suuri; |
H. |
ottaa huomioon, että kaikilla koulutustasoilla työssäkäyvien miesten osuus on suurempi kuin työssäkäyvien naisten osuus, vaikka naisten koulutustaso on sama tai korkeampi kuin miesten, mutta naisten taitoja arvostetaan vähemmän kuin miesten ja heidän etenemisensä uralla on hitaampaa; |
I. |
ottaa huomioon, että naisten osuus korkeakoulututkinnon suorittaneista on lähes 60 prosenttia, mutta tästä huolimatta heidän osuutensa palvelualan ylimmissä johto- ja päättävissä tehtävissä toimivista on suhteettoman pieni; |
J. |
ottaa huomioon, että naiset ovat yliedustettuina pätevyysvaatimuksiltaan, palkkaukseltaan, korvauksiltaan ja arvostukseltaan huonoimmissa palvelualan työpaikoissa ja asemissa, ja katsoo, että tästä syystä naisten työmarkkinatilanne on paljon epävarmempi ja palkka pienempi kuin miesten; |
K. |
ottaa huomioon, että työnantajat usein aliarvioivat naisten panoksen työmarkkinoilla, koska naiset todennäköisemmin keskeyttävät uransa lasten syntymän ja kasvatuksen ajaksi; |
L. |
ottaa huomioon, että parempien työmahdollisuuksien luomista naisille on pidettävä koko yhteiskuntaa hyödyttävänä voimavarana ja sijoituksena erityisesti nyt, kun Euroopan on selvittävä väestörakenteen muutoksista ja sen tuomista haasteista; |
M. |
ottaa huomioon, että naisten on vaikeaa sovittaa yhteen perhe- ja työelämä, koska perhe-elämään liittyviä velvollisuuksia ei aina jaeta tasapuolisesti ja vastuu huollettavana olevista perheenjäsenistä lankeaa enimmäkseen naisille, ja katsoo, että työn ja perhe-elämän parempi yhteensovittaminen auttaa näin ollen synnyttämään huomattavaa naisten työllistämispotentiaalia ja helpottaa naisten parempaa sijoittautumista tarjolla oleviin työpaikkoihin palvelualalla ja muilla aloilla ja lisää siten talouskasvua, työllisyyttä ja innovointia; katsoo tässä yhteydessä, että hallituksen politiikalla, jolla tuotetaan lapsille ja huollettaville tarjottavia hoitopalveluja, on tärkeä merkitys sille, miten naiset ja miehet pystyvät hallitsemaan niitä erilaisia tarpeita, joita työpaikka ja hoitotoiminta aiheuttavat; |
N. |
ottaa huomioon, että perinteiset sukupuoliroolit ja stereotypiat vaikuttavat edelleen vahvasti naisten ja miesten roolijakoon kotona, työpaikalla ja yhteiskunnassa yleisesti, ja näyttävät edelleen olevan esteenä sukupuolten välisen tasa-arvon saavuttamiselle ja rajoittavat naisten työllistymisvaihtoehtojen ja henkilökohtaisen kehittymisen kirjoa palvelualalla, mikä estää naisia toteuttamasta koko potentiaaliaan yksilöinä ja taloudellisina toimijoina; |
O. |
ottaa huomioon, että naisiin kohdistuva lähisuhdeväkivalta sekä taloudellinen ja seksuaalinen väkivalta ovat ihmisoikeuksien loukkauksia, jotka vaikuttavat kaikkeen yhteiskunta-, kulttuuri- ja talouselämään; |
P. |
ottaa huomioon, että naisten taloudellinen riippumattomuus on välttämätön edellytys sille, että he voivat päättää henkilökohtaisesta ja ammatillisesta kehityksestään ja tehdä todellisia valintoja; |
Q. |
ottaa huomioon, että miesten ja naisten välillä on yhä uuden tekniikan ja internetin saatavuutta ja käyttöä koskevia eroja, mikä usein johtaa taidoissa havaittaviin eroihin ja jopa "digitaaliseen lukutaidottomuuteen", mitä yleisesti kutsutaan "sukupuolten väliseksi digitaaliseksi kuiluksi"; |
R. |
ottaa huomioon, että miesten ja naisten väliset palkkaerot samassa työssä tai samanarvoisessa työssä ovat korkeimmillaan juuri palvelualalla; |
1. |
korostaa, että palvelualan työpaikat ovat vahvasti horisontaalisesti eriytyneet tai jakautuneet sukupuolen mukaan: lähes puolet työelämässä olevista naisista toimii kymmenessä Kansainvälisen työjärjestön ILO:n kansainvälisen ammattiluokituksen 130 ammatista: myyjinä ja myyntityöntekijöinä, kotiavustajina, siivoojina, pesulatyöntekijöinä, lähihoitajina ja vastaavina, toimistotyöntekijöinä, hallintopalvelujen asiantuntijoina, hotelli- ja ravintolatyöntekijöinä, sihteereinä ja tekstinkäsittelijöinä ja tallentajina, pienten yritysten johtajina, liike-elämän asiantuntijoina sekä sairaanhoitajina ja kätilöinä; |
2. |
kehottaa komissiota torjumaan tällaista sukupuolijakoa mainittuja ammatteja tukevilla kampanjoilla; |
3. |
korostaa, että ammatillisen eriytymisen vähentäminen on tärkeä tekijä, jotta voidaan kuroa umpeen miesten ja naisten palkkaeroissa havaittavaa kuilua, ja ottaa huomioon, että palkkaerot tuntuvat usein voimakkaammin niiden naisten rahakukkarossa, jotka työskentelevät naisvaltaisilla aloilla, kuin muilla aloilla työskentelevien saman pätevyyden omaavien naisten; |
4. |
toteaa, että naisten työpaikkojen voidaan myös havaita keskittyvän julkiselle sektorille, jolla työskentelee 25 prosenttia naistyövoimasta, mutta vain 17 prosenttia miestyövoimasta; korostaa, että budjettileikkausten johdosta naiset ovat tällä sektorilla alttiimpia työpaikan menetykselle; huomauttaa, että jotta saavutetaan Eurooppa 2020 -strategian (EU:n kasvustrategian) työllisyystavoite 75 prosenttia sekä naisten että miesten osalta, tarvitaan toimia useampien naisten saamiseksi työelämään sekä julkiselle että yksityiselle sektorille; huomauttaa, että monissa jäsenvaltioissa on huomattavasti enemmän nais- kuin mieslääkäreitä; |
5. |
pyytää jäsenvaltioita varmistamaan, että niiden julkinen sektori, jolle ovat luonteenomaisia läpinäkyvät ja selkeät työhönotto- ja etenemisperusteet, toimii esimerkillisesti varmistamalla tasa-arvoisen pääsyn hallinnon työpaikkoihin erityisesti johtotasolla; korostaa työntekijöiden läpinäkyvien valinta- ja työhönottoperiaatteiden käyttöä yksityisellä sektorilla; |
6. |
pyytää komissiota ja jäsenvaltioita ryhtymään konkreettisiin toimiin palvelumarkkinoiden vahvistamiseksi entisestään, jotta voidaan kehittää niiden merkittäviä työllistämismahdollisuuksia; |
7. |
korostaa, että on tärkeää torjua stereotypioita ja sukupuoleen perustuvaa syrjintää toteuttamalla aktiivisia toimia, joilla voidaan lieventää niitä todellisia epäkohtia, joita naiset kohtaavat palvelualalla, missä on oletuksena, että on olemassa miesten ja naisten töitä ja missä naisten työt yhdistetään naisten tekemiin kotitöihin ja niitä pidetään näiden jatkeena (vaatteiden valmistus, opetus, hoitotehtävät, siivouspalvelut jne.); pyytää, että koulutus- ja ammatinvalinnanohjauksen olisi oltava tärkeämmässä asemassa koulussa ja miesten ja naisten tasa-arvoa olisi edistettävä nuorten keskuudessa, ja kehottaa torjumaan stereotypioita, jotta nuoret naiset ohjataan koulutukseen ja ammattiin, joissa he ovat aliedustettuja; huomauttaa, että opetusammatteihin tulee huomattavasti vähemmän miehiä kuin naisia ja korostaa, että alalle tarvitaan lisää miehiä; |
8. |
toteaa, että palvelualalla työskentelevistä naisista enemmistö on työssä sosiaali-, hoito- ja televiestintäalalla, joille on tyypillistä alhaisempi pätevyystasovaatimus, vähäinen sosiaalinen arvostus ja ne vastaavat naisille perinteisesti yhteiskunnassa saneltua roolia, kun taas miehet hallitsevat arvostetuimpia ja tuotteliaimpia aloja: rahoitus- ja pankkialaa; |
9. |
huomauttaa, että hoitopolitiikat ja iäkkäille ihmisille, huollettaville ja lapsille tarjottavat hoitopalvelut, äitiys-, isyys- ja vanhempainlomaa koskevat säännökset mukaan luettuina, ovat ehdottomasti keskeisiä tekijöitä sukupuolten tasa-arvon saavuttamisessa; huomauttaa siksi, että naisten ja miesten olisi voitava valita, haluavatko he käydä palkkatyössä, hankkia lapsia ja perheen, ilman että heiltä riistetään vapaus työllistyä ja nauttia tasavertaisista mahdollisuuksista; |
10. |
kiinnittää huomiota siihen, että osa-aikatyö (19,2 prosenttia kaikista työpaikoista EU:ssa vuonna 2010) on edelleen pääasiassa naisten työllisyysmuoto; panee merkille, että vuonna 2010 EU:ssa 31,9 prosenttia työssäkäyvistä naisista teki osa-aikatyötä, kun taas miesten vastaava osuus oli vain 8,7 prosenttia, mikä tarkoittaa sitä, että naiset tekevät 78 prosenttia kaikesta osa-aikatyöstä; panee merkille, että koko EU:ssa 19 prosenttia naisista ja 7 prosenttia miehistä työskentelee lyhyissä osa-aikaisissa työsuhteissa (alle 20 tuntia viikossa) ja vain 3 prosenttia 35–49-vuotiaista miehistä työskentelee lyhyissä osa-aikaisissa työsuhteissa, kun taas saman ikäluokan naisista 18 prosenttia työskentelee tällaisissa työsuhteissa; panee lisäksi merkille, että osa-aikaisia töitä on useimmiten tietyillä aloilla: yli 38 prosenttia osa-aikaisista työntekijöistä, joihin kuuluvat sekä lyhyissä että pidemmissä (20–34 tuntia viikossa työllistävissä) työsuhteissa olevat, työskentelee koulutus-, terveys- ja sosiaalipalvelualoilla, muilla palvelualoilla sekä vähittäiskauppa- ja tukkukauppa-aloilla; |
11. |
kiinnittää huomiota siihen, että joustavat työmuodot ovat yleistymässä: viikonloppuna tehtävä työ, työaikojen epäsäännöllisyys ja ennakoimattomuus sekä työpäivien pidentyminen sekä se, että joustavuus vaikuttaa enemmän osa-aikatyötä tekeviin, joista suurin osa on naisia, merkitsee sitä, että naisten työajat vaihtelevat viikosta toiseen useammin kuin miesten työajat, ja tämä heikentää entisestään naisten mahdollisuuksia sovittaa yhteen perhe- ja työelämä, erityisesti yksinhuoltajaäitien ja niiden, joiden on huolehdittava huollettavista perheenjäsenistä; korostaa, että työsopimusten on oltava vakaita ja että työajat on määriteltävä siten, että työajoista voidaan neuvotella työntekijän pyynnöstä, jotta perhe- ja yksityiselämä voidaan sovittaa paremmin yhteen työelämän kanssa; korostaa, että joustavan työajan pitäisi olla työntekijän valinta eikä työnantajan pakottamaa tai velvoittamaa; suhtautuu kielteisesti joustavuuteen ja epävarmoihin sopimussuhteisiin, jotka eivät mahdollista perheen perustamista ja vakautta; |
12. |
muistuttaa, että joustavat työaikajärjestelyt ovat ominaisia monille tämän alan työpaikoille; korostaa, että työaikojen parempi joustavuus – edellyttäen, että se on vapaaehtoista ja ohjautuu työntekijöiden todellisten tarpeiden perusteella ja että se on työntekijöiden hallinnassa ja he ovat selvillä työtunneistaan ja osa-aikajärjestelyistään – toisaalta lisää naisten mahdollisuutta osallistua aktiivisesti palvelualalle ja tukee työ-, perhe- ja yksityiselämän yhteensovittamista, mutta toisaalta joustavuus voi vaikuttaa haitallisesti naisten palkkoihin ja eläkkeisiin ja työtä tekeviin naisiin, mikä voi näkyä esimerkiksi muodollisten sopimusten, sosiaaliturvan ja työsuhdeturvan puuttumisena; huomauttaa sen voivan johtaa myös siihen, että työnantajat eivät takaa asianmukaisia työterveyden ja -turvallisuuden edellytyksiä; |
13. |
painottaa kotona työskentelyn merkitystä, sillä sen suosio kasvaa koko ajan; huomauttaa, että Saksassa ja Ruotsissa yli 90 prosenttia yrityksistä jakaa työviikkonsa uudella tavalla ja arvioi ennemmin henkilökunnan vuotuista kuin viikoittaista työmäärää, minkä ansiosta aviopuolisot voivat paremmin jakaa työnsä; |
14. |
korostaa, että on tärkeää varmistaa asianmukaiset työolot, jotka kytkeytyvät muun muassa palkkaan, terveys- ja turvallisuusnormeihin, esteettömyyteen, uranäkymiin, jatkokoulutukseen, kestävään sosiaaliturvaan sekä elinikäiseen oppimiseen liittyviin oikeuksiin; |
15. |
toteaa, että vuonna 2010 määräaikaisella työsopimuksella työskentelevien osuus työssäkäyvistä naisista oli EU:ssa 14,5 prosenttia eli hieman suurempi kuin miesten vastaava osuus, joka oli 13 prosenttia; |
16. |
muistuttaa jälleen kerran, että naiset ansaitsevat keskimäärin 16,4 prosenttia vähemmän kuin miehet Euroopan unionissa; toteaa, että naisten ansiot ovat pienemmät tilanteissa, joissa he toimivat samoissa tai samanarvoisissa tehtävissä kuin miehet; toteaa, että joissakin tilanteissa he eivät toimi samoissa tehtävissä kuin miehet, mikä johtuu työmarkkinoiden vertikaalisesta ja horisontaalisesta eriytymisestä sekä siitä, että naiset tekevät useammin osa-aikatyötä; kehottaa siksi jäsenvaltioita, työnantajia ja ammattiyhdistysliikkeitä laatimaan ja panemaan täytäntöön toteuttavissa olevia ja konkreettisia työnarviointivälineitä, joiden avulla voidaan määritellä, mitkä ovat samanarvoisia töitä, jotta voidaan varmistaa naisten ja miesten samapalkkaisuus, ja rohkaisee yrityksiä tekemään vuosittain samapalkkaisuutta koskevat tarkastukset ja julkaisemaan tiedot avoimuuden lisäämiseksi ja miesten ja naisten välisten palkkaerojen kaventamiseksi; huomauttaa, että miesten ja naisten väliset palkkaerot näkyvät usein myös eläketuloissa, minkä vuoksi naiset saattavat päätyä elämään köyhyysrajan alapuolella; |
17. |
painottaa tämän vuoksi, että on tärkeää panna täytäntöön samassa työpaikassa työskentelevien naisten ja miesten samapalkkaisuuden periaate, kuten vahvistetaan Lissabonin sopimuksen 157 artiklassa; palauttaa mieliin 24. toukokuuta 2012 antamansa päätöslauselman suosituksista komissiolle sen periaatteen soveltamisesta, jonka mukaan miehille ja naisille maksetaan samasta tai samanarvoisesta työstä sama palkka (8), ja toistaa siinä esittämänsä pyynnön direktiivin 2006/54/EY tarkistamiseksi 15. helmikuuta 2013 mennessä; |
18. |
panee huolestuneena merkille, että ylivoimaisesti suurin osa matalista palkoista ja käytännössä lähes kaikki erittäin matalat palkat maksetaan osa-aikatyöstä ja että 80 prosenttia työssäkäyvistä köyhistä on naisia; kiinnittää huomiota siihen, että on ryhdyttävä konkreettisiin toimenpiteisiin erityisesti naisia koskettavien palvelualan epävarmojen työolosuhteiden torjumiseksi, ja kehottaa siksi komissiota ja jäsenvaltioita kehittämään strategioita, joilla voidaan torjua epävarmaa työllisyyttä; |
19. |
tuomitsee suhteellisen yleisen syrjivän käytännön, jossa samaa tai samanarvoista työtä tekeville miehille ja naisille annetaan eri ammattinimikkeitä: esimerkiksi siivouspalveluissa miehet ovat huoltoteknikkoja ja naiset siivoojia, millä perustellaan se, että naisten työstä maksetaan pienempi palkka; |
20. |
huomauttaa, että naisten korkeampi koulutustaso johtaa harvoin siihen, että he nousevat ylemmäs työelämän hierarkiassa tai että heidän työolonsa paranevat, ja näin ollen voitaisiin puhua naistyöntekijöiden ylipätevyydestä; |
21. |
kiinnittää huomiota siihen, että kun naisten osa-aikatyö ja työnantajien mieltymys investoida vakituisiin työsopimuksiin lisääntyvät, täydennys- ja lisäkoulutuskurssit ovat selkeästi heikommin naisten saatavilla, mikä heikentää heidän ammatillisen kehittymisensä mahdollisuuksia; |
22. |
korostaa, että kaikilla palvelualan työntekijöillä ja eritoten kaikkein haavoittuvimmassa asemassa olevilla työntekijöillä on oltava mahdollisuus hyödyntää pysyvästi ammattitaidon parantamiseen tähtääviä ohjelmia ja elinikäistä oppimista voidakseen kohentaa tulevia mahdollisuuksiaan työmarkkinoilla ja vähentää taitojen ja alati kehittyvien työtehtävien välistä kohtaamattomuutta; |
23. |
panee merkille, että naiset osallistuvat heikosti elinikäisen oppimisen yhteydessä ammatilliseen koulutukseen palvelualalla, ja kehottaa jäsenvaltioita ryhtymään toimiin asiassa; |
24. |
korostaa, että ikääntyvien työntekijöiden ja aikaisemmin lapsia ja huollettavia sukulaisia hoitaneiden vanhempien ammattitaitoa on kohennettava heidän palatessaan työmarkkinoille; |
25. |
toteaa, että vuonna 2010 vain joka seitsemäs merkittävimpien eurooppalaisten yritysten hallituksen jäsenistä oli nainen (13,7 prosenttia), ja vain 3,4 prosenttia suurimpien yritysten hallituksista oli naisten johtamia; |
26. |
korostaa, että olisi tärkeää saada enemmän naisia työskentelemään tutkimussektorilla, ja painottaa, että naiset voivat olla merkittävässä asemassa kehitettäessä uusia ja innovatiivisia järjestelmiä ja uusia tuotteita ja palveluja palvelualalla varsinkin kun otetaan huomioon se, että vaikka naiset tekevät maailmanlaajuisesti 80 prosentista ostopäätöksistä, suurin osa tuotteista ja 90 prosenttia teknisistä tuotteista on miesten suunnittelemia; katsoo, että naisten parempi osallistuminen innovointiprosesseihin avaisi uusia markkinoita ja lisäisi yritysten kilpailukykyä; katsoo lisäksi, että innovatiiviset palvelut ovat edellytys tulevaisuuden haasteista selviämiselle, joita on varsinkin hyvinvointipalveluiden lisääntynyt kysyntä väestön vanhetessa, ja katsoo, että niillä voidaan luoda ihmisille parempia mahdollisuuksia asua ja toimia sekä kaupungeissa että maaseudulla koko unionissa, kun tarjolla on hyvät tietoliikenneyhteydet ja kaupalliset palvelut; |
27. |
korostaa, että naisyrittäjyydelle on tarjolla huomattavia mahdollisuuksia, koska naiset valitsevat edelleen yleisesti koulutuksen palvelualalta ja heillä on näin myös kaupallista kokemusta ja kauppaa koskevaa tietoutta palvelualalta; katsoo, että tuotantoalalle tarvitaan samanlaiset ehdot kuin palvelualalle, jotta toimenpiteet naisten yrittäjyyden ja yritysten lisäämiseksi olisivat tehokkaita; panee tässä yhteydessä tyytyväisenä merkille ehdotuksen jatkaa mikrorahoitusta omana lohkonaan sosiaalisia muutoksia ja innovaatioita koskevan Euroopan unionin ohjelman yhteydessä ja korostaa mikrorahoituksen merkitystä välineenä, jolla tuetaan naisyrittäjiä ja haavoittuvassa työmarkkina-asemassa olevia henkilöitä palvelualalla, ja suhtautuu myönteisesti komission tiedonantoon (COM(2011)0682) yhteiskunnallisista yrityksistä, sillä juuri naiset työskentelevät paljon sosiaalisen yrittäjyyden alalla; |
28. |
toteaa, että palvelualalla johtotehtävissä olevat naiset toimivat yleensä vähittäiskaupan tai majoitusalan kaltaisilla aloilla, joskin he ovat parantamassa asemiaan vähemmän perinteisillä aloilla, kuten vakuutus- ja pankkialalla, ja että useimmiten naiset johtavat pieniä yrityksiä tai yrityksiä, joilla ei ole palkattuja työntekijöitä; toteaa myös, että suurissa organisaatioissa naiset tavallisesti pääsevät ylimmän johdon tehtäviin ainoastaan yrityksen kannalta vähemmän tärkeillä aloilla, kuten henkilöstö- ja muussa hallinnossa; rohkaisee yrityksiä järjestämään säännöllistä koulutusta nuoremmille työntekijöille ja ottamaan käyttöön tehokkaat äideille, isille ja vanhemmille tarjottavat tukiohjelmat; |
29. |
kehottaa poistamaan hallinnosta lasikaton, joka estää naisia saavuttamasta vastuullisia tehtäviä; huomauttaa, että julkisen sektorin on toimittava tässä asiassa esimerkillisesti; |
30. |
korostaa, että pimeän talouden osuus naisten työpaikoista on palvelualalla suurempi kuin sen osuus miesten työpaikoista osittain siksi, että aloille, joilla naiset perinteisesti toimivat, kuten kodinhoitopalvelut ja hoiva-ala, on tyypillistä sääntelyn pidemmälle edennyt purkaminen; panee toisaalta merkille, että kriisi on lisännyt pimeää taloutta, joskin sen mittasuhteita on hyvin vaikeaa määrittää, sillä sen yleisyydestä ja vaikutuksesta ei ole luotettavia tietoja; |
31. |
suhtautuu myönteisesti vuotuiseen kasvuselvitykseen liittyvään komission yksiköiden valmisteluasiakirjaan henkilökohtaisten ja kotitalouspalvelujen työllistämispotentiaalin hyödyntämisestä ja kehottaa jäsenvaltioita, työmarkkinaosapuolia ja muita sidosryhmiä vastaamaan aktiivisesti komission kehotukseen keskustella aiheesta; |
32. |
kehottaa jäsenvaltioita kehittämään politiikkoja, joilla pyritään siirtämään epävirallisen talouden epävarmoissa työsuhteissa olevat työntekijät tavallisiin palkkasuhteisiin esimerkiksi ottamalla käyttöön veroetuja ja palveluseteleitä; kehottaa kehittämään ohjelman, jolla tiedotetaan palvelusektorin työntekijöille heidän oikeuksistaan ja edistetään kyseisten työntekijöiden järjestäytymistä; kehottaa laatimaan aloitteita, joilla pyritään lisäämään työnantajien ja suuren yleisen tietoisuutta epävarman epäsäännöllisen työn kielteisistä vaikutuksista muun muassa työturvallisuuteen ja -terveyteen; |
33. |
kehottaa komissiota tilaamaan riippumattoman tutkimuksen siitä, miten kotitalouspalvelusektorin vapauttaminen on vaikuttanut työntekijöiden asemaan ja työolosuhteisiin; |
34. |
on huolissaan palvelualalla työskentelevien naispuolisten siirtotyöläisten ja pimeää työtä tekevien tilanteesta ja erityisesti yksityisissä kotitalouksissa työskentelevien tilanteesta, sillä suurin osa heistä työskentelee ilman työsopimusta epävarmoissa työsuhteissa ja kodinhoitoalalla huonoissa työoloissa, huomattavasti pienemmällä palkalla kuin laillisen työn tekijät ja vailla minkäänlaisia sosiaalisia oikeuksia; painottaa siksi asianmukaisten politiikkojen tarvetta, joilla voidaan varmistaa, että siirtotyöläisillä on perusihmisoikeudet, kuten oikeus terveydenhuoltoon, oikeudenmukaisiin työolosuhteisiin, opiskeluun ja koulutukseen, henkiseen ja ruumiilliseen koskemattomuuteen ja yhdenvertaisuuteen lain edessä; kehottaa jäsenvaltioita tarkistamaan kansallisia politiikkoja ja käytäntöjä, jotta asetetaan enemmän painoarvoa työllistämiskäytännöille, tietojen saatavuudelle ja ihmisoikeuksien suojelulle ja rohkaistaan kyseisiä työntekijöitä ilmoittamaan epäasianmukaisista työoloista ilman pelkoa siitä, että tämä vaikuttaa oleskelulupaan; |
35. |
kannustaa jäsenvaltioita ratifioimaan viipymättä ILO:n kotitaloustyötä koskevan yleissopimuksen nro 189, jonka kolmikantainen järjestö hyväksyi vuonna 2011 ja jolla pyritään varmistamaan kotitaloustyöntekijöille asianmukaiset työolot ja samat työntekijöiden perusoikeudet kuin muillakin työntekijöillä ja tukemaan virallisen kotitalous- ja hoitopalveluja tarjoavan sektorin kehitystä; |
36. |
kehottaa jäsenvaltioita harkitsemaan erityisen järjestelmän käyttöönottoa henkilökohtaisten ja kotitalouspalvelujen alaa varten, jotta voidaan torjua laajalle levinnyttä ja erityisesti naisia koskevaa pimeää työtä ja taata siten asianmukaiset työolot; kehottaa jäsenvaltioita antamaan selvityksen pimeän työn torjumista koskevista toimenpiteistään, jotka sisältyvät niiden Eurooppa 2020 -strategian yhteydessä esittämiin kansallisiin uudistusohjelmiin; |
37. |
kehottaa jäsenvaltioita laatimaan politiikkoja, jotka käsittelevät haavoittuvassa asemassa olevien työntekijöiden – erityisesti matalan osaamistason, työttömien, nuorten ja ikääntyvien työntekijöiden, vammaisten, kehitysvammaisten sekä siirtotyöläisten ja romanien kaltaisten vähemmistöryhmien – siirtymistä työmarkkinoille kohdistettujen ja räätälöityjen uraohjaus-, koulutus- ja oppisopimusohjelmien avulla; |
38. |
toteaa, että talouskriisi ja säästötoimenpiteet ovat vähentäneet miesten ja naisten tasa-arvoa edistäviä toimia ja muodostavat lisäesteen miesten ja naisten tasa-arvon periaatteen soveltamiselle, kun tarkastellaan erityisesti työpaikkojen menettämistä, uusien työpaikkojen saatavuutta ja naisten epävarmaa tilannetta, mikä yhdessä sen tosiasian kanssa, että miesten työllisyys elpyy yleensä naisten työllisyyttä nopeammin, vaikuttaa erittäin kielteisesti naisten työllisyyteen palvelualalla sekä heidän uriinsa ja eläkkeisiinsä; kehottaa komissiota keräämään tietoja säästötoimenpiteiden vaikutuksista naisiin työmarkkinoilla ja etenkin palvelualalla; korostaa sosiaalisten ja taloudellisten seikkojen keskinäisen riippuvuuden paremman tunnistaminen tärkeyttä, sillä sukupuoleen perustuvan epätasa-arvon tehokkaampi torjuminen edellyttää sosiaalisten seikkojen parempaa huomioimista; |
39. |
panee merkille, että huhtikuussa 2012 toteutetussa Euroopan viidennessä työolotutkimuksessa 18 prosenttia työntekijöistä ilmoitti, että heidän työnsä ja yksityiselämänsä ovat epätasapainossa; korostaa tarvetta luoda aikaisempaa vahvempia toimintalinjoja perhe- ja työelämän yhteensovittamiseksi ja vaatii erityisesti lisäämään ja luomaan sellaisia laadukkaita julkisia ja maksuttomia välineitä ja sosiaalipalveluja lastenhoitopalvelujen ja muiden huollettavien hoidon tarjoamiseksi, jotka sopivat yhteen työ-, perhe- ja yksityiselämän yhteensovittamisen kanssa ja joita tarjotaan sekä maaseudulla että kaupungeissa; painottaa, että hoitopaikkojen tarjonta auttaa myös vähentämään naisten köyhyyttä mahdollistamalla naisten työssäkäynnin; |
40. |
painottaa, että miesten aktiivinen osallistuminen työn ja yksityiselämän yhteensovittamistoimiin, kuten osa-aikatyöhön, on merkittävä tekijä työn ja kodin välisen tasapainon saavuttamisen kannalta, sillä sekä naiset ja miehet voivat hyötyä perheystävällisistä työllisyyspolitiikoista ja tasapuolisesta palkattoman työn ja vastuiden jaosta kotitalouksista; kehottaa komissiota ja jäsenvaltiota ryhtymään ratkaiseviin poliittisiin toimiin, joilla voidaan kitkeä sukupuolistereotypioita ja rohkaista miehiä tasapuolisesti jakamaan lastenhoitoon ja kodinhoitoon liittyvät vastuut naisten kanssa, erityisesti aloitteilla, joilla edistetään miesten jäämistä vanhempain- ja isyysvapaalle, mikä vahvistaa heidän oikeuksiaan vanhempina, lisää naisten ja miesten tasa-arvoa, varmistaa tarkoituksenmukaisemman vastuunjaon perheestä ja taloudesta sekä edistää naisten mahdollisuuksia osallistua työmarkkinoille täysimääräisesti; esittää, että jäsenvaltioiden olisi sovellettava asianmukaisesti neuvoston vanhempainvapaata koskevaa direktiiviä 2010/18/EU (9) niin sukupuolten tasa-arvoa edistävien lainsäädännöllisten toimenpiteiden kuin koulutuksenkin avulla; |
41. |
kehottaa komissiota ja neuvostoa hyväksymään toimintasuunnitelman Barcelonan tavoitteiden saavuttamiseksi lastenhoitopalvelujen tarjonnan suhteen sekä laatimaan aikataulun tavoitetasojen nostamiseksi asteittain; |
42. |
kiinnittää huomiota naisten rajallisiin mahdollisuuksiin mukautua työmarkkinoiden vaatimuksiin voimakkaasti globaalistuneessa nykymaailmassa, jossa työntekijöiden keskeinen piirre on heidän liikkuvuutensa ja kyky siirtyä paikasta toiseen työskennelläkseen asuinpaikan ulkopuolella, mikä lastenhoitoon ja kodinhoitoon enemmän sidoksissa olevien naisten kohdalla on usein mahdotonta eikä salli heidän hyötyä täysipainoisesti työmarkkinoiden tarjoamista mahdollisuuksista; |
43. |
kehottaa neuvostoa lopettamaan raskaana olevia työntekijöitä koskevan direktiivin muutoksen jarruttamisen ja hyväksymään parlamentin ehdottaman joustavuuden, jotta Euroopan unioni pääsee eteenpäin raskaana olevien tai äskettäin synnyttäneiden työntekijöiden oikeuksien suojelussa ja työolojen parantamisessa; korostaa tässä yhteydessä, että on tärkeää suojella äitiyttä ja isyyttä tehokkaasti siten, että torjutaan i) irtisanomisia raskauden aikana tai sen jälkeen, ii) palkanalennuksia äitiysloman aikana ja iii) työn vaativuustason tai palkan alentamista työhön paluun yhteydessä; korostaa, että on varmistettava, että myös yrityksissä epätyypillisessä työsuhteessa olevat työntekijät, kuten sijaiset, freelance-työntekijät ja muut määräaikaisesti työskentelevät, voivat käyttää oikeuksiaan niin, että ne vastaavat työntekijän työpanosta ennen raskautta ja synnytystä ja varmistavat, että kohtelu on mahdollisimman pitkälti tasavertaista kyseisen alan vastaavien pysyvässä työsuhteessa olevien työntekijöiden kohtelun kanssa; |
44. |
pyytää komissiota ja jäsenvaltioita toissijaisuusperiaatteen mukaisesti ja työmarkkinaosapuolia kuultuaan laatimaan strategioita palvelualan vähimmäisvaatimusten, kuten virallisten sopimusten ja työehtosopimusten, asettamiseksi sekä pyrkimään torjumaan horisontaalisen ja vertikaalisen eriytymisen aiheuttamia kielteisiä seurauksia; |
45. |
korostaa, että palvelualalla on taisteltava kaikenlaista naisiin kohdistuvaa väkivaltaa, esimerkiksi taloudellista väkivaltaa, henkistä ja seksuaalista häirintää työpaikalla, seksuaalista hyväksikäyttöä ja ihmiskauppaa, vastaan; |
46. |
korostaa, että komission ja jäsenvaltioiden olisi valvottava sitä, että naisten työolot ja -ehdot (työn rasittavuus ja riskit, työympäristö) palvelualalla noudattavat vuonna 1998 annettua ILO:n julistusta työelämän perusperiaatteista ja -oikeuksista sekä alaa koskevia ILO:n yleissopimuksia; |
47. |
kehottaa jäsenvaltiota ryhtymään toimenpiteisiin hieromalaitosten ja saunojen kaltaisten henkilökohtaisten hoitopalvelujen väärinkäyttöä vastaan, jos niissä tarjotaan seksipalveluita, joiden tarjoajat toimivat pakon alaisina ja ihmiskauppaverkostojen valvonnassa; |
48. |
pyytää komissiota ja jäsenvaltioita turvaamaan palvelualan lukuisten liikkuvien työntekijöiden sosiaalisten ja työhön liittyvien oikeuksien suojelun ja torjumaan kaikenlaista hyväksikäyttöä ja sosiaalisen syrjäytymisen vaaraa sekä varmistamaan samalla, että työntekijöiden oikeuksia koskevat tiedot ovat helposti saatavilla; korostaa, että liikkuvuuden olisi oltava vapaaehtoista; |
49. |
huomauttaa, että on tarpeen edistää kohdennetusti naisten perus- ja jatkokoulutusta noudattaen tavoitetta kehittää tieteellisiä ja teknisiä taitoja, jotka ovat tarpeen työelämään osallistumisen ja uran luomisen kannalta; |
50. |
huomauttaa, että vaikka tietokoneita ja internetiä auttavasti käyttävien naisten määrä kasvaa, digitaalinen kuilu taidoissa on edelleen huomattava, ja tämä rajoittaa naisten mahdollisuuksia tieto- ja viestintäteknologioiden saatavuudessa ja käytössä, mikä puolestaan heikentää naisten mahdollisuuksia etsiä ja löytää ammattitaitoa vaativaa työtä, mikä taas voimistaa epätasa-arvoa kotitalouksissa, yhteisöissä, työmarkkinoilla ja taloudessa laajemmin; pyytää näin ollen toteuttamaan toimia, joilla edistetään naisten mahdollisuuksia käyttää uutta tekniikkaa, antamalla heille etusija ilmaisille koulutuskursseille osallistumisessa; kehottaa jäsenvaltioita ja alueita järjestämään ilmaista tietotekniikkakoulutusta Euroopan sosiaalirahaston rahoittamien hankkeiden kautta ja antamaan siten naisille mahdollisuuden hankkia uusia teknisiä taitoja uutta tekniikkaa ja tietoliikennettä koskevilla aloilla, jotta heidän työllistymismahdollisuutensa palvelualoilla paranisivat; pyytää hallituksia panemaan täytäntöön toimintalinjoja (kuten kampanjoiden edistäminen ja erityiset apurahat), joilla pyritään lisäämään tieto- ja viestintäteknologian kursseille ilmoittautuvien naisopiskelijoiden määrää; |
51. |
vaatii työmarkkinaosapuolten tiivistä vuoropuhelua sekä työnantajien ja työntekijöiden edustajien osallistumista EU:n palvelualan painopisteiden asettamiseen, jotta suojellaan sosiaalisia ja työsuhteeseen liittyviä oikeuksia, työttömyysturvaa ja edustusoikeutta; |
52. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle ja komissiolle sekä jäsenvaltioiden hallituksille. |
(1) Neuvoston 7. maaliskuuta 2011 antamien päätelmien liite.
(2) EUVL L 376, 27.12.2006, s. 36.
(3) EUVL L 204, 26.7.2006, s. 23.
(4) EUVL L 373, 21.12.2004, s. 37.
(5) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2012)0069.
(6) EUVL C 199 E, 7.7.2012, s. 77.
(7) EUVL C 70 E, 8.3.2012, s. 1.
(8) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2012)0225.
(9) EUVL L 68, 18.3.2010, s. 13.
3.12.2013 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 353/56 |
Tiistai 11. syyskuuta 2012
Yleissivistävä ja ammatillinen koulutus ja Eurooppa 2020 -strategia
P7_TA(2012)0323
Euroopan parlamentin päätöslauselma 11. syyskuuta 2012 yleissivistävästä ja ammatillisesta koulutuksesta ja Eurooppa 2020 -strategiasta (2012/2045(INI))
2013/C 353 E/07
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 165 ja 166 artiklan, |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin perusoikeuskirjan ja erityisesti sen 14 artiklan, |
— |
ottaa huomioon 23. marraskuuta 2011 annetun komission tiedonannon "Vuotuinen kasvuselvitys 2012" (COM(2011)0815), |
— |
ottaa huomioon 20. joulukuuta 2011 annetun komission tiedonannon "Koulutus älykkäässä, kestävässä ja osallistavassa Euroopassa" (COM(2011)0902), |
— |
ottaa huomioon 3. maaliskuuta 2010 annetun komission tiedonannon "Eurooppa 2020: Älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun strategia" (COM(2010)2020), |
— |
ottaa huomioon 11. toukokuuta 2010 annetut neuvoston päätelmät koulutuksen sosiaalisesta ulottuvuudesta (1), |
— |
ottaa huomioon 12. toukokuuta 2009 annetut neuvoston päätelmät eurooppalaisen koulutusyhteistyön strategisista puitteista (ET 2020) (2), |
— |
ottaa huomioon 28. kesäkuuta 2011 annetun neuvoston suosituksen "Nuoret liikkeellä – nuorten oppimiseen liittyvän liikkuvuuden edistäminen" (3), |
— |
ottaa huomioon 1. joulukuuta 2011 antamansa päätöslauselman koulunkäynnin keskeyttämisen vähentämisestä (4), |
— |
ottaa huomioon 12. toukokuuta 2011 antamansa päätöslauselman varhaisoppimisesta Euroopan unionissa (5), |
— |
ottaa huomioon 18. toukokuuta 2010 antamansa päätöslauselman "Avaintaidot muuttuvassa maailmassa – Koulutus 2010 -työohjelman täytäntöönpano" (6), |
— |
ottaa huomioon 18. joulukuuta 2008 antamansa päätöslauselman "Tieto, luovuus ja innovointi elinikäisen oppimisen ansiosta – Koulutus 2010 -työohjelman täytäntöönpano" (7), |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 48 artiklan, |
— |
ottaa huomioon kulttuuri- ja koulutusvaliokunnan mietinnön ja työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnan lausunnon (A7-0247/2012), |
A. |
katsoo, että vaikka yleissivistävässä ja ammatillisessa koulutuksessa on tapahtunut jonkin verran edistystä, elinikäinen oppiminen ei käytännössä toteudu suurimmalle osalle EU:n väestöstä ja tietyt indikaattorit ovat jopa huolestuttavia; katsoo, että yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen ohella tulisi korostaa myös aikuiskoulutuksen sekä vapaan sivistystyön merkitystä; |
B. |
katsoo, että elinikäisen oppimisen strategioita ei ole läheskään pantu täysimääräisesti täytäntöön monessa jäsenvaltiossa, vaikka ne ovat olennainen osa Eurooppa 2020 -strategiaa; |
C. |
katsoo, että koulutuspolitiikkojen on tarjottava elinikäisen oppimisen mahdollisuudet kaikille iästä, vammaisuudesta, sukupuolesta, rodusta tai etnisestä alkuperästä, uskonnosta tai vakaumuksesta, seksuaalisesta suuntautumisesta sekä kielellisestä ja sosioekonomisesta taustasta riippumatta; |
D. |
katsoo, että eri ryhmiin kuuluvien oppimismahdollisuudet ovat edelleen rajallisia ja puutteellisesti räätälöityjä; katsoo lisäksi, että niin alkuperäiskansojen kuin eri kieli- ja kulttuurivähemmistöryhmienkin tulisi voida opiskella omalla kielellään; |
E. |
katsoo, että talouskasvun on ensisijaisesti pohjauduttava koulutukseen, osaamiseen ja innovointiin sekä asianmukaiseen sosiaalipolitiikkaan, jotta EU voi toipua meneillään olevista kriiseistä, ja että on tärkeää toteuttaa tosiasiallisesti ja täysimääräisesti tämän alan toimintalinjat Eurooppa 2020 -strategiakehyksen puitteissa, jotta voidaan selvitä tästä vaikeasta vaiheesta; |
F. |
katsoo, että koulutuspolitiikan kehittäminen on jäsenvaltioiden julkinen vastuutehtävä ja että alalla tarvitaan riittävästi julkista rahoitusta sen varmistamiseksi, että koulutukseen pääsyyn on yhtäläiset mahdollisuudet ilman sosiaalista, taloudellista, kulttuurista, rotuun perustuvaa tai poliittista syrjintää; |
G. |
katsoo, että säästötoimet ja niistä johtuvat koulutusmäärärahojen leikkaukset kaikkialla EU:ssa vaarantavat yhden yhteenkuuluvuuden ja kasvun keskeisistä tekijöistä ja heikentävät tavoitetta osaamistalouden luomisesta Eurooppaan; |
H. |
katsoo, että jäsenvaltioiden on jatkettava yhteistyötä ja vaihdettava parhaita käytäntöjä, jotta ne voivat parantaa kansallisia koulutusjärjestelmiään; |
I. |
katsoo, että riittämätön kielitaito on edelleen merkittävä este koulutukseen liittyvälle liikkuvuudelle; |
J. |
katsoo, että menestyksekkään koulutusstrategian tavoitteena tulisi olla myös opiskelijoiden varustaminen taidoilla ja valmiuksilla, jotka ovat tarpeen heidän kehittymisekseen yksilöinä ja aktiivisina kansalaisina; |
K. |
katsoo, että elinikäisen oppimisen olisi oltava aidosti elinikäistä todelliseen väestörakenteeseen nähden ja että olisi otettava paremmin huomioon ikäihmisten ajan myötä kertyneen osaamisen tarjoamat mahdollisuudet; |
L. |
katsoo, että uuden teknologian osaaminen helpottaa merkittävästi elinikäisen oppimisen ohjelman tavoitteiden saavuttamista; |
M. |
katsoo, että elinikäinen oppiminen on jatkuva oppimisprosessi, jonka pitäisi jatkua läpi elämän laadukkaasta varhaiskasvatuksesta työuran jälkeiseen aikaan; |
N. |
katsoo, että laadukkaan varhaiskasvatuksen ja esiopetuksen tarjoaminen kaikille lapsille on investointi tulevaisuuteen ja tuottaa merkittäviä hyötyjä sekä yksilölle että yhteiskunnalle; |
O. |
katsoo, että koulunkäynnin keskeyttämisellä on vakavia seurauksia yksilölle ja EU:n sosiaaliselle ja taloudelliselle kehitykselle; |
P. |
katsoo, että toisen asteen koulutuksen apurahojen jatkokehittämistä olisi harkittava; |
Q. |
katsoo, että koulutuksen saatavuus on merkittävä haaste, joka tarjoaa myös mahdollisuuden edistää sosiaalista osallisuutta, yhteenkuuluvuutta ja köyhyyden torjuntaa; |
R. |
katsoo, että Euroopan kansallisten, alueellisten ja paikallisten viranomaisten on tehtävä yhteistyötä, jotta Euroopan nykyisiin haasteisiin voidaan vastata; |
1. |
panee merkille edellä mainitun komission tiedonannon "Koulutus älykkäässä, kestävässä ja osallistavassa Euroopassa"; |
2. |
muistuttaa, että ennen tämänhetkistä kriisiä jäsenvaltioiden tilanne kaikkien ikäryhmien osallistumisessa yleissivistävään koulutukseen, ammatilliseen koulutukseen ja elinikäiseen oppimiseen vaihteli suuresti ja koko EU:n keskiarvo oli jäämässä jälkeen kansainvälisistä keskiarvoista; |
3. |
toteaa, että tietyt jäsenvaltiot ovat leikanneet koulutusalan määrärahoja nykyisessä taloustilanteessa, mutta katsoo, että ne investoinnit, joilla on eniten strategista merkitystä, olisi kuitenkin säilytettävä ja niitä olisi jopa lisättävä; painottaa, että unionin monivuotisessa rahoituskehyksessä koulutus ja siihen liittyvät alat saavat prosenttiosuudeltaan suurimmat lisäykset EU:n pitkän aikavälin talousarviossa; |
4. |
huomauttaa tarpeesta hyväksyä koulutukseen ja siihen liittyviin aloihin varattujen talousarviovarojen kasvu monivuotisen rahoituskehyksen puitteissa; kehottaa jäsenvaltioita hyväksymään kansalliset elinikäisen oppimisen strategiansa ja osoittamaan niille sopivan määrän varoja, sillä ne ovat paras mahdollinen väline ET 2020 -strategiassa esitettyjen tavoitteiden saavuttamiseksi; |
5. |
korostaa, että riittämättömän koulutuksen – mukaan lukien koulun keskeytyminen ja koulutusjärjestelmien sosiaaliset eriarvoisuudet sekä niiden vaikutus jäsenvaltioiden kehitykseen – seurauksien taloudelliset kustannukset ovat huomattavasti korkeammat kuin talouskriisin kustannukset ja että jäsenvaltiot maksavat jo sen hintaa joka vuosi; |
6. |
pyytää jäsenvaltioita asettamaan etusijalle koulutuksen, nuorison, elinikäisen oppimisen, tutkimuksen, innovoinnin ja kielellisen ja kulttuurisen monimuotoisuuden rahoittamisen, sillä niihin tehdyt investoinnit ovat investointeja tulevaan kasvuun ja talouden tasapainoon, sekä samalla varmistamaan tällaisista investoinneista koituvan lisäarvon; toistaa tältä osin pyynnön investoida kaikkiaan vähintään kaksi prosenttia BKT:sta korkea-asteen koulutukseen, kuten komissio on vuotuisessa kasvu- ja työllisyysselvityksessä suositellut tietoon perustuvia talouksia koskevana vähimmäisvaatimuksena; |
7. |
muistuttaa, että voidakseen kilpailla uusien maailmanmahtien kanssa jäsenvaltioiden on kyettävä saavuttamaan Eurooppa 2020 -strategian perustavoitteet, jotka koulutuksen alalla ovat seuraavat: saavutetaan 3 prosenttia tutkimusinvestoinneissa, nostetaan yliopistokoulutuksen saaneiden nuorten määrä 40 prosenttiin ja vähennetään koulunkäynnin keskeyttäneiden määrä alle 10 prosenttiin; |
8. |
muistuttaa tutkimuksen tärkeydestä osana kunnianhimoista koulutusstrategiaa; pyytää siksi komissiota ja jäsenvaltioita vahvistamaan toimiaan, joiden tavoitteena on kasvattaa tälle alalle suuntaavien nuorten osuutta; |
9. |
muistuttaa, että nuoriin olisi kiinnitettävä erityistä huomiota, kun otetaan huomioon, että EU:n työttömyysaste on noussut yli 20 prosenttiin ja joissakin maissa tai tietyillä alueilla yli 50 prosenttiin ja että nuoret, erityisesti vähiten koulutetut nuoret, kärsivät nykyisestä kriisistä eniten; korostaa erityisesti säästöohjelmien tuhoisia vaikutuksia nuorisotyöttömyyteen tietyissä unionin jäsenvaltioissa ja varsinkin eteläisissä valtioissa, koska tämä johtaa merkittävään aivovuotoon muihin maihin, myös kolmansiin maihin; muistuttaa lisäksi, että nykyisin joka seitsemäs oppilas (14,4 prosenttia) päättää koulunkäyntinsä ylempään perusasteeseen eikä tämän jälkeen osallistu minkäänlaiseen yleissivistävään tai ammatilliseen jatkokoulutukseen; |
10. |
muistuttaa joidenkin jäsenvaltioiden kaksijakoisista ammattikoulutusjärjestelmistä, joissa yhdistetään teoria ja käytäntö ja jotka mahdollistavat siirtymisen työelämään paremmin kuin pelkästään koulunkäyntiin perustuvat koulutusmuodot; |
11. |
ehdottaa, että jäsenvaltiot voisivat vähentää koulutusinvestoinnit finanssipoliittisen sopimuksen kansallisen alijäämän laskelmasta, koska ne katsotaan terveen elpymisen kannalta keskeiseksi tekijäksi Eurooppa 2020 -strategian tavoitteiden mukaisesti; |
12. |
kehottaa EU:n toimielimiä ryhtymään lisätoimiin selkeämpien ja paremmin kohdennettujen ja yhteiskunnan uusiin haasteisiin mukautettujen nuorisopolitiikkojen määrittämiseksi EU:n tasolla; toteaa, että nykyinen nuorisosukupolvi katsoo, että se ei voi saavuttaa samaa vaurautta kuin edellinen sukupolvi; |
13. |
pyytää jäsenvaltioita erityisesti toteuttamaan toimia, jotka on kohdennettu sellaisiin nuoriin, jotka todennäköisesti keskeyttävät koulunkäynnin ennenaikaisesti tai joilla ei ole koulutus-, opiskelu- tai työpaikkaa, jotta heille voidaan tarjota korkealaatuisia harjoittelupaikkoja, joissa he saavat tarvittavia valmiuksia ja kokemuksia työelämään siirtymiseksi, ja jotta voidaan myös helpottaa joidenkin nuorten paluuta takaisin koulutusjärjestelmään; pyytää samalla kiinnittämään erityistä huomiota ammatilliseen koulutukseen korkea-asteen koulutusjärjestelmissä ottaen huomioon kansallisten koulutusjärjestelmien moninaisuuden; kehottaa jäsenvaltioita tehostamaan toimiaan, jotta varmistetaan, että nuoret voivat saada todellista työkokemusta ja siirtyä nopeasti työmarkkinoille; painottaa, että harjoittelun tulee olla merkityksellistä opintojen kannalta ja osa opintokokonaisuutta; |
14. |
huomauttaa, että kriisin aikana nuorten työllistyminen on erityisen uhattuna; painottaa, kuinka tärkeää on seurata, miten nopeasti tutkinnon suorittaneet nuoret saavat työtä, joka vastaa heidän koulutustaan ja tietojaan, sekä selvittää seurannasta saatujen tietojen perusteella koulutusjärjestelmien laatua sekä näiden järjestelmien muutostarpeita ja mahdollisuuksia muutosten tekemiseen; |
15. |
kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita työskentelemään johdonmukaisesti ECVET- ja Europass-järjestelmien sekä eurooppalaisen tutkintojen viitekehyksen käyttöönottamiseksi, täytäntöönpanemiseksi ja kehittämiseksi; |
16. |
painottaa, että nuoret ovat keskeisessä osassa EU:n vuoden 2020 työllisyyttä, tutkimusta ja innovointia, ilmastoa ja energiaa, koulutusta ja köyhyyden torjuntaa koskevien yleistavoitteiden saavuttamisessa; |
17. |
korostaa epävirallisen oppimisen ja arkioppimisen merkitystä erityisesti nuorten arvojen, asenteiden ja valmiuksien kehittymisessä sekä kansalaistaitojen ja demokraattisen osallistumisen osalta; pyytää komissiota varmistamaan epävirallisen oppimisen ja arkioppimisen tuen uusissa koulutus- ja nuorisoalan sekä kansalaisuutta koskevissa ohjelmissa, rahoitustuki mukaan lukien; |
18. |
kehottaa yliopistoja laajentamaan koulutuksen saatavuutta ja uudistamaan opetusohjelmansa vastaamaan uusiin haasteisiin, jotta Euroopan väestön osaamista voidaan kehittää, ilman että tämä vaarantaa niiden akateemista tiedonsiirtotehtävää, ja pyytää myös ottamaan huomioon, että Euroopan väestörakenteen muutos on kiistaton tosiasia; korostaa tässä yhteydessä, että on tärkeää tukea epävirallista oppimista ja arkioppimista ja antaa niille tunnustusta; |
19. |
rohkaisee yksityisten toimijoiden, erityisesti pk-yritysten, paikallisten ja alueellisten viranomaisten sekä kansalaisyhteiskunnan, vuoropuhelua korkea-asteen oppilaitosten kanssa, jotta opiskelijat voivat hankkia työmarkkinoille siirtymistä edistäviä tietoja ja taitoja; muistuttaa työnantajia työhön perehdyttämisen tärkeydestä, sillä se edistää nuorten sopeutumista työelämään; |
20. |
muistuttaa, että luovuus on keskeinen tekijä uudessa tietoon perustuvassa taloudessa; korostaa, että luova ala tarjoaa taloudelle vahvan ja kasvavan panoksen ja että sen osuus unionin BKT:sta on 4,5 prosentin ja se on luonut 8,5 miljoonaa työpaikkaa; |
21. |
pitää merkittävänä tätä synergiaa työvoimatarjonnan ja työmarkkinoiden vastaanottokyvyn välillä; |
22. |
korostaa julkisten työvoimapalvelujen olennaisen tärkeää asemaa työnhakijoiden tuki- ja neuvontatoimissa, erityisesti työ- tai koulutuspaikan hankkimisessa avustamisessa; korostaa, että yhä suuremman määrän näistä työnhakijoista on saatava asianmukainen koulutus, joka helpottaa heidän palaamistaan työmarkkinoille, ja kehottaa siksi jäsenvaltioita osoittamaan siihen tarvittavat resurssit; |
23. |
pitää tärkeänä, että vammaisten mahdollisuuksia elinikäiseen oppimiseen lisätään siten, että luodaan ja toteutetaan kohdennettuja ohjelmia ja sisällytetään vammaisnäkökulma kaikkiin koko väestölle tarkoitettuihin ohjelmiin; katsoo, että tältä osin vammaisuuden ja elinikäisen oppimisen välisen suhteen erityinen huomioon ottaminen on tärkeää, jotta estetään vammaisten sosiaalinen syrjäytyminen ja kohennetaan huomattavasti vammaisten asemaa työmarkkinoilla, ottaen huomioon että kaikkien asiaa koskevien tutkimusten mukaan vammaisten koulutustaso on keskimääräistä alhaisempi ja he osallistuvat hyvin harvoin näihin ohjelmiin; |
24. |
muistuttaa, että työnantajilla on keskeinen vastuu elinikäisen oppimisen saattamisesta koskemaan kaikkia tasa-arvonäkökohtia unohtamatta; kannustaa näitä edistämään työntekijöiden koko uran kestävää jatkuvaa koulutusta parantamalla koulutusta koskevien oikeuksien näkyvyyttä, takaamalla kaikkien työntekijöiden pääsyn koulutukseen sekä antamalla työntekijöille asianmukaista tunnustusta täydennyskoulutuksesta, jotta heillä on mahdollisuus erikoistua ja edetä urallaan; |
25. |
kehottaa lisäämään ponnisteluja, joilla pyritään perustamaan ja panemaan täytäntöön pätevyyksien sertifiointia ja tunnustamista sekä virallista ja epävirallista oppimista (vapaaehtoistyö mukaan lukien) koskeva EU:n järjestelmä, jotta voidaan vahvistaa epävirallisen oppimisen ja virallisen koulutuksen välisiä olennaisen tärkeitä yhteyksiä ja parantaa sekä kansallista että rajatylittävää liikkuvuutta koulutuksessa ja työmarkkinoilla; |
26. |
panee merkille koulutusjärjestelmien suuret erot valtioiden välillä ja ehdottaa toissijaisuusperiaatteen nojalla, että julkaistaan edistymiskertomus ja jäsenvaltioille annettava opas, johon sisältyy suosituksia nykyisten toimintalinjojen parantamiseksi ja kansallisten koulutusjärjestelmien kehittämiseksi; |
27. |
kehottaa vahvistamaan unionin politiikkojen ulkoista ulottuvuutta yleissivistävää ja ammatillista koulutusta koskevan unionin ja sen kansainvälisten kumppaneiden ja naapurimaiden välisen tiiviimmän poliittisen vuoropuhelun ja yhteistyön avulla, siten että samalla pyritään a) ilmentämään kasvavaa keskinäistä taloudellista, sosiaalista ja poliittista riippuvuutta, b) edistämään Eurooppa 2020 -strategian ulkoisen ulottuvuuden täytäntöönpanoa ja c) ylläpitämään vakautta ja vaurautta ja parantamaan kumppanuusmaiden kansalaisten työllisyysnäkymiä kehittäen samalla parempia välineitä hallinnoimaan ja helpottamaan ammattityöntekijöiden maahanmuuttoa Eurooppaan, jotta tasapainotetaan Euroopan väestörakenteen muutoksista johtuvaa pätevän työvoiman puutetta; |
28. |
muistuttaa, että kansallisten ammatillisten koulutusjärjestelmien on maailmanlaajuisten koulutusmarkkinoiden toimijoina oltava yhteydessä muihin maihin pysyäkseen ajan tasalla ja kilpailukykyisinä ja että niiden on pystyttävä paremmin houkuttelemaan opiskelijoita muista Euroopan maista ja kolmansista maista, tarjoamaan heille koulutusta ja helpottamaan heidän taitojensa tunnustamista; korostaa, että väestörakenteen muutos ja kansainvälinen muuttoliike tekevät näistä kysymyksistä entistä tärkeämpiä; |
29. |
korostaa, että vaikka on syntymässä eurooppalainen koulutusalue, liikkuvuuden esteiden poistamistavoitetta ei ole vielä saavutettu ja ammatillisen koulutuksen opiskelijoiden liikkuvuus on edelleen vähäistä; korostaa, että ammatillisen koulutuksen opiskelijoiden ja opettajien kansainvälisen liikkuvuuden huomattava lisääminen ja heidän ulkomailla hankkimiensa tietojen, taitojen ja osaamisen tunnustaminen ovat tärkeitä tulevaisuuden haasteita ja että tarvitaan myös parempaa ja kohdistettua tiedotusta ja neuvontaa, jotta ammatillisiin koulutusjärjestelmiimme voidaan houkutella enemmän ulkomaalaisia opiskelijoita; |
30. |
pahoittelee, että komission tiedonanto "Koulutus älykkäässä, kestävässä ja osallistavassa Euroopassa" ei riittävässä määrin kata varhaiskasvatusta, varsinkaan sen kielellisessä ulottuvuudessa, vaikka se on Eurooppa 2020 -strategian keskeinen tavoite; katsoo, että tämä koulutuksen vaihe pitäisi nähdä kaikkein tärkeimpänä yksilön tulevaisuudessa saavuttaman koulutustason ja henkilökohtaisen ja sosiaalisen kehityksen kannalta; katsoo, että lapset hyötyvät varhaiskasvatuksesta, jonka tavoitteena on kohentaa motorisia ja sosiaalisia taitoja sekä edistää tasapainoista emotionaalista kehitystä ja samalla herättää älyllistä uteliaisuutta; |
31. |
pyytää komissiota kannustamaan ja auttamaan jäsenvaltioita panemaan täytäntöön toimenpiteitä lasten asianmukaisten koulutuspolkujen tukemiseksi mahdollisimman nuoresta iästä alkaen; |
32. |
uskoo vahvasti, että kunkin kohderyhmän vastaanottokyvyn vaiheen ja kypsyystason mukaan tarkoituksenmukaisesti suunniteltuun varhaiskasvatukseen tehdyistä panostuksista saadaan suurempi tuotto kuin muissa koulutuksen vaiheissa tehdyistä panostuksista; huomauttaa, että varhaiskasvatukseen tehtyjen panostusten on osoitettu vähentävän kustannuksia myöhemmin; katsoo myös, että koulutuksen onnistuminen määräytyy kaikilla tasoilla sen mukaan, miten hyvin opettajat on koulutettu, sekä heidän jatkuvasti etenevän täydennyskoulutuksensa mukaan, ja näin ollen opettajien koulutukseen tarvitaan riittävää panostusta; |
33. |
korostaa ammattitaitoisen hoidon merkitystä lapsen sosiaaliseen kehitykseen, erityisesti sellaisten perheiden osalta, joilla on sosiaalisia ongelmia; |
34. |
korostaa kielten opiskelun tärkeyttä mahdollisimman varhaisesta iästä alkaen, eikä pelkästään EU:n virallisten kielten, vaan myös alueellisten kielten ja vähemmistökielten, koska se edistää ihmisten liikkuvuutta ja helpottaa heidän pääsyään työmarkkinoille sekä parantaa huomattavasti heidän mahdollisuuksiaan opiskeluun, mikä edistää kulttuurien välistä vaihtoa ja vahvistaa Euroopan yhtenäisyyttä; |
35. |
korostaa, että on tärkeää rohkaista liikkuvuuteen kielten oppimiseksi, jotta saavutetaan tavoite, että kaikki Euroopan unionin kansalaiset osaisivat äidinkielensä lisäksi vähintään kahta muuta kieltä; |
36. |
korostaa tarvetta aloittaa kielten opiskelu jo ennen koulua ja panee tyytyväisenä merkille aloitteet, joilla mahdollistetaan koululaisille kotikielen kirjallinen ja suullinen oppiminen koulussa valinnaisaineena ja siten lisätaitojen saavuttaminen; |
37. |
katsoo, että on välttämätöntä edistää liikkuvuutta kunnianhimoisten yhteisön koulutus- ja kulttuuriohjelmien kautta, erityisesti kielten alan opettajien ja opiskelijoiden sekä koululaisten vaihto-ohjelmien avulla, jotta voidaan edistää aktiivista kansalaisuutta ja eurooppalaisia arvoja sekä kielitaitoa ja muita arvokkaita taitoja ja valmiuksia; |
38. |
kannustaa komissiota tukemaan koulutuksen alalla kehitettäviä innovatiivisia ratkaisuja, joita voitaisiin helposti soveltaa eri kielillä ja myös teknisesti ja jotka loisivat liikkuvuutta aloilla, joihin monikielisyys vaikuttaa vähemmän; |
39. |
tunnustaa EU:n aktiivisen ikääntymisen ja sukupolvien välisen solidaarisuuden teemavuoden 2012 merkittävän panoksen ja muistuttaa, että EU:lle on tärkeää, että sen kansalaisille annetaan mahdollisuus oppimiseen kaikissa eri muodoissa myöhäisessä vaiheessa elämää ja että vanhemmat opiskelijat otetaan mukaan vuoropuheluun koulutusta tarjoavissa ja tukevissa palveluissa työskentelevien ammattilaisten kanssa; |
40. |
muistuttaa, että Grundtvig-ohjelmassa pyritään kehittämään aikuiskoulutusta ja mahdollistamaan useampien ihmisten osallistuminen oppimiskokemuksiin; toteaa, että siinä keskitytään aikuiskoulutukseen ja "vaihtoehtoisiin" koulutuksiin osallistuvien opetus- ja koulutustarpeisiin sekä näitä palveluja tarjoaviin organisaatioihin; kehottaa jäsenvaltioita parantamaan aikuiskoulutusorganisaatioiden tarjoaman koulutuksen laatua ja edistämään yhteistyötä organisaatioiden välillä; |
41. |
korostaa tarvetta edistää nykyisiä yhteisön välineitä, erityisesti koulutukseen tarkoitettuja rakennerahastoja; |
42. |
painottaa, että aikuiskoulutus kattaa työhön liittyvien tehtävien lisäksi henkilökohtaisten, sosiaalisten ja kansalaistaitojen edistämisen virallisten koulutusjärjestelmien puitteissa koko elämän ajan, kuten elinikäisen oppimisen toimintaohjelmassa todetaan; |
43. |
panee merkille ikäihmisten toiminnan myönteisen vaikutuksen yhteiskuntaan yleisesti, ja toteaa, että sitä edistää heidän osallistumisensa koulutustoimintaan, joka edesauttaa heidän sosiaalisia kontaktejaan ja itsensä toteuttamista; |
44. |
korostaa, että tarvitaan elinikäisen oppimisen tilastoja, jotka kattavat 65-vuotiaiden ja sitä vanhempien ikäryhmän; huomauttaa, että koska eläkeikää nostetaan monissa EU:n jäsenvaltioissa ja koska ihmiset työskentelevät pidempään, on tarpeen kiinnittää huomiota sen väestönosan kehitykseen, joka on ylittänyt kyseisen iän; |
45. |
tiedostaa urheilun merkityksen koulutuksessa ja sen vuoksi kehottaa jäsenvaltioita panostamaan enemmän urheiluun ja lisäämään urheilun harrastamista kouluissa sopeutumisen ja myönteisten arvojen kehittymisen edistämiseksi Euroopan nuorten keskuudessa; |
46. |
korostaa, että pelaajien valmentaminen paikallistasolla on erittäin tärkeää urheilun kestävän kehityksen ja yhteiskunnallisen roolin kannalta, ja ilmaisee tukensa urheilun hallintoelimille, jotka kannustavat seuroja panostamaan nuorten paikallisten pelaajien koulutukseen ja valmennukseen toimenpitein, joilla vahvistetaan paikallisesti koulutettujen pelaajien vähimmäismäärä seuroissa, ja kannustaa niitä menemään vieläkin pidemmälle; |
47. |
kannustaa jäsenvaltioita harkitsemaan mahdollisuutta tarjota vähävaraisemmille toisen asteen opiskelijoille laajempaa pienten apurahojen järjestelmää, johon liittyy mahdollisimman vähän byrokratiaa ja jolla heitä kannustetaan jatkamaan opintoja, ja pyrkimään siten poistamaan sosiaalista eriarvoisuutta ja takaamaan paremmat opiskelumahdollisuudet kaikille; |
48. |
katsoo, että olisi ryhdyttävä lisätoimiin, joilla puututaan eroihin luonnontieteiden, tekniikan ja matematiikan aloilta valmistuvien miesten ja naisten määrissä, sillä vain 20 prosenttia tekniikan alan tutkinnon suorittaneista on naisia; |
49. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle ja komissiolle sekä jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille. |
(1) EUVL C 135, 26.5.2010, s. 2.
(2) EUVL C 119, 28.5.2009, s. 2.
(3) EUVL C 199, 7.7.2011, s. 1.
(4) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2011)0531.
(5) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2011)0231.
(6) EUVL C 161 E, 31.5.2011, s. 8.
(7) EUVL C 45 E, 23.2.2010, s. 33.
3.12.2013 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 353/64 |
Tiistai 11. syyskuuta 2012
Audiovisuaaliteosten verkkojakelu EU:ssa
P7_TA(2012)0324
Euroopan parlamentin päätöslauselma 11. syyskuuta 2012 audiovisuaaliteosten verkkojakelusta Euroopan unionissa (2011/2313(INI))
2013/C 353 E/08
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 167 artiklan, |
— |
ottaa huomioon kulttuuri-ilmaisujen moninaisuuden suojelemisesta ja edistämisestä 20. lokakuuta 2005 tehdyn Yhdistyneiden kansakuntien kasvatus-, tiede- ja kulttuurijärjestön (Unesco) yleissopimuksen, |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin perusoikeuskirjan 21 artiklan, jonka mukaan kulttuuri ja luovat alat osallistuvat tärkeällä tavalla esimerkiksi rasismiin ja muukalaisvihaan perustuvan ja kaikenlaisen muun syrjinnän torjuntaan, |
— |
ottaa huomioon audiovisuaalisten mediapalvelujen tarjoamista koskevien jäsenvaltioiden tiettyjen lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 10. maaliskuuta 2010 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2010/13/EU (audiovisuaalisia mediapalveluja koskeva direktiivi) (1), |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin perusoikeuskirjan 8 artiklan, jonka mukaan henkilötietojen suoja on taattava, |
— |
ottaa huomioon Euroopan audiovisuaalialan tukiohjelman täytäntöönpanosta (Media 2007) 15. marraskuuta 2006 tehdyn Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 1718/2006/EY (2), |
— |
ottaa huomioon elokuvaperinnöstä ja siihen liittyvän teollisen toiminnan kilpailukyvystä 16. marraskuuta 2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston suosituksen (3), |
— |
ottaa huomioon kulttuuriaineiston digitoinnista ja sähköisestä saatavuudesta sekä digitaalisesta säilyttämisestä 24. elokuuta 2006 annetun komission suosituksen (4), |
— |
ottaa huomioon 3. maaliskuuta 2010 annetun komission tiedonannon "Eurooppa 2020: Älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun strategia" (COM(2010)2020), |
— |
ottaa huomioon 26. elokuuta 2010 annetun komission tiedonannon "Euroopan digitaalistrategia" (COM(2010)0245), |
— |
ottaa huomioon kulttuuriteollisuuden ja luovan alan teollisuuden mahdollisuuksien käyttöönotosta 12. toukokuuta 2011 antamansa päätöslauselman (5), |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 48 artiklan, |
— |
ottaa huomioon kulttuuri- ja koulutusvaliokunnan mietinnön sekä teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan ja oikeudellisten asioiden valiokunnan lausunnot (A7-0262/2012), |
A. |
katsoo, että digitaaliaika tarjoaa luonteensa vuoksi laajoja mahdollisuuksia teosten luomiseen ja levittämiseen, mutta asettaa samalla valtavia haasteita; |
B. |
katsoo, että markkinoiden kehitys on monin tavoin synnyttänyt tarvittavaa kasvua ja kulttuurisisältöä sisämarkkinoiden tavoitteiden mukaisesti; |
C. |
ottaa huomioon, että kuluttajille suunnattua sisältöä on nykyisin saatavana enemmän kuin koskaan ennen; |
D. |
katsoo, että on välttämätöntä lisätä Euroopan audiovisuaalialan kilpailukykyä tukemalla verkkopalveluja samalla kun edistetään Euroopan kulttuuria, kielen ja kulttuurin moninaisuutta ja tiedotusvälineiden moniarvoisuutta; |
E. |
katsoo, että tekijänoikeudet ovat välttämätön oikeudellinen väline, joka takaa oikeudenhaltijoille tietyt yksinoikeudet ja suojelee näitä oikeuksia, tarjoaa kulttuurialalle ja luovalle alalle mahdollisuuden kasvuun ja taloudelliseen menestykseen sekä auttaa samalla turvaamaan työpaikkoja; |
F. |
katsoo, että oikeuksien hankintaa helpottavan oikeudellisen kehyksen muuttaminen edistäisi teosten vapaata liikkuvuutta unionissa ja auttaisi vahvistamaan Euroopan audiovisuaaliteollisuutta; |
G. |
katsoo, että eurooppalaisilla lähetystoiminnan harjoittajilla on ratkaiseva rooli eurooppalaisen luovan alan teollisuuden ja kulttuurisen moninaisuuden edistämisessä ja suojelussa ja että eurooppalaiset lähetystoiminnan harjoittajat rahoittavat yli 80 prosenttia alkuperäisten audiovisuaalisten ohjelmien tuotannosta Euroopassa; |
H. |
ottaa huomioon, että elokuvan esittäminen elokuvasalissa tuottaa edelleen merkittävän osan elokuvateoksen tuloista ja että se vaikuttaa merkittävästi elokuvan menestykseen tilausvideopalveluissa; |
I. |
ottaa huomioon, että audiovisuaalisia mediapalveluja koskevan direktiivin 13 artiklan 1 kohta on perusta tilattavien audiovisuaalisten mediapalvelujen rahoittamista ja edistämistä koskevien velvoitteiden käyttöön ottamiselle, sillä myös niillä on ratkaiseva asema kulttuurin moninaisuuden edistämisessä ja suojelemisessa; |
J. |
katsoo, että eurooppalaiset lähetystoiminnan harjoittajat tarvitsevat digitaalisessa, lähentyvässä, multimediaalisessa monialustaympäristössä joustavat ja tulevaisuuteen suuntautuneet oikeuksienselvittämisjärjestelmät, jotka mahdollistavat tehokkaan oikeuksien selvittämisen myös keskitetyssä asiointipisteessä; toteaa, että Pohjoismaissa on jo vuosikymmenien ajan ollut tällaisia joustavia oikeuksien selvittämisjärjestelmiä; |
K. |
katsoo, että on välttämätöntä varmistaa houkuttelevan ja monipuolisen laillisen sisällön kehittäminen verkossa ja helpottaa entisestään tällaisen sisällön jakelua ja taata jakelun helppous pitämällä lisensoinnin, myös rajat ylittävän lisensoinnin, esteet mahdollisimman vähäisinä; korostaa myös, että on tärkeää tehdä sisällön käyttö ja erityisesti maksaminen helpommaksi kuluttajille; |
L. |
ottaa huomioon, että kuluttajat vaativat yhä laajempaa elokuvatarjontaa verkossa alustojen maantieteellisestä sijainnista riippumatta; |
M. |
ottaa huomioon, että audiovisuaalisia teoksia levitetään jo nyt vapaaehtoisuuteen perustuvien yleiseurooppalaisten lisenssien ansiosta Euroopan unionin jäsenvaltiosta toiseen, ja katsoo, että yleiseurooppalaisten lisenssien laajentaminen voi olla yksi vaihtoehto, jos niille on riittävää taloudellista kysyntää; katsoo, että on otettava asianmukaisesti huomioon, että digitaalisilla sisämarkkinoilla yritysten on huomioitava eurooppalaisten kuluttajien erilaiset kieleen ja kulttuuriin liittyvät preferenssit, jotka kuvastavat EU:n kansalaisten monipuolisia valintoja audiovisuaalisten teosten käytössä sisämarkkinoilla; |
N. |
katsoo, että audiovisuaalisten tuotteiden verkkojakelu tarjoaa erinomaisen tilaisuuden parantaa eurooppalaisten kielten osaamista ja että tämä tavoite voidaan saavuttaa käyttämällä alkuperäisversioita ja hyödyntämällä mahdollisuutta käännättää audiovisuaaliset tuotteet monille eri kielille; |
O. |
katsoo, että Euroopan digitaalialueella on välttämätöntä taata oikeudenhaltijoiden ja kuluttajien oikeusvarmuus tekijänoikeuksien ja lähioikeuksien soveltamisessa koordinoimalla paremmin oikeusnormeja jäsenvaltioiden välillä: |
P. |
katsoo, että Euroopan audiovisuaalialan lainsäädäntökehyksen vahvistaminen edistää osaltaan sanan- ja ilmaisunvapauden turvaamista ja EU:n demokraattisten arvojen ja periaatteiden vahvistumista; |
Q. |
katsoo, että on toteutettava erityisiä toimenpiteitä, joilla turvataan eurooppalainen elokuvaperintö ja audiovisuaalinen perintö edistämällä nimenomaan sisältöjen digitalisointia ja parantamalla kansalaisten ja käyttäjien mahdollisuuksia käyttää Euroopan elokuvaperintöä ja audiovisuaalista perintöä; |
R. |
katsoo, että teosten tunnistamis- ja merkintäjärjestelmän käyttöönotto auttaisi suojelemaan teosten oikeudenhaltijoita ja vähentämään niiden luvatonta käyttöä; |
S. |
katsoo, että on ehdottoman tärkeää vaalia tieto- ja viestintäverkkojen neutraaliutta ja taata median alustojen ja lähetystapojen tekniikasta riippumaton toteutus, jotta voidaan taata audiovisuaalisten palvelujen saatavuus, sekä edistää sananvapautta ja tiedotusvälineiden moniarvoisuutta Euroopan unionissa ja ottaa huomioon teknologian lähentymiskehitys; |
T. |
katsoo, että kestävää luovaa työtä ja kulttuurin moninaisuutta ei voida taata ilman tekijänoikeuksia, jotka suojaavat tekijöitä ja joiden nojalla heille maksetaan korvausta, eikä ilman käyttäjien oikeudellisesti aukotonta kulttuuriperinnön käyttöoikeutta; katsoo, että uusiin liiketoimintamalleihin pitäisi sisällyttää tehokkaat lisensointijärjestelmät, jatkuvat investoinnit luovan sisällön digitalisointiin sekä vaivaton saatavuus kuluttajille; |
U. |
katsoo, että tekijänoikeuksien tai lähioikeuksien monet loukkaukset johtuvat potentiaalisen yleisön ymmärrettävästä tarpeesta saada uutta audiovisuaalista sisältöä yksinkertaisin ja hinnaltaan kohtuullisin ehdoin ja että tätä kysyntää ole vielä tyydytetty riittävästi; |
V. |
katsoo, että on kannustettava mukautumista digitaaliajan realiteetteihin ja etenkin pyritään näin estämään toiminnan siirtämistä paikkaan, jossa lainsäädäntö on mahdollisimman vähän suojaavaa; |
W. |
pitää kohtuullisena sitä, että kaikissa sopimuksissa määrätään oikeudenmukaisesta korvauksesta tekijöille heidän teostensa kaikenlaisesta ja myös verkossa tapahtuvasta hyödyntämisestä; |
X. |
pitää kiireellisenä, että komissio ehdottaa direktiiviä oikeuksien kollektiivisesta hallinnoinnista ja yhteisvalvontajärjestöistä, jotta parannettaisiin luottamusta yhteisvalvontajärjestöihin toteuttamalla tehokkuuden edistämistoimia, lisäämällä näiden järjestöjen avoimuutta sekä edistämällä hyvää hallintoa ja tehokasta riitojenratkaisua; |
Y. |
katsoo oikeuksien kollektiivisen hallinnoinnin olevan lähetystoiminnan harjoittajille välttämätön väline, sillä niiden on selvitettävä päivittäin suuri määrä oikeuksia, minkä vuoksi tilattavan audiovisuaalisen sisällön verkossa tapahtuvaa käyttöä varten pitäisi luoda tehokkaat lisensointijärjestelmät; |
Z. |
katsoo, että kulttuurihyödykkeiden ja -palvelujen verotusjärjestelyt olisi mukautettava digitaaliaikaan; |
AA. |
katsoo, että esittämisajankohtaa eri tiedotusvälineissä koskeva periaate mahdollistaa audiovisuaalialan yleisen tasapainon, minkä ansiosta voidaan taata tehokas järjestelmä audiovisuaalisten teosten ennakkorahoitusta varten; |
AB. |
katsoo, että esittämisajankohtaa koskeva periaate kohtaa yhä enemmän kilpailua digitaaliteosten saatavuuden lisääntymisen ja kehittyneen tietoyhteiskuntamme välittömään levittämiseen tarjoamien mahdollisuuksien vuoksi; |
AC. |
katsoo, että unionin on sovellettava teknologiakysymyksiin johdonmukaista lähestymistapaa edistämällä digitaaliaikana käytettävien järjestelmien yhteentoimivuutta; |
AD. |
katsoo, että lainsäädäntö- ja verotuskehyksen pitäisi olla suotuisa yrityksille, jotka edistävät sellaisten audiovisuaaliteosten levittämistä verkossa, joilla on taloudellista arvoa; |
AE. |
katsoo, että on erittäin tärkeää taata vammaisille mahdollisuus käyttää tiedotusvälineitä ja että sitä olisi helpotettava kehittämällä myös vammaisten tarpeisiin mukautettuja ohjelmia; |
AF. |
katsoo, että on välttämätöntä lisätä tutkimus- ja kehittämistoimintaa sellaisten tekniikoiden kehittämiseksi, joiden avulla vammaisille suunnattuja palveluja voidaan hallita automaattisesti erityisesti hybridilähetyksiä hyödyntäen; |
1. |
panee merkille verkkomarkkinoiden pirstaloitumisen, jolle ovat ominaisia esimerkiksi tekniset raja-aidat, lisensointimenettelyjen monimutkaisuus, erilaiset maksutavat, sähköisen allekirjoituksen kaltaisten keskeisten osatekijöiden yhteensopimattomuus sekä erot tietyissä tavaroihin ja palveluihin sovellettavissa veroissa, myös arvonlisäverossa; katsoo siksi, että on olemassa ajankohtainen tarve avoimelle, joustavalle ja yhdenmukaistetulle eurooppalaiselle lähestymistavalle, jotta voidaan edetä kohti digitaalisia sisämarkkinoita; korostaa, että jokaisella ehdotetulla toimenpiteellä olisi pyrittävä vähentämään sisällön lisensoinnista aiheutuvia hallinnollisia rasitteita ja kuluja; |
Laillinen sisältö, saatavuus ja oikeuksien kollektiivinen hallinnointi
2. |
korostaa, että laillisen sisällön määrällistä ja laadullista houkuttelevuutta sekä ajankohtaisuutta on lisättävä ja parannettava audiovisuaalisten teosten saatavuutta verkossa sekä tekstitettyinä alkuperäisversioina että kaikilla EU:n virallisilla kielillä; |
3. |
korostaa, että on tärkeää tarjota mahdollisimman monella kielellä tekstitettyä sisältöä, varsinkin tilausvideopalveluissa; |
4. |
korostaa, että on yhä tarpeellisempaa edistää houkuttelevan ja laillisen audiovisuaalisen sisällön tarjoamista verkossa sekä innovointia ja että siksi on tärkeää, että uudet jakelumenetelmät ovat joustavia, jotta ne mahdollistaisivat uusien liiketoimintamallien syntymisen ja saattaisivat digitaaliset tuotteet kaikkien EU:n kansalaisten saataville heidän asuinjäsenvaltiostaan riippumatta verkon neutraliteetin periaate asianmukaisesti huomioon ottaen; |
5. |
korostaa, että digitaaliset palvelut, kuten videon suoratoistopalvelut, olisi saatettava kaikkien EU:n kansalaisten saataville riippumatta siitä, missä jäsenvaltiossa he ovat; kehottaa komissiota vaatimaan, että Euroopan digitaaliset yhtiöt poistavat maantieteellisen valvonnan (esimerkiksi IP-osoitteen estäminen) kaikkialta unionista ja sallivat digitaalisten palveluiden oston kuluttajan kotijäsenvaltion ulkopuolelta; pyytää komissiota tutkimaan kaapeli- ja satelliittidirektiivin (6) soveltamista digitaaliseen jakeluun; |
6. |
katsoo, että on kiinnitettävä entistä enemmän huomiota verkkojakelualustojen ja myös verkkomaksujen turvallisuuden parantamiseen; |
7. |
korostaa, että on kehitettävä vaihtoehtoisia ja innovatiivisia mikromaksujärjestelmiä, esimerkiksi lyhytsanomamaksuja tai sovelluksia laillisille verkkopalvelualustoille, jotta kuluttajien olisi helpompi käyttää kyseisiä palveluja; |
8. |
korostaa, että verkkomaksujärjestelmiä koskeviin ongelmiin, kuten puutteelliseen yhteentoimivuuteen ja mikromaksujen kuluttajille aiheuttamiin suuriin kustannuksiin, olisi puututtava kehittämällä yksinkertaisia, innovatiivisia ja kustannustehokkaita ratkaisuja, joista on hyötyä sekä kuluttajille että digitaalisille alustoille; |
9. |
pyytää kehittämään mikromaksujen kaltaisia uusia ratkaisuja helppokäyttöisten maksujärjestelmien alalla ja kehittämään järjestelmiä, joilla helpotetaan suoria maksuja tekijöille ja hyödytetään näin sekä kuluttajia että tekijöitä; |
10. |
korostaa, että verkkokäyttö voi tarjota todellisen tilaisuuden parantaa eurooppalaisten teosten ja erityisesti audiovisuaaliteosten levitystä ja jakelua edellyttäen, että näiden teosten laillinen tarjonta voi kehittyä terveessä kilpailuympäristössä, jossa torjutaan tehokkaasti suojeltujen teosten laitonta tarjontaa; |
11. |
edistää runsaan ja monipuolisen laillisen audiovisuaalisen sisällön tarjonnan kehittämistä erityisesti joustavampien julkaisuikkunoiden avulla; korostaa, että oikeudenhaltijoiden pitäisi voida valita vapaasti, milloin he haluavat lanseerata tuotteitaan eri alustoilla; |
12. |
korostaa tarvetta huolehtia siitä, ettei julkaisuikkunoita käytetä keinona estää verkon hyödyntämistä pienten tuottajien ja levittäjien haitaksi; |
13. |
on ilahtunut komission päätöksestä toteuttaa parlamentin hyväksymä valmistelutoimi alustojen väliseen täydentävyyteen perustuvien uusien jakelutapojen testaamiseksi julkaisuikkunoiden joustavuuden osalta; |
14. |
pyytää tukemaan strategioita, joiden ansiosta EU:n audiovisuaalialan pk-yritykset voivat hallinnoida digitaalioikeuksia tehokkaammin ja tavoittaa näin laajemman yleisön; |
15. |
kehottaa kaikkia jäsenvaltioita panemaan audiovisuaalisista mediapalveluista annetun direktiivin 13 artiklan pikaisesti täytäntöön sitovalla tavalla ja ottamaan käyttöön rahoitus- ja edistämissitoumuksia tilattaville audiovisuaalisille mediapalveluille sekä kehottaa komissiota laatimaan parlamentille viipymättä 13 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun yksityiskohtaisen kertomuksen täytäntöönpanon tämänhetkisestä tilasta; |
16. |
muistuttaa, että yhtenäisten eurooppalaisten digitaalisten sisämarkkinoiden luomisen kannalta on välttämätöntä, että laaditaan yhtenäiset säädökset tekijänoikeuksien ja lähioikeuksien kollektiivisesta hallinnoinnista, jotta hillittäisiin jatkuvaa erilaista lainsäädäntää jäsenvaltioissa, mikä entisestään vaikeuttaa rajat ylittävää oikeuksien selvittämistä; |
17. |
tukee sellaisen lainsäädäntökehyksen laadintaa, joka on tarkoitettu helpottamaan orpoteosten digitalisointia ja rajat ylittävää levittämistä digitaalisilla sisämarkkinoilla, koska tämä on yksi avaintoiminnoista Euroopan digitaalistrategiassa, joka on osa Eurooppa 2020 -strategiaa; |
18. |
toteaa, että rajat ylittävien palvelujen kehittäminen on täysin mahdollista, jos kaupalliset alustat ovat valmiita hankkimaan oikeuksia sopimusteitse yhden tai useamman alueen käyttöä varten, sillä on muistettava, että alueelliset järjestelmät ovat audiovisuaalisella alalla luonnollisia markkinoita; |
19. |
korostaa, että on taattava oikeusvarmuus oikeuksien selvittämiseen rajat ylittävässä levityksessä sovellettavan oikeusjärjestelmän valinnassa, ja ehdottaa, että asiassa voitaisiin soveltaa sen maan lainsäädäntöä, jossa yritys pääasiallisesti harjoittaa toimintaansa ja josta se hankkii valtaosan varoistaan; |
20. |
vahvistaa, että tavoitteena on tehostaa audiovisuaaliteosten rajat ylittävää levittämistä verkossa jäsenvaltioiden välillä; |
21. |
ehdottaa sellaisen kattavan EU:n tason lähestymistavan hyväksymistä, jonka olisi sisällettävä entistä tiiviimpi yhteistyö oikeudenhaltijoiden, verkkojakelualustojen ja internetpalveluntarjoajien välillä, jotta mahdollistetaan audiovisuaalisen sisällön käyttäjäystävälliset ja kilpailuun perustuvat käyttömahdollisuudet; |
22. |
korostaa, että on varmistettava digitaalisilla alustoilla tapahtuvan audiovisuaaliteosten jakelun joustavuus ja yhteentoimivuus, jotta markkinoiden kysyntään voidaan vastata laajentamalla audiovisuaaliteosten laillista verkkotarjontaa ja jotta voidaan edistää toisista jäsenvaltioista peräisin olevan sisällön saatavuutta yli rajojen, samalla kun varmistetaan tekijänoikeuksien kunnioittaminen; |
23. |
suhtautuu myönteisesti Euroopan komission ehdottamaan Luova Eurooppa -ohjelmaan, jossa painotetaan, että verkkojakelu vaikuttaa erittäin myönteisesti audiovisuaaliteosten jakeluun erityisesti uusille yleisöille Euroopassa ja sen ulkopuolella sekä sosiaalisen yhteenkuuluvuuden vahvistamiseen; |
24. |
painottaa verkon neutraaliuden tärkeyttä, jotta varmistetaan nopeiden tiedonsiirtoverkkojen yhtäläinen käyttömahdollisuus, millä on ratkaiseva merkitys laillisten audiovisuaalisten verkkopalvelujen laadulle; |
25. |
korostaa, että EU:n jäsenvaltioiden tai alueiden välinen digitaalinen kuilu on merkittävä este digitaalisten sisämarkkinoiden kehitykselle; kehottaa siksi laajentamaan kaikkialla EU:ssa laajakaistaverkkoon pääsyä, jolla tuetaan verkkopalvelujen sekä uusien teknologioiden saatavuutta; |
26. |
muistuttaa, että kaupallista hyödyntämistä varten oikeudet siirretään audiovisuaalialan tuottajalle, joka järjestää audiovisuaaliteosten rahoituksen, tuotannon ja jakelun tukeutumalla tekijänoikeuslain nojalla myönnettyjen yksinoikeuksien keskittämiseen; |
27. |
palauttaa mieliin, että hyödynnettäessä kaupallisesti yksinoikeuksia, jotka koskevat teosten yleisölle välittämistä tai yleisön saataville saattamista, tarkoituksena on hankkia teosten mahdollisen kaupallisen menestyksen avulla varoja tulevien hankkeiden tuotannon ja jakelun rahoitukseen ja edistää siten uusien elokuvien monipuolista ja jatkuvaa tarjontaa; |
28. |
kehottaa komissiota esittämään tekijänoikeuksien kollektiivista hallinnointia koskevan lainsäädäntöaloitteen, jonka tarkoituksena on varmistaa, että yhteisvalvontajärjestöjen vastuuvelvollisuutta, avoimuutta ja hallintoa parannetaan, taata tehokkaat riitojenratkaisumenetelmät sekä selventää ja yksinkertaistaa musiikkialan lisensointijärjestelmiä; korostaa, että on tehtävä selvä ero erityyppisten sisältöjen, erityisesti audiovisuaali- tai elokuvateosten ja musiikkiteosten, lisensointikäytännöissä; muistuttaa, että audiovisuaalisten teosten lisensointi tapahtuu yksittäisten sopimusten ja joissain tapauksissa korvauspyyntöjen kollektiivisen hallinnoinnin perusteella; |
29. |
korostaa, että komission kertomuksessa direktiivin 2001/29/EY (7) soveltamisesta kartoitettiin 5, 6 ja 8 artiklan säännösten täytäntöönpanoa koskevat jäsenvaltioiden erot, jotka ovat johtaneet erilaisiin tulkintoihin ja päätöksiin jäsenvaltioiden tuomioistuimissa; huomauttaa, että niistä on tullut osa audiovisuaalialan erityistä oikeuskäytäntöä; |
30. |
kehottaa komissiota valvomaan edelleen tarkkaan direktiivin 2001/29/EY soveltamista ja jatkamaan säännöllisten kertomusta laatimista tuloksista Euroopan parlamentille ja neuvostolle; |
31. |
kehottaa komissiota kaikkia asiaankuuluvia sidosryhmiä kuultuaan tarkistamaan direktiiviä 2001/29/EY siten, että 5, 6 ja 8 artiklan säännösten sanamuotoa täsmennetään, jotta tietoyhteiskunnan tekijänoikeussuojan oikeudellisen kehyksen yhdenmukaistaminen voidaan varmistaa unionissa; |
32. |
kannattaa yhteisvalvontajärjestöjen hyvää hallintoa ja avoimuutta koskevien yhtenäisten eurooppalaisten sääntöjen laatimista sekä tehokkaita riitojenratkaisumekanismeja; |
33. |
painottaa, että erityisesti verkossa jaeltavien audiovisuaalisten teosten musiikkia koskevien oikeuksien yksinkertaistettu selvittäminen ja yhdistäminen tukisivat sisämarkkinoita, ja kehottaa komissiota ottamaan tämän asianmukaisesti huomioon oikeuksien kollektiivista hallinnointia koskevassa säädöksessä, jonka se aikoo antaa; |
34. |
huomauttaa, että tiedotusvälineiden jatkuva lähentyminen edellyttää uusia ratkaisumalleja paitsi tekijänoikeuksiin myös mediaoikeuksiin; kehottaa komissiota tarkistamaan viimeisimmän teknisen kehityksen huomioon ottaen, missä määrin lineaarisia ja ei-lineaarisia palveluja koskevat eri säännökset ovat ajanmukaisia audiovisuaalisista mediapalveluista annetussa direktiivissä 2010/13/EU; |
35. |
ottaa huomioon, että jako lineaarisen ja ei-lineaarisen tarjonnan välillä on jatkuvasti vanhentumassa, mutta pitää järkevänä, että mainontaa rajoitetaan lapsille tarkoitetun lineaarisen tarjonnan sekä uutislähetysten ja asiaohjelmien yhteydessä; kehottaa kuitenkin pohtimaan mainosaikoja varten uusia, kaikille ohjelmille ja alustoille yhteisiä maksujärjestelmien muotoja, joilla voidaan kannustaa laadukkaita sisältöjä, jotka lisäävät lineaaristen ohjelmien laatua ja verkossa tarjottavien ohjelmien monimuotoisuutta yhtä paljon kuormittamatta yksityisten lähetystoiminnan harjoittajien tulopuolta; |
36. |
painottaa, että alueellisten tuotanto- ja jakelujärjestelmien vaihtoehtoa olisi edelleen sovellettava digitaalisessa ympäristössä, sillä tämä audiovisuaalisten markkinoiden järjestäytymismuoto näyttää muodostavan perustan Euroopan audiovisuaali- ja elokuvateosten rahoitukselle; |
37. |
pyytää komissiota tutkimaan, voisiko vastavuoroisen tunnustamisen periaatetta soveltaa digitaalisiin tuotteisiin samalla tavalla kuin fyysisiin tuotteisiin; |
Tunnistaminen
38. |
katsoo, että uusia teknologioita voitaisiin käyttää helpottamaan oikeuksien selvittämistä; pitää tässä suhteessa myönteisenä audiovisuaaliteosten kansainvälistä tunnistusnumerointijärjestelmää (ISAN) koskevaa aloitetta, joka helpottaa audiovisuaaliteosten ja oikeudenhaltijoiden tunnistamista; kehottaa komissiota harkitsemaan ISAN-järjestelmän käyttöalueen laajentamisen mahdollistavia toimenpiteitä; |
Luvaton käyttö
39. |
kehottaa komissiota turvaamaan internetin käyttäjien oikeusvarmuus heidän käyttäessään suoratoistona tarjottavia palveluja ja kehottaa erityisesti pohtimaan keinoja estää maksujärjestelmien käyttö ja näiden palvelujen rahoittaminen mainostamalla luvattoman sisällön lataamista ja suoratoistoa tarjoavilla maksullisilla alustoilla; |
40. |
kehottaa jäsenvaltioita parantamaan tekijänoikeuksien ja lähioikeuksien kunnioittamista ja torjumaan luvattoman sisällön tarjontaa ja jakelua myös suoratoistona; |
41. |
kiinnittää huomiota sellaisten yhteisöalustojen nopeaan kehitykseen, joissa internetin käyttäjät voivat tukea taloudellisesti elokuvan tai dokumentin tuotantoa, mikä antaa heille tunteen konkreettisesta osallistumisesta sen tekoprosessiin, mutta korostaa silti, että lyhyellä aikavälillä tällainen rahoitus tuskin voi korvata perinteisiä rahoituslähteitä; |
42. |
myöntää, että laillisten vaihtoehtojen olemassaolo ei estä tekijänoikeuksien loukkaamista verkossa, ja siksi tekijänoikeussuojatun kulttuuriaineiston laillista saatavuutta verkossa täytyy täydentää älykkäillä verkkotekijänoikeuksien suojelutavoilla siten, että samalla kunnioitetaan perusoikeuksia, erityisesti tiedon- ja ilmaisunvapautta, henkilötietojen suojaa ja oikeutta yksityisyyteen sekä pelkän siirtotoiminnan periaatetta; |
43. |
kehottaa komissiota edistämään oikeusvarmuutta ja tarkistamaan analogiseen ympäristöön laaditun direktiivin 2004/48/EY, jotta siihen sisällytetään muutokset, joita tarvitaan tehokkaiden ratkaisujen kehittämiseksi digitaalimarkkinoille; |
Korvaukset
44. |
muistuttaa, että oikeudenhaltijoille maksettavat kunnon korvaukset audiovisuaalisen sisällön verkkojakelusta on varmistettava; toteaa, että vaikka tämä oikeus on tunnustettu EU:n tasolla vuodesta 2001 lähtien, tekijät eivät edelleenkään saa asianmukaista korvausta teostensa asettamisesta saataville verkkoon; |
45. |
katsoo, että tällä korvauksella olisi pyrittävä mahdollistamaan taiteellinen luomistyö, lisäämään Euroopan kilpailukykyä ja ottamaan huomioon alan erityispiirteet, eri sidosryhmien edut ja tarve yksinkertaistaa lisensointimenettelyjä merkittävästi; kehottaa komissiota edistämään alhaalta ylöspäin suuntautuvia ratkaisuja yhteistyössä kaikkien sidosryhmien kanssa EU:n erityislainsäädännön kehittämiseksi edelleen; |
46. |
toteaa, että on välttämätöntä taata tekijöille ja esittäjille oikeudenmukainen korvaus, joka vastaa oikeassa suhteessa kaikkien hyödyntämismuotojen laajuutta, erityisesti teosten hyödyntämistä verkossa, ja kehottaa siksi jäsenvaltioita kieltämään Buyout-sopimukset, jotka ovat tämän periaatteen vastaisia; |
47. |
kehottaa komissiota esittämään viipymättä tutkimuksen, jossa käsitellään kansallisten tekijöitä ja esittäjiä koskevien erilaisten korvauskäytäntöjen välisiä eroja ja jonka tarkoituksena laatia luettelo parhaista käytännöistä; |
48. |
kehottaa tasapainottamaan tekijöiden ja esittäjien neuvotteluaseman tuottajiin nähden antamalla tekijöille ja esittäjille luovuttamattoman oikeuden saada teostensa kaikenlaisesta hyödyntämisestä korvausta, myös juoksevia korvauksia, kun tekijät ovat siirtäneet tuottajalle yksinoikeutensa teostensa saataville saattamiseen; |
49. |
pyytää toteuttamaan toimenpiteitä, joilla taataan oikeudenhaltijoille oikeudenmukainen korvaus audiovisuaaliteosten jakelusta, edelleenlähetyksestä tai uudelleenlähetyksestä; |
50. |
toteaa, että paras keino varmistaa asianmukainen korvaus oikeudenhaltijoille on käyttää kollektiivisia sopimuksia (myös sovittuja vakiomuotoisia sopimuksia), laajennettuja kollektiivisia lisenssejä ja yhteisvalvontajärjestöjä, sen mukaan, mikä vaihtoehto on mieluisin; |
Lisensointi
51. |
huomauttaa, että tekijänoikeuksia koskeva unionin säännöstö ei sinänsä estä vapaaehtoisia useita alueita kattavia tai yleiseurooppalaisia lisensointijärjestelmiä, mutta jäsenvaltioiden väliset kulttuuri- ja kielierot sekä kansallisten säännösten (myös niiden, jotka eivät liity immateriaalioikeuksiin) moninaisuus edellyttävät joustavaa ja täydentävää lähestymistapaa Euroopan tasolla, jotta voidaan edetä kohti digitaalisia sisämarkkinoita; |
52. |
huomauttaa, että monen alueen tai yleiseurooppalaisten lisensointimekanismien pitäisi pysyä vapaaehtoisina ja että jäsenvaltioiden kieli- ja kulttuurierot, samoin kuin tekijänoikeuslakiin liittymättömien kansallisten sääntöjen erot, tuovat mukanaan omat erityiset haasteensa; katsoo siksi, että yleiseurooppalaisen lisensointiin on suhtauduttava joustavasti ja samalla suojeltava oikeudenhaltijoita ja edettävä kohti digitaalisia sisämarkkinoita; |
53. |
katsoo, että audiovisuaaliteosten digitaalisilla sisämarkkinoilla useita alueita kattavaan kestävään lisensointiin kannustaminen ja sen edistäminen helpottaisivat markkinalähtöisiä aloitteita; korostaa, että digitaaliteknologiat tarjoavat uusia ja innovatiivisia tapoja räätälöidä ja monipuolistaa näiden teosten tarjontaa eri markkinoita varten sekä vastata kuluttajien kysyntään muun muassa räätälöityjen rajat ylittävien palvelujen alalla; kehottaa hyödyntämään paremmin digitaaliteknologiaa, jonka olisi toimittava ponnahduslautana audiovisuaalisten teosten laillisen tarjonnan monipuolistamiselle ja lisäämiselle; |
54. |
uskoo, että tarvitaan ajantasaista tietoa lisensointiehdoista, lisenssinhaltijoista ja ohjelmistoista sekä kattavia Euroopan tason tutkimuksia, jotta voidaan mahdollistaa avoimuus sekä selvittää ongelmien alkuperä ja löytää selkeitä, tehokkaita ja sopivia mekanismeja niiden ratkaisemiseksi; |
55. |
panee merkille, että digitaaliajan audiovisuaalisten oikeuksien hallinnointia voidaan helpottaa teosten kaupallista hyödyntämistä varten, jos jäsenvaltiot voisivat edistää tehokasta ja avointa lisensointia sekä vapaaehtoista laajennettua kollektiivista lisensointia silloin kun tällaisia menettelyjä ei vielä ole käytössä; |
56. |
huomauttaa, että kulttuurialan työntekijöiden ja jäsenvaltioiden kesken kannattaisi käynnistää keskustelu, jotta kehitettäisiin toimenpiteitä, joiden ansiosta julkiset arkistot voisivat hyödyntää kunnolla mahdollisuuksia, joita digitaalitekniikka tarjoaa kulttuuriperintöön kuuluville teoksille, erityisesti mahdollisuutta tutustua ei-kaupallisesti ja etäyhteyden välityksellä verkossa oleviin teoksiin; |
57. |
on tyytyväinen vihreän kirjan julkaisemisen seurauksena käynnistettyyn komission kuulemiseen ja siihen, että komissio tunnustaa audiovisuaalialan lisensointijärjestelmien ominaispiirteet, sillä näillä järjestelmillä on suuri merkitys alan jatkuvalle kehittymiselle pyrittäessä edistämään sekä kulttuurin moninaisuutta että vahvaa eurooppalaista audiovisuaalialan teollisuutta digitaalisilla sisämarkkinoilla; |
Yhteentoimivuus
58. |
kehottaa jäsenvaltioita huolehtimaan siitä, että tekijänoikeuksien yhteisvalvonta perustuu tehokkaisiin, tarkoituksenmukaisiin ja yhteentoimiviin järjestelmiin; |
Arvonlisävero
59. |
korostaa, että on tärkeää käynnistää kiireellisesti keskustelu jäsenvaltioissa sovellettavien arvonlisäverokantojen välisistä eroista, ja kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita koordinoimaan toimiaan tällä alalla; |
60. |
korostaa, että kulttuurihyödykkeiden ja -palvelujen digitaaliseen levitykseen on tärkeää soveltaa alennettua arvonlisäverokantaa, jotta voidaan tasoittaa verkkopalvelujen ja verkon ulkopuolella tarjottavien palvelujen välisiä eroja; |
61. |
painottaa, että verkossa ja muulla tavoin myytäviin audiovisuaalisiin kulttuuriteoksiin on sovellettava samaa arvonlisäverokantaa; katsoo, että alennettujen arvonlisäverokantojen soveltaminen EU:n alueelle sijoittautuneen toimittajan EU:n alueella asuvalle kuluttajalle myymään kulttuurisisältöön edistäisi digitaalisten alustojen houkuttelevuutta; palauttaa tässä yhteydessä mieliin arvonlisäveroa koskevan lainsäädännön uudistamisesta digitaalisten sisämarkkinoiden edistämiseksi 17. marraskuuta 2011 antamansa päätöslauselman (8) ja arvonlisäveron tulevaisuudesta 13. lokakuuta 2011 antamansa päätöslauselman (9); |
62. |
kehottaa komissiota ottamaan käyttöön säädöskehyksen, joka koskee EU:n ulkopuolisia verkossa tarjottavia audiovisuaalipalveluja, jotka on suunnattu suoraan tai välillisesti EU:n yleisölle, jotta niihin sovellettaisiin samoja vaatimuksia kuin eurooppalaisiin palveluihin; |
Audiovisuaalisten teosten suojelu ja edistäminen
63. |
kiinnittää huomiota niihin olosuhteisiin, joissa digitaaliajan audiovisuaalisten teosten entisöintiin, säilyttämiseen sekä kulttuurisen ja opetuksellisen käytön mahdollistamiseen liittyvää työtä tehdään, ja korostaa, että tähän kysymykseen on kiinnitettävä erityistä huomiota; |
64. |
kehottaa jäsenvaltioita panemaan audiovisuaalisia mediapalveluja koskevan direktiivin täytäntöön ja seuraamaan sitä, miten erilaisissa yleisön käytettävissä olevissa audiovisuaalisissa mediapalveluissa todella hyödynnetään eurooppalaisia teoksia ja varsinkin elokuvia ja dokumentteja, ja korostaa, että sääntelyviranomaisten on tehtävä tiiviimpää yhteistyötä elokuvia rahoittavien organisaatioiden kanssa; |
65. |
kehottaa komissiota etsimään keinoja, joilla edistettäisiin Euroopan elokuvaperinnöstä vastaavien laitosten säilyttämän arkistoidun audiovisuaaliaineiston saatavuutta; toteaa, että mittava osa eurooppalaisesta audiovisuaaliaineistosta ei ole kaupallisesti saatavilla, mikä johtuu usein kuluttajien kiinnostuksen vähenemisestä ja rajoitetusta myyntiajasta; |
66. |
kehottaa jäsenvaltioita ja komissiota edistämään ratkaisuja, joilla pyritään tukemaan näiden teosten digitalisointia, säilyttämistä ja käytettävyyttä opetuksessa, myös yli rajojen; |
67. |
panee merkille Euroopan digitaalisen kirjaston Europeanan merkityksen ja katsoo, että jäsenvaltioiden ja kulttuurilaitosten tulisi kiinnittää enemmän huomiota kirjaston tarjontaan ja näkyvyyteen; |
68. |
katsoo, että kulttuuriaineistojen digitalisointiin ja säilyttämiseen sekä niiden entistä laajempiin käyttömahdollisuuksiin liittyy huomattavia taloudellisia ja yhteiskunnallisia mahdollisuuksia ja ne ovat olennainen edellytys Euroopan kulttuuristen ja luovien valmiuksien edelleen kehittämiselle sekä teolliselle toiminnalle tällä alalla; tukee siksi 27. lokakuuta 2011 annettua komission suositusta kulttuuriaineiston digitoinnista ja sähköisestä saatavuudesta sekä digitaalisesta säilyttämisestä (10) ja myös ehdotusta luoda tätä varten ajantasainen toimenpidepaketti; |
Koulutus
69. |
painottaa kaikkien EU:n kansalaisten, myös ikääntyneiden ja vammaisten (esimerkiksi huonokuuloisten) digitaalisten taitojen ja medialukutaidon edistämisen ja yhteiskunnan digitaalisen kuilun kaventamisen tärkeyttä, koska nämä taidot vaikuttavat keskeisesti yhteiskunnalliseen osallistumiseen ja demokraattiseen kansalaisuuteen; muistuttaa, että julkiset tiedotusvälineet ovat tässä merkittävässä asemassa, sillä kyseessä on osa niiden julkista palvelutehtävää; |
70. |
katsoo, että uuden tekniikan sisällyttämisellä kansallisiin koulutusohjelmiin on ratkaiseva merkitys ja että erityisen tärkeää on antaa kaikille ja kaikenikäisille EU:n kansalaisille digitaalista ja medialukutaitoa koskevaa koulutusta, jotta he voivat kehittää ja hyödyntää taitojaan näillä aloilla; |
71. |
painottaa tarvetta järjestää eurooppalaisia ja kansallisia valistuskampanjoita tiedon tarjoamiseksi immateriaalioikeuksien merkityksestä ja käytettävissä olevista laillisista kanavista, joiden kautta audiovisuaaliteoksia levitetään verkossa; huomauttaa, että kuluttajille olisi tiedotettava asianmukaisesti kaikista immateriaalioikeuksiin liittyvistä kysymyksistä, jotka saattavat tulla esiin jaettaessa tiedostoja pilvipalveluna; |
72. |
kiinnittää huomiota siihen, että yleisölle on tiedotettava tehokkaammin tekijänoikeuksien suojelun ja siihen liittyvän oikeudenmukaisen korvauksen merkityksestä; |
73. |
korostaa tarvetta ottaa huomioon opetustehtävää hoitaville laitoksille myönnettävä erityisasema audiovisuaaliteosten verkkokäytössä; |
Media-ohjelma 2014–2020
74. |
muistuttaa, että Media-ohjelma on vakiintunut itsenäiseksi kehykseksi ja että vuosina 2014–2020 on erittäin tärkeää noudattaa kunnianhimoista Media-ohjelmaa nykyisen ohjelman hengessä; |
75. |
korostaa, että on välttämätöntä säilyttää Media-ohjelma jatkossakin yksinomaan audiovisuaalialaan erikoistuneena erityisohjelmana; |
*
* *
76. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle ja komissiolle sekä jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille. |
(1) EUVL L 95, 15.4.2010, s. 1.
(2) EUVL L 327, 24.11.2006, s. 12.
(3) EUVL L 323, 9.12.2005, s. 57.
(4) EUVL L 236, 31.8.2006, s. 28.
(5) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2011)0240.
(6) Direktiivi 93/83/ETY, EYVL L 248, 6.10.1993, s. 15.
(7) EYVL L 167, 22.6.2001, s. 10.
(8) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2011)0513.
(9) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2011)0436.
(10) EUVL L 283, 29.10.2011, s. 39.
Keskiviikko 12. syyskuuta 2012
3.12.2013 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 353/75 |
Keskiviikko 12. syyskuuta 2012
Päätös olla vastustamatta täytäntöönpanotoimenpidettä: yhteentörmäysvaarasta ilmassa varoittavan järjestelmän käyttö tietyissä ilma-aluksissa
P7_TA(2012)0325
Euroopan parlamentin päätös olla vastustamatta luonnosta komission päätökseksi luvan antamisesta Ranskan tasavallalle poiketa komission asetuksesta (EU) N:o 1332/2011 yhteentörmäysvaarasta ilmassa varoittavan järjestelmän (ACAS II) uuden ohjelmistoversion käytön osalta tietyissä uusissa ilma-aluksissa (D020967/02 – 2012/2745 (RPS))
2013/C 353 E/09
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon luonnoksen komission päätökseksi (D020967/02), |
— |
ottaa huomioon Euroopan lentoturvallisuusviraston komitean 4. kesäkuuta 2012 antaman lausunnon, johon viitataan komission päätösluonnoksen johdanto-osan 9 kappaleessa, |
— |
ottaa huomioon 5. heinäkuuta 2012 päivätyn komission kirjeen, jossa komissio pyytää parlamenttia ilmoittamaan, ettei se aio vastustaa delegoitua asetusta, |
— |
ottaa huomioon liikenne- ja matkailuvaliokunnan 27. heinäkuuta 2012 päivätyn kirjeen valiokuntien puheenjohtajakokouksen puheenjohtajalle, |
— |
ottaa huomioon yhteisistä siviili-ilmailua koskevista säännöistä ja Euroopan lentoturvallisuusviraston perustamisesta 20. helmikuuta 2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 216/2008 (1) ja erityisesti sen 14 artiklan 6 ja 7 kohdan, |
— |
ottaa huomioon menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28. kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY (2) 5 a artiklan, |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 88 artiklan 4 kohdan d alakohdan ja 87 a artiklan 6 kohdan, |
— |
ottaa huomioon, että työjärjestyksen 87 a artiklan 6 kohdan kolmannessa ja neljännessä luetelmakohdassa määrätyn 11. syyskuuta 2012 päättyneen määräajan kuluessa ei ole esitetty vastalauseita, |
A. |
ottaa huomioon, että komission päätösluonnoksen mukaan päätöstä lakataan soveltamasta 31. tammikuuta 2013, ja katsoo, että se olisi näin ollen hyväksyttävä viipymättä; |
1. |
ilmoittaa, ettei se vastusta luonnosta komission asetukseksi; |
2. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöksen komissiolle ja tiedoksi neuvostolle. |
(1) EUVL L 79, 19.3.2008, s. 1.
(2) EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23.
3.12.2013 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 353/76 |
Keskiviikko 12. syyskuuta 2012
Päätös olla vastustamatta delegoitua säädöstä: maito- ja maitotuotealan ylikansallinen yhteistyö ja sopimusneuvottelut
P7_TA(2012)0326
Euroopan parlamentin päätös olla vastustamatta neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 täydentämisestä maito- ja maitotuotealan ylikansallisen yhteistyön ja tuottajaorganisaatioiden välisten sopimusneuvottelujen osalta 28. kesäkuuta 2012 annettua komission delegoitua asetusta (EU) N:o …/2007 (12020-12 – C(2012)4297 – 2012/2780 (RPS))
2013/C 353 E/10
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon komission delegoidun asetuksen (C(2012)4297), |
— |
ottaa huomioon 27. heinäkuuta 2012 päivätyn komission kirjeen, jossa komissio pyytää parlamenttia ilmoittamaan, ettei se aio vastustaa delegoitua asetusta, |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan, |
— |
ottaa huomioon maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä 22. lokakuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) (1) ja erityisesti sen 126 e artiklan 1 kohdan ja sen 196 a artiklan 5 kohdan, |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 87 a artiklan 6 kohdan, |
— |
ottaa huomioon, että työjärjestyksen 87 a artiklan 6 kohdan kolmannessa ja neljännessä luetelmakohdassa määrätyn 11. syyskuuta 2012 päättyneen määräajan kuluessa ei ole esitetty vastalauseita, |
A. |
ottaa huomioon, että komissio on korostanut, että parlamentin on tärkeä tehdä päätöksensä ennen 3. lokakuuta 2012, sillä maito- ja maitotuotealan tuottajaorganisaatioiden välisiä sopimusneuvotteluja koskevia perussäädöksen säännöksiä on määrä soveltaa kyseisestä päivämäärästä alkaen; |
B. |
ottaa huomioon, että neuvosto päätti 16. heinäkuuta 2012 pyytää delegoidun säädöksen vastustamisen määräajan jatkamista kahdella kuukaudella eli 28. lokakuuta 2012 asti sekä pitää mielessä, että on tärkeää päättää ennen 3. lokakuuta 2012, vastustaako se kyseistä asetusta, ja toteaa, että neuvosto ilmoitti asiasta parlamentille 17. heinäkuuta 2012 päivätyllä kirjeellä; |
1. |
ilmoittaa, ettei se vastusta delegoitua asetusta; |
2. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöksen neuvostolle ja komissiolle. |
(1) EUVL L 299, 16.11.2007, s. 1.
3.12.2013 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 353/77 |
Keskiviikko 12. syyskuuta 2012
Neuvoston vuosittainen selvitys Euroopan parlamentille yhteisestä ulko- ja turvallisuuspolitiikasta
P7_TA(2012)0334
Euroopan parlamentin päätöslauselma 12. syyskuuta 2012 neuvoston vuosittaisesta selvityksestä Euroopan parlamentille yhteisestä ulko- ja turvallisuuspolitiikasta (12562/2011 – 2012/2050(INI))
2013/C 353 E/11
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon neuvoston vuosittaisen selvityksen Euroopan parlamentille yhteisestä ulko- ja turvallisuuspolitiikasta (12562/2011), |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 36 artiklan, |
— |
ottaa huomioon 17. toukokuuta 2006 tehdyn toimielinten sopimuksen II osan G jakson 43 kohdan (1), |
— |
ottaa huomioon yllä mainitun talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja moitteettomasta varainhoidosta 17. toukokuuta 2006 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen, |
— |
ottaa huomioon YUTP:aa koskevista vuosien 2009 ja 2008 selvityksistä 11. toukokuuta 2011 (2) ja 10. maaliskuuta 2010 (3) antamansa päätöslauselmat, |
— |
ottaa huomioon Euroopan ulkosuhdehallinnosta 8. heinäkuuta 2010 (4) antamansa päätöslauselman, |
— |
ottaa huomioon komission varapuheenjohtajan / unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan (jäljempänä varapuheenjohtaja / korkea edustaja) julkilausuman poliittisesta vastuusta (5), |
— |
ottaa huomioon varapuheenjohtajan / korkean edustajan 8. heinäkuuta 2010 Euroopan parlamentin täysistunnolle antaman julkilausuman Euroopan ulkosuhdehallinnon keskushallinnon perusorganisaatiosta (6), |
— |
ottaa huomioon 18. huhtikuuta 2012 antamansa päätöslauselman vuosikertomuksesta ihmisoikeuksista maailmassa ja Euroopan unionin toiminnasta tällä alalla, mukaan luettuina vaikutukset EU:n strategiseen ihmisoikeuspolitiikkaan (7), |
— |
ottaa huomioon varapuheenjohtajan / korkean edustajan ja Euroopan komission Euroopan parlamentille ja neuvostolle 12. joulukuuta 2011 antaman yhteisen tiedonannon aiheesta "Ihmisoikeudet ja demokratia keskeisenä osana EU:n ulkoisia toimia – kohti tehokkaampaa lähestymistapaa" (COM(2011)0886), |
— |
ottaa huomioon naisia, rauhaa ja turvallisuutta koskevat YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselmat 1325 (2000) ja 1820 (2008), naisiin ja lapsiin kohdistuvan seksuaalisen väkivallan torjumista aseellisissa konflikteissa koskevan YK:n päätöslauselman 1888 (2009), YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1889 (2009), jolla pyritään tiukentamaan YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1325 täytäntöönpanoa ja valvontaa, sekä YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1960 (2010), jolla luotiin mekanismi tiedon keräämiseen seksuaaliseen väkivaltaan aseellisessa selkkauksessa syyllistyneistä sekä heidän luetteloimiseensa, |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 119 artiklan 1 kohdan, |
— |
ottaa huomioon ulkoasiainvaliokunnan mietinnön sekä budjettivaliokunnan lausunnon (A7-0252/2012), |
A. |
katsoo, että EU:n olisi kehitettävä edelleen ulkopoliittisia tavoitteitaan ja edistettävä arvojaan ja etujaan maailmanlaajuisesti ja pidettävä yleisenä tavoitteena edistää osaltaan rauhaa, ihmisten turvallisuutta, solidaarisuutta, konfliktien ehkäisyä, oikeusvaltiota ja demokratiaa, ihmisoikeuksia ja perusvapauksia, sukupuolten tasa-arvoa, kansainvälisen oikeuden kunnioittamista, kansainvälisten instituutioiden tukemista, tehokasta monenvälisyyttä, kansojen keskinäistä kunnioitusta, kestävää kehitystä, avointa ja vastuullista hallintoa, vapaata ja oikeudenmukaista kauppaa sekä köyhyyden poistamista; |
B. |
ottaa huomioon, että näiden tavoitteiden saavuttamiseksi EU:n pitäisi pystyä luomaan synergioita ja kehittämään strategisia kumppanuuksia samoja arvoja vaalivien maiden kanssa, jotka ovat halukkaita ottamaan käyttöön yhteisiä politiikkoja ja osallistumaan yhteisesti sovittuihin toimiin; |
C. |
ottaa huomioon, että Lissabonin sopimuksen täytäntöönpano tuo Euroopan ulkoisiin toimiin uuden ulottuvuuden ja auttaa parantamaan EU:n ulkopolitiikan ja yleisemmin sen ulkoisten toimien johdonmukaisuutta, ristiriidattomuutta ja tehokkuutta; katsoo, että on otettava huomioon Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden aiemmat epäonnistumiset yrityksissä uudistaa ulkoista toimintaansa säilyttäen ihmisoikeudet ja demokratian politiikkojensa ytimessä ja edistää maiden siirtymistä pois autoritaarisesta hallinnosta, erityisesti tapauksissa, joissa vakauteen ja turvallisuuteen liittyvät huolet ovat vaarantaneet demokratian ja ihmisoikeuksien edistämisen periaatteellisen politiikan; |
D. |
ottaa huomioon, että Lissabonin sopimus tuo uutta käyttövoimaa EU:n ulkopolitiikalle erityisesti sen vuoksi, että se tarjoaa institutionaalisia ja toiminnallisia välineitä, jotka voisivat antaa unionille mahdollisuuden omaksua kansainvälinen rooli, joka vastaa sen merkittävää taloudellista asemaa ja päämääriä, ja myös mahdollisuuden organisoitua tavalla, joka tekee siitä tehokkaan maailmanlaajuisen toimijan, joka kykenee jakamaan vastuun maailman turvallisuudesta ja asettumaan johtoon, kun määritellään yhteisiä vastauksia yhteisiin haasteisiin; |
E. |
ottaa huomioon, että jatkuva talous- ja valtionvelkakriisi vaikuttaa syvästi EU:n uskottavuuteen kansainvälisellä areenalla ja vaarantaa yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan (YUTP) tehokkuuden ja kestävyyden pitkällä aikavälillä, |
F. |
toteaa, että Euroopan ulkosuhteiden uusi käyttövoima edellyttää EU:lta myös strategisempaa toimintaa, jotta sen painoarvo tuntuisi kansainvälisesti; ottaa huomioon, että EU:n vaikutusvalta kansainvälisessä järjestelmässä on EU:n politiikkojen, toimijoiden ja toimielimien keskinäisen johdonmukaisuuden lisäksi riippuvainen myös EU:n ulkopolitiikan todellisesta strategianäkemyksestä, jonka on yhdistettävä kaikki jäsenvaltiot ja koordinoitava niiden toimintaa samojen prioriteettien ja tavoitteiden taakse niin, että ne puhuvat kansainvälisillä foorumeilla voimakkaalla ja yhtenäisellä äänellä ja osoittavat yhteenkuuluvuutta; katsoo, että EU:n ulkopolitiikan käyttöön on annettava tarpeelliset keinot ja välineet unionin tehokkaan ja johdonmukaisen toiminnan mahdollistamiseksi maailmanlaajuisella tasolla; |
G. |
ottaa huomioon, että Euroopan parlamentin ja kansallisten parlamenttien omilla tahoillaan harjoittama ulkopolitiikka on oleellisen tärkeää sellaisten EU:n ulkoisten toimien toteuttamiseksi, joita EU:n kansalaiset ymmärtävät ja tukevat; ottaa huomioon, että parlamentaarinen valvonta lisää tämän toiminnan oikeutusta; |
ARVIO NEUVOSTON VUODEN 2010 VUOSITTAISESTA SELVITYKSESTÄ YHTEISESTÄ ULKO- JA TURVALLISUUSPOLITIIKASTA
1. |
pitää myönteisinä neuvoston toteuttamia toimenpiteitä varapuheenjohtajan / korkean edustajan tukemana vuoden 2010 vuosittaisessa selvityksessä, jossa unionin ulkopolitiikkaa kartoitetaan eteenpäin katsovalla ja strategisella asiakirjalla; |
2. |
katsoo kuitenkin, että neuvoston vuosittainen selvitys ei vastaa Lissabonin sopimuksen päämääriä monissa tärkeissä asioissa, sillä esimerkiksi YUTP:n keskipitkän ja pitkän aikavälin tavoitteita tai strategisia suuntaviivoja ei selkeästi tuoda ilmi; poliittisia mekanismeja johdonmukaisuuden ja ristiriidattomuuden varmistamiseksi eri ulkopolitiikan osa-alueiden välillä ei selkeytetä, ei myöskään komission vastuulla olevia; ei käsitellä tärkeitä kysymyksiä Euroopan ulkosuhdehallinnon (EUH) ja edustustojen roolista varmistamassa, että unionin resurssit (henkilöstö-, rahoitus-, ja diplomaattiset resurssit) ovat linjassa ulkoasioiden prioriteettien kanssa; ja vältellään keskustelua, johon viitataan Afrikan sarven ja Sahelin uusissa strategioissa, siitä, miten sisällyttää yhteisen turvallisuus- ja puolustuspolitiikan (YTPP) erityisoperaatiot (niiden perusteet ja lopputulemat) EU:n ulkopolitiikan poliittis-strategisen kehyksen maata tai aluetta koskeviin prioriteetteihin; |
3. |
muistuttaa, että perussopimusten mukaan parlamentilla on oikeus tulla kuulluksi YUTP:sta ja YTPP:sta, sen näkemykset on otettava asianmukaisesti huomioon ja sen on voitava antaa suosituksia; tunnustaa tässä suhteessa varapuheenjohtajan / korkean edustajan käytettävyyden Euroopan parlamentille; katsoo, että Lissabonin sopimuksen voimaantulon jälkeen asiasta vastaavalle valiokunnalle voitaisiin kuitenkin tiedottaa paremmin ulkoasiainneuvoston kokouksen tuloksista ja parlamenttia voitaisiin kuulla tehokkaammin, jotta sen näkemykset otetaan asianmukaisesti huomioon ennen YUTP:n alan toimivaltuuksien ja strategioiden hyväksymistä; odottaa kiinnostuneena ulkoisen avun välineiden tarkastusta ja tulosta, joka tunnustaa Euroopan parlamentin oikeudet strategia-asiakirjoihin ja monivuotisiin toimintasuunnitelmiin Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti; kehottaa lisäksi parempaan tiedottamiseen ja parlamentin kuulemiseen kaikissa menettelyvaiheissa koskien neuvoston tekemiä YUTP-päätöksiä sopimuksista kolmansien maiden kanssa, erityisesti ennen kuin komissiolle tai varapuheenjohtajalle / korkealle edustajalle annetaan valtuudet neuvotella ja allekirjoittaa unionin puolesta sopimuksia ja kehyksiä kolmansien maiden osallistumisesta EU:n kriisinhallintaoperaatioihin; |
4. |
kehottaa neuvostoa, sen laatiessa tulevaa YUTP:aa koskevaa vuosittaista selvitystä, yhteistyöhön aikaisessa vaiheessa ulkoasiainvaliokunnan kanssa, jotta keskustellaan laajasta tulevan vuoden poliittisesta toimintakehyksestä ja pidemmän aikavälin strategisista tavoitteista ja luodaan esikuva selkeän julkilausuman tarjoamisesta eurooppalaisille Euroopan unionin ulkopolitiikan kehityksestä, prioriteeteista ja edistymisestä; |
KOKONAISVALTAINEN LÄHESTYMISTAPA EU:N ULKOPOLITIIKKAAN
5. |
toteaa, että 2010-luvulla kansalaiset Euroopassa ja myös muualla ovat yhä tietoisempia, että vain kokonaisvaltaiset lähestymistavat, jotka sisällyttävät diplomaattiset, taloudelliset, kehitysyhteistyöhön liittyvät ja – viimeisenä vaihtoehtona ja täysin YK:n säännösten mukaisina – sotilaalliset keinot ovat riittäviä vastaamaan maailmanlaajuisiin uhkiin ja haasteisiin; |
6. |
katsoo, että Lissabonin sopimuksen myötä EU:lla on kaikki tarvittavat keinot ottaa käyttöön tämänkaltainen kokonaisvaltainen lähestymistapa, jossa kaikkia unionin diplomaattisia ja taloudellisia voimavaroja käytetään turvaamaan yhteiset strategiset poliittiset suuntaviivat, jotta saavutetaan suurin mahdollinen vipuvaikutus unionin kansalaisten ja naapuriemme turvallisuuden ja taloudellisen vaurauden sekä perusoikeuksien edistämisessä; kehottaa lisäksi kehittämään edelleen komission asianomaisten yksiköiden kanssa EUH:oon sopivaa mekanismia, johon sisällytetään maantieteellinen ja temaattinen asiantuntijuus sekä luomaan kokonaisvaltaisen lähestymistavan poliittisiin suunnittelu-, laadinta- ja täytäntöönpanoprosesseihin; |
7. |
tähdentää, että YUTP:n kokonaisvaltainen ymmärrys kattaa kaikki ulkopolitiikan osa-alueet, myös asteittain määriteltävän YTPP:n, joka saattaa johtaa yhteiseen puolustukseen, ja painotus on johdonmukaisuuden ja ristiriidattomuuden tavoittelussa samalla, kun kunnioitetaan jokaisen ulkosuhteiden osa-alueen erityisyyttä; toistaa, että tällaisen EU:n ulkopolitiikan kehittämisen lähestymistavan tulee pohjautua Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 21 artiklan määrittämiin periaatteisiin ja tavoitteisiin, mikä tarkoittaa, että EU:n ulkoisen toiminnan on perustuttava EU:n arvojen, kuten ihmisoikeuksien, vapauden, demokratian ja oikeusvaltion, edistämiseen ja suojeluun; painottaa samalla EU:n turvallisuuspolitiikkojen sisäisten ja ulkoisten ulottuvuuksien tiiviimmän koordinoinnin tärkeyttä, minkä tulisi näkyä unionin ulkoisessa toiminnassa; |
8. |
huomauttaa, että vuonna 2013 tulee kuluneeksi kymmenen vuotta Euroopan turvallisuusstrategian hyväksymisestä, ja painottaa sen vuoksi, että tätä puiteasiakirjaa on päivitettävä ja lujitettava tämänhetkisen kansainvälisen tilanteen mukaisesti; |
ULKOPOLIITTINEN ARKKITEHTUURI
9. |
pitää tärkeänä varapuheenjohtajalta / korkealta edustajalta odotettavaa poliittisen johtajuuden roolia unionin toiminnan yhtenäisyyden, koordinoinnin, johdonmukaisuuden, uskottavuuden ja tehokkuuden varmistamisessa; kehottaa varapuheenjohtajaa / korkeaa edustajaa käyttämään hyvissä ajoin täyttä valtaansa YUTP:n aloitteissa, toteutuksessa ja noudattamisen varmistamisessa sekä ottamaan Euroopan parlamentin asiaankuuluvat yksiköt täysin mukaan näihin pyrkimyksiin; pitää kansainvälisen yhteisön kannalta myönteisenä tärkeää johtoroolia, joka varapuheenjohtajalla / korkealla edustajalla oli vaikeissa olosuhteissa tapahtuneissa neuvotteluissa Iranin kanssa; ottaa huomioon merkittävän yhteyden, joka Euroopan ja Iranin kansojen välillä on historiallisesti vallinnut; kehottaa johtajuuteen unionin roolin vahvistamisessa unionin naapurialueilla ottaen huomioon arabikevään ja erityisesti demokratisoitumiskehityksen eteläisen Välimeren maissa, hyödyntäen myös uutta eurooppalaista demokratiarahastoa, sekä pitkittyneessä Lähi-idän rauhanprosessissa; |
10. |
tunnustaa EUH:n keskeisen roolin (mukaan lukien sen edustustot ja EU:n erityisedustajat) varapuheenjohtajan / korkean edustajan avustamisessa strategisemman, yhtenäisemmän ja johdonmukaisemman poliittisen lähestymistavan tavoittelussa unionin ulkosuhteissa; vahvistaa aikomuksensa jatkaa EUH:n henkilökunnan maantieteellisen ja sukupuolijakauman valvomista, ylemmät asemat mukaan luettuina, ja aikomuksensa arvioida, missä määrin jäsenvaltioiden diplomaattien nimittäminen edustajistojen päälliköiksi ja muihin tärkeimpiin tehtäviin kuuluu unionille eikä yksinomaan sen jäsenvaltioille; tähdentää täysin toimivan ja tehokkaan EUH:n merkitystä ja suhteiden vahvistamisen tärkeyttä EUH:n, komission ja jäsenvaltioiden välillä synergioiden saavuttamiseksi ulkosuhteiden tehokkaassa täytäntöönpanossa ja yhtenäisen EU-viestin välittämisessä tärkeistä poliittisista asioista; |
11. |
tähdentää, että EU:n erityisedustajien tulisi täydentää EU:n edustustojen päälliköiden maakohtaista työtä ja olla johdonmukaista sen kanssa sekä edustaa ja koordinoida EU:n politiikkaa alueilla, joiden suhteen EU:lla on erityisiä strategisia tai turvallisuusintressejä ja joilla vaaditaan jatkuvaa EU:n läsnäoloa ja näkyvyyttä; pitää myönteisenä varapuheenjohtajan / korkean edustajan myönteistä vastausta saattaa vasta nimitetyt unionin erityisedustajat ja edustustojen päälliköt parlamentin esittelyyn näkökantojen vaihtoa varten ennen virassa aloittamista; kehottaa parempaan raportointiin sekä edustustojen ja erityisedustajien poliittisten raporttien saatavuuteen, jotta parlamentti voi saada kokonaisvaltaista ja ajanmukaista tietoa kehityksestä kentällä, erityisesti alueilla, joita pidetään strategisesti tärkeinä tai jotka ovat poliittisen huolen kohteena; |
12. |
toistaa kantansa, että tärkeillä temaattisilla politiikoilla, joita aiemmin hoitivat henkilökohtaiset edustajat, tulisi olla EUH:n täysi tuki ja asianmukainen ulkopoliittinen edustus, ja kehottaa tämän vuoksi tekemään esityksiä esimerkiksi ihmisoikeuksista; |
13. |
panee tyytyväisenä merkille päätöksen nimittää ihmisoikeuksista vastaava Euroopan unionin erityisedustaja, jolla olisi oltava laaja valtuutus, jotta ihmisoikeudet otettaisiin huomioon YUTP:n ja YTPP:n alalla sekä muissa EU:n politiikoissa ja jotta lisättäisiin EU:n tämän alan toimien näkyvyyttä ja johdonmukaisuutta; |
14. |
katsoo, että selkeästi määritellyt strategiset linjaukset auttavat räätälöimään unionin tärkeitä mutta rajallisia voimavaroja unionin ulkosuhteiden tavoitteisiin ja prioriteetteihin; tähdentää, että tällaisen strategisen lähestymistavan tulisi olla demokraattisen kontrollin alainen, mikä ei saisi estää tai hidastaa joustavuutta vastata muuttuviin poliittisiin olosuhteisiin kentällä; |
15. |
pitää myönteisenä jäsenvaltioiden Lissabonin sopimuksessa tehtyä sitoumusta osallistua aktiivisesti EU:n ulkopolitiikan kehittämiseen ja täytäntöönpanoon sekä unionin muiden politiikkojen koordinoinnin ja yhdenmukaisuuden varmistamiseen; tähdentää nykyisten taloudellisten vaikeuksien aikana, että jäsenvaltioiden yhteisvastuu on tärkeää unionin tehokkuuden parantamisessa johdonmukaisena maailmanlaajuisena toimijana; panee erityisesti merkille jäsenvaltioiden tärkeyden siviilivalmiuksien ja sotilaallisten valmiuksien tarjoajina YUTP:n tehokasta toimeenpanoa varten; pahoittelee kuitenkin, että EU:n toimien johdonmukaisuus jää monissa tapauksissa sivuseikaksi tai kärsii eräiden jäsenvaltioiden kolmansiin maihin ylläpitämien kahdenvälisten suhteiden vuoksi, ja vaatii tämän vuoksi jäsenvaltioilta lisätoimia niiden ulkopolitiikan sovittamiseksi yhteen YUTP:n kanssa; |
16. |
kehottaa varapuheenjohtajaa / korkeaa edustajaa vahvistamaan kaikkien jäsenvaltioiden välistä YUTP:n harjoittamiseen liittyvää järjestelmällistä yhteistyötä ja samalla tarkastelemaan perusteellisesti Lissabonin sopimuksen tarjoamia mahdollisuuksia tiiviimpään yhteistyöhön, mukaan lukien ohjeiden laatiminen erityistehtävien ja operaatioiden jakamiseksi halukkaille, esimerkiksi EU:n jäsenvaltioiden ydinryhmälle, ja aloittamaan prosessin, joka johtaa Eurooppa-neuvoston päätelmiin pysyvästä rakenteellisesta yhteistyöstä turvallisuuden ja puolustuksen alalla sekä vastavuoroista puolustusta koskevan lausekkeen täytäntöönpanoon; |
ULKOPOLITIIKKA – TALOUSARVIOTA KOSKEVA JA TALOUDELLINEN ARKKITEHTUURI
17. |
muistuttaa, että vuoden 2006 toimielinten sopimuksen talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja moitteettomasta varainhoidosta pitäisi tarkoittaa askelta kohti YUTP:n parempaa avoimuutta ja tehokkaampaa tiedottamista talousarvioviranomaiselle varapuheenjohtajan / korkean edustajan poliittisesta vastuusta antaman julkilausuman mukaisesti; uskoo tässä suhteessa, että täysi avoimuus ja demokraattinen tarkastelu edellyttävät jokaiselle YUTP:n tehtävälle ja operaatiolle, myös jokaiselle erityisedustajalle, erillistä budjettikohtaa, jota täydentävät ohjatut mutta avoimet varojen siirtomenettelyt kohteesta toiseen olosuhteiden niin vaatiessa; on samalla vakuuttunut siitä, ettei YUTP:ssa tarvittavalle joustavuudelle ja reaktiokyvylle saa aiheutua haittaa; |
18. |
vaatii, että YUTP:n täytäntöönpanoon käytettävissä olevia EU:n määrärahoja on hyödynnettävä mahdollisimman tehokkaasti ja että sen vuoksi olisi saatava aikaan EU:n ja jäsenvaltioiden ulkoisten toimien välisiä synergiavaikutuksia niin poliittisella tasolla kuin talousarvioon liittyvissä asioissa; |
19. |
katsoo, että EU:n johtamien sotilas- ja puolustusoperaatioiden yhteisten kustannusten rahoittamisessa Athene-järjestelmä ei tarjoa riittävää kokonaisnäkemystä kaikkien YUTP:n puitteissa toteutettujen operaatioiden taloudellisista vaikutuksista, ja vaatii siksi laatimaan selkeän luettelon kaikista menoista; |
20. |
pitää myönteisenä kasvanutta johdonmukaisuuden ja yhtenäisyyden painotusta unionin rahoitusvälineissä, esimerkiksi EUH:a koskevina laaja-alaisina määräyksinä esitetyissä asetuksissa uusiksi ulkosuhteiden rahoitusvälineiksi ajanjaksolle 2014–2020; uskoo, että tällainen lähestymistapa osoittaa unionin lisäarvon eurooppalaisten turvallisuuden ja vaurauden edistämisessä; korostaa tässä yhteydessä, että rahoitusvälineiden täydentävä käyttäminen olisi varmistettava unionin ulkopolitiikan kaikilla aloilla ilman päällekkäisyyttä; |
21. |
pitää tärkeänä sen varmistamista, että uudet parlamentin ja neuvoston tarkasteltavana olevat ulkosuhteiden rahoitusvälineet on räätälöity ja riittävästi rahoitettu vastaamaan unionin strategisia intressejä, ja pitää myös tärkeänä, että rahoitusvälineitä voidaan mukauttaa muuttuviin poliittisiin olosuhteisiin; kehottaa tämän vuoksi resursoimaan unionin talousarvion (monivuotinen rahoituskehys 2014–2020) globaalin toimijan asemassa olevan unionin tavoitteiden ja prioriteettien mukaiseksi ja tarjoamaan turvallisen ja vauraan tulevaisuuden kansalaisille sekä kehottaa tarvittavaan joustavuuteen ennalta-arvaamattomissa olosuhteissa selviämiseksi; |
22. |
katsoo, että yhtenäisempi ja kokonaisvaltaisempi lähestymistapa EU:n ulkosuhteiden välineiden käytössä yhteisten poliittisten ja strategisten tavoitteiden tukemiseksi saa aikaan kattavampia ja kustannustehokkaampia vastauksia ulko- ja turvallisuuspolitiikan haasteisiin ja luo näin ollen lisää turvallisuutta ja vaurautta eurooppalaisille; tähdentää, että kansalaisten vakuuttamiseksi unionin ulkosuhteiden ja rahoitusvälineiden johdonmukaisuudesta ja kustannustehokkuudesta parlamentille perussopimuksilla myönnettyjen valtuuksien (erityisesti Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti) tulee näkyä asianmukaisesti rahoitusvälineiden arvioinnissa ja erityisesti delegoitujen säädöksien käytössä strategisen ohjelmoinnin asiakirjoissa; |
23. |
katsoo, että unionin omien arvojen mukaisesti olisi lujitettava rahoitusvälineitä, joilla edistetään esimerkiksi rauhanrakentamista, turvallisuutta, demokratiaa, oikeusvaltion periaatetta, hyvää hallintoa ja yhteiskunnallista oikeudenmukaisuutta, sillä ne ovat EU:n ulkopolitiikan ja ulkoisten toimien strategisia välineitä maailmanlaajuisiin haasteisiin vastaamisessa; |
24. |
tähdentää, että on tärkeää varmistaa johdonmukaisuus politiikan suunnittelun, laadinnan ja täytäntöönpanon välillä asianmukaisella valikoimalla ulkoisia rahoitusvälineitä ulkosuhteiden alalla; kehottaa muun muassa jatkuvaan täydennykseen YUTP:n ja vakausvälineen välillä sovittelun, konfliktin ehkäisyn, kriisinhallinnan ja konfliktinjälkeisen rauhan rakentamisen alueella sekä lisäpanostukseen, jotta rahoitusta voidaan täydentää maantieteellisillä välineillä, jotka on tarkoitettu pitkän aikavälin sitoutumiseen maahan tai alueelle; pitää myönteisenä, että on luotu Euroopan parlamentin pyytämä uusi kumppanuuden väline, joka tuo tärkeää lisäarvoa EU:n YUTP:lle tarjoamalla rahoituskehyksen EU:n ja kolmansien maiden väliselle yhteistyölle niiden tavoitteiden saavuttamiseksi, joita nousee esiin unionin kahdenvälisissä, alueellisissa ja monenvälisissä suhteissa kehitysyhteistyön rahoitusvälineen ulkopuolisilla aloilla; |
25. |
uskoo, että tällaista lähestymistapaa voidaan tukea luomalla selkeitä vertailuperusteita, joita Euroopan parlamentti valvoo ja arvioi lyhyellä, keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä; kehottaa tekemään EU:n ulkopolitiikalle vertailuperusteita, jotka perustuvat olemassa oleviin strategisen ohjelmoinnin asiakirjoihin tai strategisiin poliittisiin toimintakehyksiin (kuten Afrikan sarven tai Sahelin toimintakehykset), myös systemaattisemmalla ja määrällisemmällä politiikan prioriteettien ja tavoitteiden määrittelyllä sekä tekemällä vertailuperusteita voimavaroille, joita käytetään tarkasti määriteltyinä aikoina lyhyellä, keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä; |
26. |
uskoo, että kokonaisvaltainen lähestymistapa unionin ulkosuhteisiin edellyttää muun muassa, että YUTP ja Euroopan naapuruuspolitiikka sovitetaan tiiviimmin yhteen ja että ne vahvistavat toisiaan vastavuoroisesti; panee tässä yhteydessä tyytyväisenä merkille, että komissio ja EUH ovat reagoineet yhdessä eteläisten naapurimaiden tapahtumiin, mikä tuli esille 25. toukokuuta 2011 annetussa yhteisessä tiedonannossa; uskoo lisäksi, että ENP:n monenvälisiä rakenteita olisi vahvistettava ja kehitettävä strategisemmin, jotta unionin ensisijaisia ulkopoliittisia tavoitteita voitaisiin edistää tehokkaasti; katsoo, että kun otetaan huomioon "tehokkaan monenvälisyyden" keskeinen asema unionin ulkosuhteissa, EUH:n ja komission olisi tarkasteltava, soveltuvatko ENP:n monenväliset toimet puitteiksi poliittisten suhteiden järjestämiselle laajemmalla alueella Euroopassa; |
STRATEGISET PAINOPISTEET: SAMANKESKISET RAUHAN, TURVALLISUUDEN JA SOSIOEKONOMISEN KEHITYKSEN PIIRIT
27. |
katsoo, että YUTP:lla tavoiteltavien strategisten intressien, tavoitteiden ja yleisten linjausten tulee perustua rauhan, turvallisuuden ja vaurauden luomiseen eurooppalaisille ja muiden maiden kansalaisille, ennen kaikkea naapurialueillamme mutta myös kauempana, ja niitä tulee ohjata EU:n perustamisen johtoajatuksena olevilla periaatteilla, joita ovat demokratia, oikeusvaltio, ihmisoikeuksien ja perusvapauksien yleismaailmallisuus ja jakamattomuus, ihmisarvon kunnioittaminen, tasa-arvo ja yhteisvastuu sekä Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirjan periaatteiden ja kansainvälisen oikeuden sekä suojeluvastuun periaatteen noudattaminen; |
28. |
tukee edelleen Euroopan unionin mahdollista laajentumista käsittämään kaikki Euroopan valtiot, jotka kunnioittavat unionin arvoja ja sitoutuvat edistämään niitä sekä haluavat ja voivat täyttää liittymisperusteet; |
29. |
panee merkille, että unioni on kehittänyt ajan myötä maihin ja alueellisiin organisaatioihin suhteita, joilla on erilaisia sopimuksellisia ja laillisia perusteita ja joista joitakin on nimitetty "strategisiksi"; huomauttaa, että ei ole selkeää mallia unionin strategisen kumppanin valinnan määrittämiseksi ja että tehtäessä tällaista valintaa Euroopan parlamentille ei ole tiedotettu eikä sitä ole kuultu; panee merkille, että aitojen ja vastuullisten kahdenvälisten suhteiden synnyttäminen voi luoda merkittäviä EU:n ulkopoliittisen voiman kerrannaisvaikutuksia sekä alueellisesti että monenvälisissä suhteissa ja strategisten kumppanien valintaa tulee näin ollen miettiä huolellisesti sen valossa, mitä arvoja ja strategisia tavoitteita unioni haluaa edistää; |
30. |
katsoo näin ollen, että tulevat strategisia kumppaneita koskevat päätökset tulee määritellä huolellisesti unionin ulkopolitiikan maata tai aluetta koskevien prioriteettien mukaisesti tai kansainvälisillä foorumeilla ja että tulee harkita asianmukaisesti merkityksensä menettäneiden tai tavoitteiden vastaisten kumppanuuksien lopettamista; kehottaa siksi jatkokeskusteluun parlamentin kanssa koskien syyskuun 2010 Eurooppa-neuvoston keskustelua strategisista kumppanuuksista ja siihen, että parlamentille tiedotetaan säännöllisesti ennen päätöksiä tulevista kumppanuuksista, erityisesti jos kumppanuudet saavat taloudellista tukea unionin talousarvion kautta tai sisältävät läheisemmän sopimussuhteen EU:n kanssa; |
31. |
katsoo, että tehokkaan rauhan, turvallisuuden ja sosioekonomisen kehityksen synnyttämiseksi kansalaisille kilpailuhenkisessä, muuttuvassa ja ennalta-arvaamattomassa kansainvälisen politiikan järjestyksessä unionin on tärkeää keskittää rajalliset voimavaransa strategisiin prioriteetteihin aloittaen haasteista, joita esiintyy lähialueilla, erityisesti hakijamaissa, ja naapurialueilla ja siirtyen kauemmas samankeskisissä piireissä, myös sinne, missä alueellisten organisaatioiden rooli ja suhteellinen vaikutusvalta on merkitsevä; |
32. |
katsoo, että laajentumiseen liittyvien sitoumusten noudattaminen ja vastuuntunnon osoittaminen naapurialueitamme kohtaan vahvistaa unionin uskottavuutta maailmanlaajuisesti; vahvistaa EU:n sitoutuneen tehokkaaseen monenvälisyyteen, joka rakentuu Yhdistyneiden kansakuntien ympärille, ja korostaa, että on työskenneltävä muiden kansainvälisten kumppaneiden kanssa kansainvälisiin uhkiin ja haasteisiin vastaamisen osalta; |
Länsi-Balkan
33. |
tukee EU:n Länsi-Balkania koskevia strategioita, mukaan lukien EU:n todennäköinen laajentuminen, jotka edistävät demokratisoitumista, vakautta, rauhanomaista konfliktien ratkaisua sekä yhteiskunnallista ja taloudellista nykyaikaistamista sekä yksittäisissä maissa että koko alueella; panee huolestuneena merkille, että poliittinen epävakaus ja instituutioiden heikkous, laajalle levinnyt korruptio, järjestäytynyt rikollisuus yhdessä ratkaisemattomien alueellisten ja kahdenvälisten kysymysten kanssa hidastavat joidenkin maiden edistymistä kohti EU:hun liittymistä; kehottaa näin ollen EU:ta käsittelemään näitä kysymyksiä entistä tarmokkaammin integraatioprosessissa YK:n peruskirjan määräysten mukaisesti sekä vahvistamaan keskeistä rooliaan alueella; |
34. |
toistaa tukensa Länsi-Balkanin liittymisprosessin parantamiselle tekemällä siitä vertailuperusteiden ohjaaman, avoimen ja keskinäisvastuullisen ja ottamalla käyttöön selkeitä indikaattoreita; kehottaa EU:ta tekemää uutta, vakuuttavaa ja todellista työtä, jotta laajentumisprosessille annetaan uutta pontta sekä jatkamaan sellaisten laajentumispolitiikan ehtojen priorisoimista kuten rakentava poliittinen vuoropuhelu, hyvät naapuruussuhteet, talouskasvu, oikeusvaltioperiaatteen vakiinnuttaminen, mukaan lukien sananvapauden turvaaminen ja kansallisiin vähemmistöihin kuluvien henkilöiden oikeuksien kunnioittaminen, korruption ja järjestäytyneen rikollisuuden tehokas tarjonta, tuomioistuinten tehokkuuden ja itsenäisyyden tehostaminen, hallinnollisten valmiuksien parantaminen unionin säännöstön mukaisen lainsäädännön täytäntöönpanoa varten, etnisten ja uskonnollisten jännitteiden selvittäminen ja pakolaisten ja siirtymään joutuneiden henkilöiden tilanteeseen puuttuminen sekä avointen kahdenvälisten ja alueellisten kiistojen ratkaisu; |
35. |
pitää lisäksi olennaisena, että EU:n ulkopolitiikan, joka koskee lähihistoriassa etnisten ryhmien välisen sotilaallisen konfliktin kokenutta aluetta, tulee edistää suvaitsevuuden ilmapiiriä, vähemmistöihin kuuluvien henkilöiden oikeuksien noudattamista sekä syrjinnän vastaista politiikkaa ja lainsäädäntöä, hyviä naapuruussuhteita ja alueellista yhteistyötä, myös integroidummilla koulutusjärjestelmillä (alueiden välinen opiskelijavaihto), ja tieteellistä yhteistyötä, jotka ovat edellytyksiä Euroopan vakaudelle ja keinoja helpottaa sovintoa; |
36. |
pitää myönteisenä EULEX-operaation uudelleenjärjestelyä ja sen keskittämistä oikeusvaltioperiaatteeseen ja toimeenpanovaltuuksiin; odottaa, että se on täysin toiminnassa kaikkialla Kosovon alueella, myös sen pohjoisosassa, ja että kaikilla tasoilla tehostetaan korruption ja järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaa; |
Turkki
37. |
ilmaisee tyytyväisyytensä EU:n ja Turkin välisiä suhteita koskevaan komission myönteiseen suunnitelmaan; on huolissaan Turkin tilanteesta monella alalla, erityisesti sananvapauden, oikeusvaltion ja naisten oikeuksien alalla ja siitä, että Turkki on edistynyt hitaasti uuden siviilivaltaan perustuvan perustuslain käyttöönotossa, ja turkkilaisen yhteiskunnan kahtiajaosta; rohkaisee Turkkia vauhdittamaan uudistusprosessia; toteaa, että Turkki on sekä ehdokasvaltio että tärkeä strateginen kumppani ja liittolainen Naton puitteissa; kehottaa siksi vahvistamaan olemassa olevaa Turkin ja EU:n välistä poliittista vuoropuhelua yhteisiä intressejä koskevista ulkopolitiikan valinnoista ja tavoitteista; tähdentää, että on tärkeää kannustaa Turkkia hoitamaan ulkopolitiikkaansa hyvien naapuruussuhteiden, tiiviin vuoropuhelun ja koordinoinnin viitekehyksessä Euroopan unionin kanssa, jotta voidaan luoda arvokkaita synergioita ja vahvistaa myönteisen vaikutuksen mahdollisuutta, etenkin kun on kyse arabivaltioissa käynnissä olevan uudistusprosessin tukemisesta; toivoo, että olosuhteet uusien jäsenyyttä koskevien neuvottelulukujen avaamiseksi paranevat (esimerkiksi Ankaran pöytäkirjan ratifioinnin ja täytäntöönpanon osalta); |
Eteläiset naapurimaat ja Lähi-itä
38. |
kehottaa pitämään täysivaltaisesti voimassa ENP-lähestymistavan perustana olevat periaatteet, jotka on esitetty 25. toukokuuta 2011 varapuheenjohtajan / korkean edustajan ja komission antamassa yhteisessä tiedonannossa, erityisesti "anna enemmän, saa enemmän" -periaatteen sekä eriyttämistä ja keskinäistä vastuuta koskevat periaatteet ja "yhteiskuntakumppanuuden", ja sopeuttamaan unionin avun tähän uuteen lähestymistapaan; palauttaa mieliin, että 15. toukokuuta 2012 annetussa yhteisessä tiedonannossa uuden Euroopan naapuruuspolitiikan tuloksista mainitaan seuraavat alueiden valtioilla edessään olevat haasteet: kestävä demokratia, osallistava taloudellinen kehitys ja kasvu, liikkuvuus, alueellinen yhteistyö ja oikeusvaltioperiaate; |
39. |
muistuttaa, että eteläiset naapurimaat ovat elintärkeitä Euroopan unionille ja korostaa tarvetta vahvistaa EU:n ja naapuruusalueen valtioiden ja yhteiskuntien välistä kumppanuutta avustamalla siirtymisessä vahvaan demokratiaan, ja vaatii parempaa tasapainoa pyrkimyksissä toisaalta markkinasuuntautuneisiin ja toisaalta inhimillisiin ja yhteiskunnallisiin toimintatapoihin EU:n vastauksessa arabikevääseen; kehottaa siksi keskittymään enemmän ihmisoikeuksiin, oikeusvaltioperiaatteeseen, työllisyyteen (erityisesti nuorten työttömyyteen), koulutukseen ja alueelliseen kehitykseen, jotta näiden maiden tämänhetkisiä yhteiskunnallisia ja taloudellisia kriisejä voidaan helpottaa ja jotta voidaan tarjota tarvittava tuki hyvän hallintotavan ja demokraattisten poliittisten uudistusten sekä yhteiskunnallisen ja taloudellisen kehityksen vahvistamiselle; painottaa lisäksi, että on tärkeää tukea institutionaalisten valmiuksien kehittämistä ja tehokasta julkishallintoa, myös näiden maiden parlamenteissa, riippumatonta tuomioistuinjärjestelmää, kansalaisyhteiskunnan järjestöjen vahvistamista ja riippumattomia tiedotusvälineitä, moniarvoisten poliittisten puolueiden muodostamista mahdollisimman sekulaarisessa järjestelmässä, jossa naisten oikeuksia kunnioitetaan täysimääräisesti ja jossa saavutetaan merkittäviä parannuksia keskeisten perusoikeuksien, kuten uskonnonvapauden alalla, kun kyse on yksilöllisistä, kollektiivisista, julkisista, yksityisistä ja institutionaalista näkökohdista; |
40. |
toistaa, että EU:n ja ENP-valtioiden välisten taloudellisten, poliittisten, sosiaalisten, kulttuuristen ja kaikkien muiden suhteiden on perustuttava yhdenvertaiseen kohteluun, yhteisvastuuseen, vuoropuheluun ja kunkin valtion erojen ja erityispiirteiden kunnioittamiseen; |
41. |
katsoo, että kumppanimaiden tekemien yleistä edistystä koskevien arvioiden tulee pohjautua keskinäiseen avoimuuteen ja siihen, missä määrin osoitetaan uudistusta koskevaa sitoumusta sekä selkeästi määriteltyihin ja yhdessä sovittuihin vertailuperusteisiin, jotka määrittävät uudistusten toimeenpanon aikataulut toimintasuunnitelmassa kuvatun mukaisesti; katsoo, että näiden vertailuperusteiden tulee olla pohjana säännölliselle ja mahdollisuuksien mukaan yhteiselle valvonnalle ja arvioinnille, joissa kansalaisyhteiskunnalla on täysivaltainen rooli tehokkaan ja läpinäkyvän politiikkojen täytäntöönpanon varmistamiseksi; |
42. |
korostaa Välimeren unionin merkitystä välineenä eteläisten naapurimaiden suhteiden institutionalisoitumiselle; korostaa, että Välimeren unionin on päästävä yli lamaannustilasta, johon se on joutunut; pitää myönteisenä EU:n yhteispuheenjohtajuuden osalta tehtyjä muutoksia ja toivoo, että uuden pääsihteerin dynaamisuus auttaa viemään eteenpäin määriteltyjä hankkeita; |
43. |
palauttaa mieliin EU:n sitoutumisen Lähi-idän rauhanprosessiin sekä sen antaman tuen ratkaisulle kahdesta valtiosta, minkä perusteella Israelin valtio ja itsenäinen, demokraattinen, alueellisesti yhtenäinen ja toimintakykyinen Palestiinan valtio voivat elää rinnakkain rauhan ja turvallisuuden vallitessa; |
44. |
muistuttaa, että Lähi-idän konfliktin ratkaiseminen on erityisen tärkeää Euroopan unionille sekä osapuolille itselleen ja laajemmalle alueelle; korostaa näin ollen, että rauhanprosessin edistymisen tarve on yhä tärkeämpää arabivaltioissa käynnissä olevien muutosten vuoksi; |
Iran
45. |
tukee neuvoston kaksitahoista lähestymistapaa, jolla pyritään löytämään diplomaattinen ratkaisu ainoana kelvollisena lähestymistapana Iranin ydinkysymykseen; muistuttaa, että pakotteet eivät ole itsetarkoitus; kehottaa EU3+3-maita ja Irania jatkamaan osallistumista neuvotteluihin ja kehottaa neuvottelijoita pyrkimään sopimukseen; muistuttaa, että ydinsulkusopimuksen keskeisen periaatteen mukaisesti Iranilla on oikeus rikastaa uraania rauhanomaisiin tarkoituksiin ja saada teknistä apua samaan tavoitteeseen; on huolestunut sotilaallisen väliintulon mahdollisuudesta ja kehottaa kaikkia osapuolia pyrkimään rauhanomaiseen ratkaisuun ja Irania noudattamaan ydinsulkusopimusta ja YK:n päätöslauselmia sekä tekemään vilpitöntä yhteistyötä IAEA:n kanssa; |
46. |
kehottaa neuvostoa lisäksi harkitsemaan myönteisiä toimenpiteitä, mikäli Iran sitoutuu asettamaan uraanin rikastusasteen alle 5 prosenttiin, viemään kaikki tämän rikastusasteen ylittävät uraanivarastot polttoainesauvoiksi jälleenkäsittelyä varten ydinenergian siviilikäyttöön ja paljastamaan kokonaan kaikki ydinohjelmaansa liittyvät näkökohdat kansainväliselle atomienergiajärjestölle (IAEA), jotta IAEA voi varmistaa, että Iranin ydinohjelma on tarkoitettu täysin siviilikäyttöön; kehottaa varapuheenjohtajaa / korkeaa edustajaa ja neuvostoa käynnistämään uudelleen diplomaattisen keskustelun muista EU:n ja Iranin yhteistä etua koskevista kysymyksistä, joita ovat muun muassa alueellinen turvallisuus, ihmisoikeudet sekä Syyrian, Afganistanin, Irakin ja Persianlahden tilanne; kehottaa Irania toimimaan rakentavasti alueellisen turvallisuuden alalla; |
47. |
vaatii näin ollen, että varapuheenjohtaja / korkea edustaja ja neuvosto tekevät jatkuvaa ja pitkäjänteistä työtä vaatiakseen Irania voimakkaasti noudattamaan ihmisoikeuksia; korostaa, että EU:n Irania koskevassa politiikassa on ilmaistava solidaarisuutta kaikille sortoa vastustaville sekä vapauden ja demokratian puolesta toimiville; korostaa, että EU:n läsnäololla paikan päällä voitaisiin varmistaa, että jäsenvaltiot ja EU tarkastelevat asianmukaisesti kehitystä kaikilla aloilla ja pitävät yhteyttä Iranin viranomaisiin; katsoo, että EU voi avata EU:n ja Iranin suhteiden kehityksen kannalta soveltuvana ajankohtana edustuston Teheraniin; |
Libya
48. |
kehottaa varapuheenjohtajaa / korkeaa edustajaa varmistamaan, että Libyaan sijoitetaan pikaisesti tarpeeksi henkilöstöä ja että siellä on riittävästi institutionaalista asiantuntemusta, jotta Libyaa autetaan täyttämään tarpeensa ja vastaamaan valmiuksien kehittämisen, hallinnon, kansalaisyhteiskunnan ja kehityksen alan tarpeisiinsa; kehottaa EU:ta tukemaan demokratiakehitystä Libyassa kaikilla aloilla ja kehottaa varapuheenjohtajaa / korkeaa edustajaa varmistamaan, että EU:n jäsenvaltiot toimivat koordinoidusti ja EU:n periaatteiden ja arvojen mukaisesti sekä Libyan tarpeiden ja toiveiden täyttämistä koskevien strategisten näkökohtien perusteella; |
Syyria
49. |
kehottaa varapuheenjohtajaa / korkeaa edustajaa, neuvostoa ja jäsenvaltioita pyrkimään Syyrian kriisiin ratkaisemiseen; kehottaa varapuheenjohtajaa / korkeaa edustajaa varmistamaan, että EU:n jäsenvaltiot toimivat yhtenäisesti ja koordinoidusti YK:n turvallisuusneuvostossa, joka on asianmukainen foorumi neuvotteluille mahdollisesta kansainvälisestä ja YK:n tukemasta väliintulosta Syyriassa; kehottaa lisäksi varapuheenjohtajaa / korkeaa edustajaa tehostamaan toimia, jotta Venäjää ja Kiinaa painostetaan diplomatian keinoin päättämään Syyriaa koskeva pattitilanne turvallisuusneuvostossa; kehottaa varapuheenjohtajaa / korkeaa edustajaa ja komissiota tarkastelemaan kaikkia tapoja tarjota ja vahvistaa humanitaarista apua, jolla vastataan Syyrian kriisistä eniten kärsivien naapurivaltioiden tarpeisiin ja etenkin pakolaistulvaan; |
Itäinen naapuruus
50. |
muistuttaa, että itäiset naapurimaat ovat strategisesti tärkeitä; kehottaa tehostamaan ponnisteluja ja poliittisia sitoumuksia, jotta saavutetaan Prahan julkilausumassa ja Varsovan huippukokouksen päätelmissä esitetyt ja itäistä kumppanuutta koskevassa yhteisessä tiedonannossa esitetyt itäisen kumppanuuden tavoitteet: 15. toukokuuta 2012 annettu syksyn 2013 huippukokousta koskeva etenemissuunnitelma, johon sisältyy erityisesti poliittisen assosiaation ja taloudellisen yhdentymisen nopeuttaminen ja kansalaisten liikkuvuuden parantaminen turvallisessa ja hyvin hoidetussa ympäristössä; katsoo, että unionin pitäisi erityisesti jatkaa neuvotteluita ja pyrkiä saattamaan päätökseen assosiaatiosopimukset itäisten kumppaneiden kanssa, edistämään liikkuvuutta liikkuvuuskumppanuuksilla ja viisumivuoropuheluilla, varmistamaan jatkuvan edistymisen uudistusten toteuttamisessa ja täytäntöönpanossa läheisessä yhteistyössä EURONESTin parlamentaarisen yleiskokouksen kanssa; korostaa, että kaikkiin päätöksiin on liityttävä riittävät taloudelliset resurssit, ja kehottaa tehostamaan näiden kysymysten käsittelyä osana nykyaikaistamista koskevaa kumppanuutta; |
51. |
on kuitenkin pahoillaan siitä, että itäisen kumppanuuden maiden demokraattisten standardien ja ihmisoikeuksien kunnioittamista koskevan yleisen tilanteen osalta ei ole juurikaan edistytty; korostaa lisäksi, että itäinen kumppanuus voi kehittyä täysimääräisesti vasta, kun kaikki lukkiintuneet konfliktit on ratkaistu; kehottaa tässä yhteydessä EU:ta osallistumaan aktiivisemmin asiaankuuluviin rauhanprosesseihin, jotta toteutetaan uskottavia aloitteita, joilla nykyinen pattitilanne saadaan poistettua ja joilla helpotetaan vuoropuhelun jatkamista osapuolten välillä ja luodaan edellytykset kattaville ja pysyville ratkaisuille; |
52. |
kehottaa EU:ta sitoutumaan yhteistyössä alueellisten kumppaneiden kanssa aiempaa voimakkaammin itäiseen kumppanuuteen kuuluvien maiden alueilla kytevien pitkittyneiden konfliktien, etenkin Etelä-Ossetian ja Abhasian sekä Vuoristo-Karabahin konfliktin umpikujatilanteen purkamiseen ja rauhansopimuksen syntymisen aktiiviseen tukemiseen; uskoo, että Transnistrian kysymys voisi olla hyvä ennakkotapaus alueellisten kumppaneiden hyvän tahdon osalta; |
Moldova
53. |
pitää myönteisinä Moldovan tasavallan EU:hun lähentymistä koskevia monialaisia toimia, koska se on vienyt eteenpäin sisäpoliittisia uudistuksia ja ottanut merkittäviä ja myönteisiä askelia "5+2"-neuvottelukokoonpanossa Transnistrian konfliktista; |
Ukraina
54. |
korostaa, että nyt EU:n ja Ukrainan välisen sopimuksen parafoimisen jälkeen sen allekirjoitus ja ratifiointi voidaan toteuttaa vain, jos Ukraina toteuttaa tarvittavat vaatimukset eli se varmistaa, että vähemmistöjen oikeuksia kunnioitetaan, oikeusvaltion periaatteita noudatetaan – lisäämällä sen takaavien instituutioiden vakautta, riippumattomuutta ja tehokkuutta – ja kunnioittamalla opposition oikeuksia ja lopettamalla sen vainon, mikä johtaisi aidosti moniarvoiseen demokratiaan; kehottaa varapuheenjohtajaa / korkeaa edustajaa ja komissiota takaamaan riittävät taloudelliset resurssit, joilla tuetaan kaavailtuja ylimääräisiä vaalivalvontavaltuuskuntia Ukrainan tulevissa parlamenttivaaleissa; kehottaa Ukrainan parlamenttia muuttamaan Neuvostoliiton ajoilta peräisin olevaa rikoslakia ja poistamaan rikosoikeudelliset seuraamukset, joita sovelletaan, kun virassa toimivat valtion virkamiehet toteuttavat selkeästi poliittisia toimia; |
Valko-Venäjä
55. |
kehottaa Valko-Venäjän viranomaisia vapauttamaan kaikki poliittiset vangit; kehottaa kehittämään suhteita Valko-Venäjän viranomaisiin sillä ehdolla, että maa edistyy demokratian, oikeusvaltioperiaatteen ja ihmisoikeuksien periaatteiden kunnioittamisessa; muistuttaa, että EU:n ja Valko-Venäjän vuoropuhelussa ei voida edistyä ennen kuin kaikki poliittiset vangit vapautetaan ja heidät rehabilitoidaan; pitää samalla myönteisenä EU:n ja sen Minskin edustuston pyrkimyksiä saada Valko-Venäjän yhteiskunta paremmin mukaan ja sitoutumaan, muun muassa "eurooppalaisen nykyaikaistamisen vuoropuhelun", helpotetun viisumimenettelyn ja valkovenäläisten lisääntyneen EU-ohjelmiin osallistumisen kautta; |
Etelä-Kaukasia
56. |
panee merkille itäisen kumppanuuden puitteissa tapahtuneen merkittävän edistymisen Euroopan unionin suhteiden vahvistamisessa Armeniaan, Azerbaidžaniin ja Georgiaan; vaatii lisätoimia EU:n ja kolmen Etelä-Kaukasian valtion välisten suhteiden syventämiseksi; |
Mustanmeren strategia
57. |
korostaa Mustanmeren alueen strategista merkitystä unionille ja muistuttaa komissiota ja EUH:a Mustanmeren alueen strategian laadinnasta, jolla määritellään yhtenäinen ja kattava EU:n lähestymistapa alueen haasteisiin ja mahdollisuuksiin vastaamiseksi; |
Venäjä
58. |
tukee sitä, että unioni soveltaa kriittistä politiikkaa Venäjään; pitää Venäjää tärkeänä strategisena kumppanina ja naapurina, mutta on edelleen huolissaan Venäjän sitoutumisesta oikeusvaltioperiaatteeseen, moniarvoiseen demokratiaan ja ihmisoikeuksiin; pahoittelee erityisesti opposition ja kansalaisjärjestöjen edustajien jatkuvaa häirintää, ahdistelua ja pidätyksiä, äskettäin hyväksyttyä kansalaisjärjestöjen rahoitusta koskevaa lakia sekä tiedotusvälineiden vapauteen ja riippumattomuuteen kohdistuvaa kasvavaa painetta; kehottaa tässä yhteydessä EU:ta vaatimaan järkähtämättömästi, että Venäjä huolehtii velvollisuuksistaan Euroopan neuvoston ja Etyjin jäsenenä; korostaa, että oikeusvaltion vahvistaminen Venäjän julkisen elämän kaikilla aloilla, talousala mukaan lukien, vastaisi rakentavasti monien Venäjän kansalaisten ilmaisemaan kasvavaan tyytymättömyyteen ja on tarpeen todellisen ja rakentavan kumppanuuden rakentamiseksi EU:n ja Venäjän välillä; korostaa, että EU on valmis osallistumaan nykyaikaistamista koskevaan kumppanuuteen ja nykyisen kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen seuraajaan, mikä on sidoksissa Venäjän edistymiseen ihmisoikeuksien, oikeusvaltion periaatteiden ja moniarvoisen demokratian alalla; |
59. |
katsoo, että feministipunkyhtye Pussy Riotin kolmelle jäsenelle äskettäin annettu kahden vuoden rangaistussiirtolatuomio "uskonnolliseen vihaan perustuvasta huliganismista" on osa poliittisten toisinajattelijoiden ja opposition johtajien vapauksien kiristämistoimia, joilla Venäjän demokratian elinpiiriä rajoitetaan edelleen ja jotka vahingoittavat syvästi Venäjän oikeuslaitoksen uskottavuutta; tuomitsee voimakkaasti kyseisen poliittisiin syihin perustuvan tuomion ja odottaa, että tuomio kumotaan valitustuomioistuimessa ja että Pussy Riotin kolme jäsentä vapautetaan; |
60. |
katsoo, että paras perusta lähemmälle kumppanuudelle pitäisi olla kunnianhimoinen ja kattava uusi kumppanuus- ja yhteistyösopimus, johon sisältyvät poliittista vuoropuhelua, kauppaa ja investointeja, energia-alan yhteistyötä sekä vuoropuhelua ihmisoikeuksista ja oikeuden, vapauden ja turvallisuuden alaa koskevat luvut; korostaa, että EU:n ja Venäjän yhteiskuntien välillä on rakennettava todellista kumppanuutta ja on tässä yhteydessä tyytyväinen siihen, että EU:n ja Venäjän välillä sovittujen viisumivapaata matkustamista koskevien yhteisten toimien toteutuksessa on saavutettu edistystä; |
61. |
kehottaa varapuheenjohtajaa / korkeaa edustajaa ja neuvostoa tekemään yhteistyötä Venäjän ja Kiinan kanssa Syyrian tilanteesta tehdyssä arviossa esiintyvien eroavaisuuksien selvittämiseksi – myös Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvostossa – yhteisen päämäärän ollessa väkivallan kierteen katkaiseminen, sisällissodan välttäminen ja pysyvän rauhanomaisen ratkaisun löytäminen Syyriaan; pitää myönteisenä yhteistyötä Venäjän kanssa Iranin kanssa käytävissä EU3+3-neuvotteluissa, joiden tarkoituksena on estää Irania hankkimasta ydinaseita; |
62. |
kehottaa Venäjää lisäämään vakautta, poliittista yhteistyötä ja taloudellista kehitystä kunnioittaen kuitenkin kunkin maan suvereenia oikeutta toteuttaa omat turvallisuusjärjestelynsä; vaatii Venäjää kunnioittamaan naapureidensa alueellista ja perustuslaillista koskemattomuutta ja liittymään YK:ssa saavutettuun kansainväliseen yhteisymmärrykseen nousevien demokratioiden osalta; |
63. |
korostaa, että kun jäsenvaltiot alkavat yhdistää ja yhdentää kansallisia markkinoitaan investoimalla infrastruktuuriin ja hyväksymällä yhteisiä säännöksiä, on myös panostettava jatkuvasti yhteistyöhön Venäjän kanssa luovien ja yhteisesti hyväksyttävien toimenpiteiden määrittämiseksi kaksien energiamarkkinoiden välisten eroavuuksien vähentämiseksi; |
64. |
on huolissaan Kaliningradin alueella äskettäin tapahtuneesta liiallisesta militarisoinnista, joka luo yhä enemmän turvattomuutta eri puolille EU:ta; |
Keski-Aasia
65. |
tukee EU:n alueellista lähestymistapaa Keski-Aasiassa, mikä on keskeistä eri ongelmien alueellisiin ulottuvuuksiin puuttumisessa, esimerkiksi järjestäytyneeseen rikollisuuteen, huumekauppaan, radioaktiivisten aineiden kauppaan ja ihmiskauppaan, terrorismiin, luonnonkatastrofeihin ja ihmisten aiheuttamiin ympäristökatastrofeihin sekä vesi- ja energiavarantojen hallinnoimiseen; pahoittelee kuitenkin, että merkittävää edistymistä ei ole saavutettu, mikä johtuu vain osittain käytettävissä olevien varojen rajallisuudesta; kehottaa siksi tiukkaan sitoutumiseen ja kehottaa asettamaan sen ehdoksi ("enemmällä enemmän") edistymisen demokratiakehityksessä, ihmisoikeuksissa, hyvässä hallinnossa, kestävässä sosioekonomisessa kehityksessä, oikeusvaltioperiaatteen noudattamisessa ja korruption torjunnassa; korostaa, että alueellinen lähestymistapa ei saisi heikentää kehittyneempien valtioiden yksilöllisiä ponnisteluja; panee merkille, että EU:n Keski-Aasian yhteistyöstrategiassa eritellään seitsemän prioriteettia mutta tarjotaan liian vähän voimavaroja kaikilla politiikan aloilla vaikuttamiseksi; kehottaa EU:ta määrittämään prioriteetit paremmin saatavilla olevien voimavarojen mukaisiksi; muistuttaa alueen merkityksestä taloudellisen yhteistyön, energian ja turvallisuuden osalta, mutta korostaa, että on tärkeää varmistaa, että kehitysyhteistyötä ei aseteta talouteen, energiaan tai turvallisuuteen liittyville intresseille alisteiseksi; pitää kuitenkin tärkeänä EU:n ja Keski-Aasian maiden välistä vuoropuhelua alueellista turvallisuutta koskevissa kysymyksissä, erityisesti Afganistanin tilanteeseen ja Uzbekistanin ja Tadžikistanin välisten suhteiden mahdolliseen kärjistymiseen liittyen; ehdottaa, että EU tutkii mahdollisuuksia yhdistää voimavaroja alueella toimivien jäsenvaltioiden kanssa; |
66. |
panee merkille, että yleinen tilanne ihmisoikeuksissa, työoikeuksissa, kansalaisyhteiskunnan tuen puutteessa ja oikeusvaltion asemassa on edelleen huolestuttava; kehottaa vahvistamaan ihmisoikeusvuoropuheluja ja tekemään niistä tehokkaampia ja tulossuuntautuneita niin, että kansalaisyhteiskunnan järjestöt ovat läheisessä yhteistyössä vuoropuheluiden valmistelussa, valvonnassa ja täytäntöönpanossa ja osallistuvat niihin; kehottaa EU:ta ja varapuheenjohtajaa / korkeaa edustajaa ottamaan julkisuudessa esille poliittisten vankien ja vangittujen ihmisoikeusaktivistien ja toimittajien tapaukset ja vaatimaan kaikkien poliittisten vankien välitöntä vapauttamista ja takaamaan muiden vankien oikeudenmukaisen ja avoimen oikeudenkäynnin; kehottaa parantamaan oikeusvaltioaloitteella avoimuutta kansalaisyhteiskunnan järjestöille ja sisällyttämään aloitteeseen selkeät tavoitteet, joilla mahdollistetaan sen täytäntöönpanon ja tulosten avoin arviointi; |
67. |
panee merkille, että paljon energiaa tuottavat ja luonnonvaroja hallinnoivat Keski-Aasian maat voivat olla merkittävä lähde EU:n lähteiden ja toimitusreittien eriyttämisessä; huomauttaa, että EU on luotettava kuluttaja ja että tuottajamaiden on osoitettava luotettavuutensa tavarantoimittajina kuluttajamaille ja ulkomaisille sijoittajille muun muassa luomalla oikeusvaltioperiaatteen mukaisesti tasavertaiset toimintaedellytykset kansallisille ja kansainvälisille yrityksille; kehottaa EUH:a ja komissiota jatkamaan tuen tarjoamista energiaprojekteille ja tiedottamisen edistämistä tärkeistä tavoitteista kuten eteläisestä kaasukäytävästä ja Kaspianmeren alueen kaasuputkiverkosta unohtamatta kuitenkaan hyvän hallintotavan ja avoimuuden periaatteita kaikkia osapuolia hyödyttävän tilanteen osatekijöinä energiayhteistyössä EU:n ja kumppanimaiden välillä; |
68. |
tähdentää, että luonnonvarojen hyödyntäminen ja hoito erityisesti veden osalta aiheuttaa edelleen kiistaa, epävakautta, jännitteitä ja mahdollisia konflikteja alueella; pitää tässä suhteessa myönteisenä EU:n Keski-Aasiassa käynnistämää vesialoitetta, mutta vaatii tehokkaampaa ja rakentavampaa vuoropuhelua yläjuoksulla vuoristoalueilla ja alajuoksulla sijaitsevien maiden välille, jotta voidaan toteuttaa järkeviä ja kestäviä tapoja vesiongelmien ratkaisemiseksi ja kattavien ja pitkäkestoisten veden jakamista koskevien sopimusten hyväksymiseksi; |
Afganistan
69. |
on huolissaan väkivallan uudelleen voimistumisesta rauhanneuvottelujen epäonnistumisen seurauksena; korostaa Keski-Aasian pienaluelähestymistavan tärkeyttä rajat ylittävään ihmiskauppaan ja tavaroiden kauppaan puuttumisessa sekä huumeiden laittoman tuotannon ja järjestäytyneen rikollisuuden ja terrorismin pääasiallisena rahoituslähteenä toimivan huumekaupan torjunnassa; kehottaa Naton ISAF-operaation sisällä parantamaan yhteistyötä EU:n jäsenvaltioiden kesken, jotta voidaan varmistaa intervention tehokkuus; kehottaa tukemaan Afganistanin islamilaisen tasavallan hallituksen sekä kansallisten turvallisuusjoukkojen valmiuksien kehittämistä sekä kansan auttamista maataloudessa ja sosioekonomisessa kehityksessä, jotta maa voi ottaa täyden vastuun turvallisuudestaan sen jälkeen, kun sisäinen turvallisuus on siirretty Afganistanin joukkojen vastuulle vuoden 2014 loppuun mennessä; |
70. |
panee kyseisen maan väestön puolesta erittäin huolestuneena merkille, että sotilaallinen väliintulo Afganistanissa ei ole saanut aikaan demokratian rakenteisiin perustuvan toimintakykyisen valtion kehittämistä, enemmistön elinolosuhteiden parantamista - erityisesti naisten ja tyttöjen - ja huumeiden tuotannon korvaamista muilla maatalouden muodoilla, vaan on sen sijaan sotkenut maan ennennäkemättömällä tasolla mukaan lahjontaan; kehottaa EU:ta ja jäsenvaltioita, ottaen huomioon eurooppalaisten joukkojen nopeutetun poisvetämisen, valmistelemaan turvallisuussuunnitelman niille afgaaneille, jotka ovat tiiviisti tukeneet eurooppalaisten valtiorakenteiden kehittämispyrkimyksiä ja joiden henkeä eurooppalaisten joukkojen lähtö voisi uhata, mikä koskee erityisesti naisaktivisteja; kehottaa EUH:a tekemään rehellisen arvioinnin EU:n ja sen jäsenvaltioiden Afganistanin politiikasta vuodesta 2001 lähtien ja esittämään vuoden loppuun mennessä realistisen suunnitelman EU:n tulevista toimista alueella; |
71. |
korostaa, että on tehostettava yhteistyötä Venäjän, Pakistanin, Intian ja Iranin kaltaisten maiden kanssa vastattaessa Afganistanissa vallitseviin haasteisiin, erityisesti haasteisiin, jotka liittyvät huumekauppaan, terrorismiin ja riskiin niiden heijastumisesta naapurimaihin ja lähialueille; |
Amerikat
Yhdysvallat
72. |
uskoo vahvasti, että Yhdysvallat on EU:n tärkein strateginen kumppani; vaatii siksi EU:ta antamaan selkeän poliittisen painoarvon transatlanttisten suhteiden syventämiselle kaikilla tasoilla; |
73. |
pitää transatlanttisia suhteita erittäin tärkeinä; katsoo, että EU:n ja Yhdysvaltojen säännölliset huippukokoukset tarjoaisivat mahdollisuuden tunnistaa yhteiset tavoitteet ja koordinoida maailmanlaajuisesti merkittäviä uhkia ja haasteita, muun muassa talouden ohjausjärjestelmää, käsitteleviä strategioita ja mahdollisuuden kehittää yhteistä lähestymistapaa nousevia talousmahteja kohtaan; pitää myönteisenä työllisyyttä ja kasvua käsittelevän korkean tason työryhmän kertomusta; katsoo, että transatlanttisen talousneuvoston ja transatlanttisen lainsäätäjien vuoropuhelun tulisi sisältää pohdintaa EU:n ja Yhdysvaltojen strategisesta yhteistyöstä BRICS-maiden ja muiden nousevien talousmahtien, Kaakkois-Aasian valtioiden liiton (ASEAN), Afrikan unionin, Mercosurin, Andien yhteisön sekä Latinalaisen Amerikan ja Karibian valtioiden yhteisön (CELAC) kanssa sekä siitä, miten sääntelyn lähentymistä näiden maiden kanssa voidaan edistää; korostaa transatlanttisen talousneuvoston merkitystä taloudellisesta integraatiosta ja sääntely-yhteistyöstä vastaavana elimenä ja transatlanttisen lainsäätäjien vuoropuhelun merkitystä parlamentaarisen vuoropuhelun ja yhteistä etua koskevissa asioissa molempien osapuolten parlamenttien työn koordinoinnin, erityisesti transatlanttisiin markkinoihin liittyvän lainsäädännön, foorumina; palauttaa mieliin, että on viipymättä luotava transatlanttinen poliittinen neuvosto tilapäisenä elimenä, joka rinnakkain Naton kanssa vastaisi ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa koskevien asioiden järjestelmällisestä korkean tason neuvonpidosta ja koordinoinnista EU:n ja Yhdysvaltojen välillä; |
74. |
panee merkille, että Yhdysvallat on asteittain siirtämässä päähuomionsa, poliittiset ja taloudelliset investointinsa ja sotilaalliset voimavaransa Tyynenmeren alueelle, mikä heijastaa Kiinan, Intian ja muiden Aasian nousevien talouksien maiden kasvavaa maailmanlaajuista ja alueellista merkitystä; toteaa lisäksi, että Aasian olisi saatava keskeisempi asema EU:n ja sen jäsenvaltioiden ulkopolitiikassa; kehottaa siksi koordinoimaan tehokkaammin Yhdysvaltojen ja EU:n toimia Kiinan, Intian ja muiden Aasian nousevien talouksien suhteen, jotta vältetään niiden keskeisiä toimia koskevien lähestymistapojen eriytyminen; |
75. |
katsoo, että Yhdysvalloilla on edelleen ratkaiseva merkitys länsimaiden yhteisen turvallisuuden kannalta euroatlanttisella alueella, ja korostaa jälleen transatlanttisten turvallisuusyhteistyösuhteiden pysyvää ja keskeistä merkitystä; huomauttaa, että muuttuvassa geostrategisessa ja taloudellisessa tilanteessa Euroopan turvallisuuden vahvistaminen ja puolustusvoimavarojen kehittäminen on tärkeää transatlanttisten turvallisuusyhteistyösuhteiden lujittamiseksi; |
Latinalainen Amerikka
76. |
kehottaa laajentamaan EU:n ja Latinalaisen Amerikan välistä poliittista vuoropuhelua kaikilla tasoilla, myös valtioiden päämiesten huippukokouksissa ja EU:n ja Latinalaisen Amerikan parlamentaarisessa edustajakokouksessa, sillä poliittinen vuoropuhelu on tärkeä väline poliittisen yhteisymmärryksen kehittämiseksi; kehottaa täydentämään EU:n ja Latinalaisen Amerikan välisissä huppukokouksissa syntyviä sitoumuksia riittävien taloudellisten voimavarojen jakamisella; ilmaisee syvän huolensa siitä, että Argentiina on hiljattain kansallistanut suuren espanjalaisen öljy-yhtiön (YPF:n) ja toteuttanut Yhdistyneen kuningaskunnan Falklandinsaariin liittyviä varsin hyödyttömiä toimenpiteitä; |
77. |
ehdottaa, että selvitetään mahdollisuuksia lähempään yhteistyöhön, erityisesti taloudelliseen yhteistyöhön, Amerikoiden ja EU:n välillä tavoitteena yhteinen vapaakauppasopimus; |
78. |
kehottaa vahvistamaan olemassa olevia ihmisoikeusvuoropuheluja ja parlamenttia osallistumaan niihin voimakkaammin, sekä kannustaa vuoropuheluihin merkittäviä turvallisuushaasteita koskevan yhteistyön vahvistamiseksi, ottaen erityisesti huomioon järjestäytyneen ja huumerikollisuuden tuhoisan vaikutuksen valtion laitoksiin ja kansalaisten turvallisuuteen; panee merkille, että seitsemäs EU:n ja Latinalaisen Amerikan välinen valtioiden päämiesten huippukokous, joka pidetään Chilessä tammikuussa 2013, voisi olla hyvä tilaisuus kehittää uusia näkemyksiä kahden alueen väliselle yhteistyölle niin poliittisilla, yhteiskunnallisilla kuin taloudellisilla alueilla; |
79. |
tähdentää, että sosiaalisen yhteenkuuluvuuden olisi pysyttävä keskeisenä periaatteena Latinalaista Amerikkaa koskevassa kehitysyhteistyöstrategiassa, ei ainoastaan sen sosioekonomisten seurausten vuoksi vaan myös siksi, että se on tärkeä lujitettaessa alueen demokraattisia instituutioita ja oikeusvaltion periaatetta; tähdentää myös, että uusi kehitysyhteistyö EU:n ja Latinalaisen Amerikan keskitulotason maiden välillä on määriteltävä siten, että voidaan ratkaista alueella vielä vallitsevat suuret eriarvoisuuteen liittyvät ongelmat; pyytää vahvistamaan kolmenvälistä yhteistyötä ja etelä–etelä-yhteistyötä Latinalaisen Amerikan maiden kanssa; |
80. |
kehottaa kehittämään kolmenvälistä yhteistyötä Amerikoiden kanssa yhteistä etua koskevissa kysymyksissä EU:n, Yhdysvallat, Kanadan ja Latinalaisen Amerikan käsittävää Euro-Atlantti -aluetta koskevan tavoitteen tuomiseksi entistä lähemmäksi; |
81. |
ottaa huomioon, että Brasilian nousulla on huomattava vaikutus niin alueellisesti kuin maailmanlaajuisesti talousohjelmien ja sosiaaliohjelmien yhdistyessä demokratiaan, oikeusvaltion periaatteeseen ja perusvapauksiin; kehottaa vahvistamaan EU:n ja Brasilian välistä strategista kumppanuutta ja poliittista vuoropuhelua, jotta tuetaan Brasilian pyrkimyksiä edistää institutionaalisten rakenteiden kehittämistä MERCOSUR- ja UNASUR-järjestöjen kautta; |
82. |
pitää myönteisenä, että assosiaatiosopimus Keski-Amerikan kanssa allekirjoitetaan pian ja siihen sovelletaan Euroopan parlamentin hyväksyntämenettelyä; pitää tärkeänä sitä, että EU:n ensimmäisenä kokonaisvaltaisena alueiden välisenä sopimuksena se parantaa suhteita ja edistää alueellista lähestymistapaa sekä Latinalaisen Amerikan alueellista yhdentymistä; esittää aikomuksensa valvoa tiiviisti sopimuksen täytäntöönpanoa ja erityisesti sen vaikutusta ihmisoikeuksiin ja oikeusvaltion periaatteiden noudattamiseen Keski-Amerikassa; |
83. |
pitää myönteisenä, että Euroopan unionin ja Kolumbian ja Perun välinen kauppasopimus allekirjoitetaan pian ja siihen sovelletaan Euroopan parlamentin hyväksyntämenettelyä; muistuttaa, ettei tätä sopimusta pidä nähdä lopullisena kehyksenä Euroopan unionin ja näiden maiden suhteille vaan uutena edistysaskeleena kohti kattavan kumppanuussopimuksen tekemistä jättäen muille Andien yhteisön maille mahdollisuuden liittyä siihen; |
84. |
muistuttaa, että EU:n tavoitteena on allekirjoittaa assosiaatiosopimus kaikkien Andien yhteisöön kuuluvien valtioiden kanssa; katsoo, että assosiaatiosopimus Mercosurin kanssa tarkoittaisi ratkaisevaa edistysaskelta strategisissa suhteissa Latinalaisen Amerikan kanssa, jos sopimus perustuu oikeudenmukaisen kaupan ja investointien oikeusvarmuuden periaatteisiin, kansainvälisten normien, työ- ja ympäristönormien noudattamiseen sekä kumppanien luotettavaan käyttäytymiseen; |
85. |
on pahoillaan, että komission ehdotuksissa yleistä tullietuusjärjestelmää ja kehitysyhteistyön rahoitusvälinettä koskeviksi asetuksiksi ei oteta huomioon Latinalaisen Amerikan suhteiden strategista merkitystä, koska ehdotusten ulkopuolelle jätetään huomattava joukko haavoittuvassa asemassa olevia tämän alueen maita; palauttaa mieliin, että tietyissä Latinalaisen Amerikan maissa on maailman suurimmat asukasta kohti lasketut tuloerot ja että jatkuvan eriarvoisuuden syynä on vähäinen sosioekonominen liikkuvuus; katsoo, että EU lähettää kyseiselle alueelle hyvin huolestuttavan viestin, sillä käytännössä EU ilmoittaa, että monista tehdyistä poliittisista ja kaupallisista sitoumuksista sekä yhteisistä maailmanlaajuisista huolenaiheista huolimatta se ei anna alueelle sitä merkitystä, jonka se ansaitsee; |
Afrikka
86. |
panee merkille, että yhteisessä Afrikka–EU-strategiassa ja sen kahdeksassa osa-alueessa on alussa keskitytty Afrikan unioniin ja tekniseen tukeen institutionaalisen valmiuksien kehittämiseksi sekä eri politiikkoihin liittyen esimerkiksi rauhaan ja turvallisuuteen, ihmisoikeuksiin, demokratian edistämiseen, oikeusvaltioon ja vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamiseen; muistuttaa, että vaikka tällainen kokonaisvaltainen lähestymistapa on edelleen perusteltu, strategian yhtenäisyyttä ja tehokkuutta ovat vähentäneet päällekkäiset useiden osapuolten väliset sopimukset ja se, että strategian täytäntöönpanemiseksi ei ole ollut erityistä talousarviota; lisäksi on kiireesti siirryttävä institutionaalisten valmiuksien kehittämisestä maanosan tasolla kohti poliittista kumppanuutta koskien rauhaa, turvallisuutta ja sosioekonomista kehitystä alue- ja pienaluetasolla; kehottaa laajentamaan tällaisia poliittisia kumppanuuksia alueellisiin talousyhteisöihin, ei vain strategiana vahvistaa Afrikan unionia vaan myös keinona syventää EU:n ja Afrikan välistä kumppanuutta alue- ja pienaluetasolla ja näin edistää afrikkalaisten ja eurooppalaisten poliittisia, turvallisuuteen liittyviä ja taloudellisia intressejä; pitää esimerkiksi Malissa ja Guinea-Bissaussa tapahtuneita vallankaappauksia valitettavana takaiskuna Afrikan unionin, EU:n ja YK:n ajamien demokratiaperiaatteiden ja -tavoitteiden kannalta; vaatii, että kyseisiin maihin palautetaan viipymättä perustuslaillinen järjestys; |
87. |
panee merkille EU:n Afrikan sarvea ja Sahelin aluetta koskevat strategiat; uskoo, että näillä alueilla on puututtava konfliktin rakenteellisiin syihin, jotta voitaisiin valmistella toteuttamiskelpoista ja rauhanomaista ratkaisua ongelmiin ja parantaa alueen asukkaiden tulevaisuudennäkymiä, mikä tarkoittaa luonnonvarojen oikeudenmukaista saatavuutta, alueiden kestävän kehityksen varmistamista ja vaurauden uudelleenjakoa; kehottaa arvioimaan unionin politiikkoja, joihin käytetään huomattavasti kehitysapua ja diplomaattisia voimavaroja, väestöön kohdistuvien vaikutusten selvittämiseksi; kehottaa myös läheisempään yhteistyöhön Euroopan parlamentin, yleisafrikkalaisen parlamentin ja alueellisten parlamentaaristen järjestelmien välillä, jotta taataan poliittisten ja talousarviota koskevien päätösten suurempi vastuullisuus maanosien kansalaisille ja jotta yhteistyö toimii myös pohjana politiikkojen täytäntöönpanon edistymisen mittaamisessa ja arvioinnissa; pitää myönteisenä erityisesti neuvoston päätöstä laajentaa EUNAVFOR Atalanta -operaation mandaattia (merirosvojen rannikoilla muodostaman uhan torjumisen sisällyttämiseksi) keinona vahvistaa operaation kokonaisvaltaista lähestymistapaa merirosvouden erityisen uhan käsittelemiseksi sekä tukea alueen pitkän aikavälin kehitystä; |
88. |
on erittäin huolestunut Sudanin ja Etelä-Sudanin keskinäisistä jännitteistä; kehottaa kumpaakin osapuolta osoittamaan poliittista tahtoa ratkaista Etelä-Sudanin irrottautumisesta seuranneet kiistakysymykset 2. toukokuuta 2012 annetussa YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselmassa 2046 (2012) vahvistetun etenemissuunnitelman pohjalta; korostaa, että alueen pitkän aikavälin vakaus edellyttää uutta yhtenäistä ja kattavaa kansainvälistä strategiaa, jossa EU:lla olisi oma roolinsa muiden kansainvälisten ja alueellisten toimijoiden rinnalla ja joka ei keskittyisi pelkästään pohjoinen–etelä-kysymyksiin ja Etelä-Kordofanin ja Sinisen Niilin tilanteeseen vaan myös Sudanissa jo kauan kaivattuun uudistusprosessiin ja Etelä-Sudanin demokraattisten uudistusten syventämiseen; |
89. |
muistuttaa 25. marraskuuta 2010 antamastaan päätöslauselmasta Länsi-Saharan tilanteesta; kehottaa Marokkoa ja Polisario-rintamaa jatkamaan neuvotteluja rauhanomaisen ja kestävän ratkaisun aikaansaamiseksi Länsi-Saharan konfliktiin; korostaa jälleen länsisaharalaisten itsemääräämisoikeutta ja oikeutta päättää Länsi-Saharan asemasta demokraattisella kansanäänestyksellä Yhdistyneiden kansakuntien asiaa koskevien päätöslauselmien mukaisesti; |
Aasia
90. |
kehottaa EU:ta olemaan enemmän ja voimakkaammin läsnä Aasian ja Tyynenmeren alueella, erityisesti tuomalla esiin demokratisoitumissaavutuksia suurimmassa muslimivaltiossa Indonesiassa ja tarjoamalla kokemustaan ja asiantuntemustaan ASEANin sisäisissä ja sitä koskevissa monenvälisissä aloitteissa ja asteittain lisääntyvissä Tyynenmeren ylittävissä aloitteisissa; katsoo, että EUH:n pitäisi nyt hyödyntää täysipainoisesti mahdollisuuksia tehostaa EU:n ja Aasian välistä yhteistyötä; katsoo, että Bandar Seri Begawan -toimintasuunnitelma lujittaa ASEANin ja EU:n tehostettua kumppanuutta ja on tältä osin ensimmäinen tärkeä askel; on tyytyväinen myös siihen, että äskettäin hyväksyttiin ystävyyssopimus, jonka avulla voidaan paitsi syventää yhteistyötä myös pyrkiä ulottamaan se EU:n ja Aasian maiden välisiä kauppasopimuksia laajemmalle alueelle; tähdentää, että taloudellista ja kulttuurista vuorovaikutusta olisi painotettava enemmän erityisesti edistämällä suorien sijoitusten mahdollisuutta ja tekemällä opiskelijoiden ja tutkijoiden pääsyn alueelle helpommaksi ja houkuttelevammaksi; toteaa, että tämä vaatii jäsenvaltioiden strategista koordinointia ja EU:n ponnisteluja rinnakkaisten ja keskenään kilpailevien kansallisten toimenpiteiden asemesta; panee merkille, että Aasian ja Tyynenmeren alueellisessa turvallisuuskontekstissa, jossa on alueellisia kiistoja Etelä-Kiinan meren ympärillä ja Pohjois-Koreaan liittyviä huolenaiheita, EU:n tulisi puolueettomana kumppanina esittää aktiivisesti vakaata ja rauhanomaista monenvälisiin instituutioihin perustuvaa ratkaisua; |
91. |
kehottaa aloittamaan viipymättä neuvottelut EU:n ja Japanin välisestä kumppanuudesta ja yhteistyösopimuksesta; |
Kiina
92. |
panee tyytyväisenä merkille edistyksen EU:n ja Kiinan välisen strategisen kumppanuuden kehittämisessä, johon kuuluu myös kolmannen pilarin eli kansojen välisen vuoropuhelun kehittäminen taloutta ja turvallisuutta koskevien vuoropuhelujen lisäksi; painottaa EU:n ja Kiinan talouksien kasvavaa keskinäistä riippuvuutta ja muistuttaa Kiinan talouden nopean kasvun merkityksestä ja vaikutuksesta kansainväliseen järjestelmään; |
93. |
panee merkille, että Kiinan johdon muutos tulee olemaan suuri koetinkivi maan kehittymiselle; toistaa, että sen tavoitteena on kehittää kokonaisvaltainen strateginen kumppanuus Kiinan kanssa; kehottaa EU:ta ja jäsenvaltioita olemaan johdonmukaisempi ja strategisempi viesteissään ja politiikoissaan ja näin ollen tukemaan kehitystä myönteiseen suuntaan; painottaa, että tämä tarkoittaa jäsenvaltioiden ja EU:n prioriteettien välisten erojen poistamista koskien Kiinan ihmisoikeuksia, ihmisoikeusvuoropuhelua ja kansalaisyhteiskunnan järjestöjen tukemista; |
Japani
94. |
korostaa, että on lujitettava unionin suhteita Japaniin, joka on tärkeä kansainvälinen toimija ja jonka kanssa EU:lla on yhteiset demokraattiset arvot ja joka on luonnollinen yhteistyökumppani monenvälisillä foorumeilla ja yhteisen edun mukaisissa kysymyksissä; odottaa kattavan puitesopimuksen ja vapaakauppasopimuksen täytäntöönpanoa; |
Etelä- ja Itä-Aasia
95. |
kehottaa EU:ta olemaan aktiivisempi Etelä-Aasian ja Kaakkois-Aasian demokraattisen kehityksen sekä hallinnon ja oikeusvaltioperiaatteen uudistusten tukemisessa; pitää siksi myönteisenä sitoutumista demokraattiseen, sekulaariseen, vakaaseen ja sosiaalisesti osallistavaan Pakistaniin ja Intiaan; panee tyytyväisenä merkille kesäkuussa 2012 käydyn ensimmäisen EU:n ja Pakistanin välisen strategisen vuoropuhelun ja osallistumisen rakentaviin keskusteluihin kahdenvälisen yhteistyön vahvistamisesta ja molemmille osapuolille tärkeistä kansainvälisistä kysymyksistä kuten ennaltaehkäisevämmistä toimista terrorismin torjunnassa; kehottaa EU:ta ja sen jäsenvaltioita vahvistamaan suhteitaan Intiaan demokratian, sosiaalisen osallisuuden, oikeusvaltion ja ihmisoikeuksien edistämisen pohjalta ja kehottaa EU:ta ja Intiaa saattamaan EU:n ja Intian välisestä kattavasta vapaakauppasopimuksesta käytävät neuvottelut nopeasti päätökseen, mikä lisäisi EU:n ja Intian välistä kauppaa ja talouskasvua; kehottaa EU:ta ja sen jäsenvaltioita tukemaan täysin Sri Lankan sodan jälkeistä sovintoa, jälleenrakentamista ja talouskehitystä; kehottaa neuvostoa tältä osin kannustamaan Sri Lankaa panemaan täytäntöön sovintokomission (Lessons Learnt and Reconciliation Commission, LLRC) raportin suositukset; panee tyytyväisenä merkille EU:n aktiivisen tuen Myanmarin demokratiaprosessille; |
96. |
pitää myönteisenä Taiwanissa 14. tammikuuta 2012 järjestettyjen presidentin- ja parlamenttivaalien menestyksekästä tulosta; kiittää Taiwanin jatkuvia pyrkimyksiä rauhan ja vakauden säilyttämiseksi Aasian ja Tyynenmeren alueella; pitää myönteisenä edistystä Taiwanin ja Manner-Kiinan välisissä suhteissa, erityisesti vahvistuneiden taloussuhteiden osalta, ja toteaa, että läheisemmät taloudelliset suhteet Taiwanin kanssa voisivat parantaa EU:n pääsyä Kiinan markkinoille; vaatii komissiota ja neuvostoa parlamentin toukokuussa 2011 antaman YUTP-päätöslauselman mukaisesti edistämään konkreettisin toimin EU:n ja Taiwanin välisten taloussuhteiden parantamista ja siten helpottamaan EU:n ja Taiwanin välisiä neuvotteluja talousyhteistyösopimuksesta; toistaa tukevansa voimakkaasti Taiwanin merkityksellistä osallistumista kansainvälisten järjestöjen kuten Maailman terveysjärjestön toimintaan ja muihin kansainvälisiin toimiin; panee merkille, että Taiwanin kansalaisille myönnetty EU:n viisumivapausohjelma, joka tuli voimaan tammikuussa 2011, on osoittautunut hyödylliseksi molemmille osapuolille; kannustaa tiiviimpää kahdenvälistä yhteistyötä EU:n ja Taiwanin välillä kaupan, tutkimuksen, kulttuurin, koulutuksen ja ympäristönsuojelun kaltaisilla aloilla; |
97. |
kehottaa EU:ta lisäämään tietoisuutta Pohjois-Korean vakavista ihmisoikeusrikkomuksista, joukkomurhista ja epäinhimillisestä kohtelusta työleireillä ja poliittisilla vankileireillä sekä tukemaan tällaisten rikkomusten uhreja; |
Monenväliset kumppanit
G7, G8 ja G20
98. |
katsoo, että koska BRICS-maiden ja muiden nousevien talouksien merkitys kasvaa ja moninapainen globaalin talouden hallinnan järjestelmä on muotoutumassa, G20-ryhmä voisi osoittautua hyödylliseksi ja erityisen sopivaksi foorumiksi sellaisen yhteisymmärryksen luomiselle, joka on osallistavaa ja perustuu kumppanuuteen ja jolla on mahdollista edistää lähentymistä, myös sääntelyn lähentymistä; katsoo kuitenkin, että G20:n tulee todistaa merkityksensä muuttamalla huippukokousten päätelmät kestäviksi politiikoiksi, jotka vastaavat kriittisiin haasteisiin, erityisesti veroparatiisien valvonnan ja muiden maailmanlaajuisen rahoitus- ja talouskriisin aiheuttamien haasteiden ja uhkatekijöiden osalta; panee tässä suhteessa merkille G8:n mahdollisuudet toimia yhteisymmärryksen rakentajana ennen G20-kokouksia; katsoo, että myös G8-ryhmää on hyödynnettävä pyrkimyksissä lähentää kantoja Venäjän kanssa, jotta yhteisiin haasteisiin voidaan vastata koordinoidusti ja tehokkaasti; |
YK
99. |
kehottaa EU:ta ottamaan johtoaseman kansainvälisessä yhteistyössä ja edistämään maailmanlaajuista toimintaa kansainvälisessä yhteisössä, koska tehokas monenvälisyys on EU:n ulkopolitiikan kulmakivi; kannustaa EU:ta edistämään edelleen synergioita YK:n järjestelmän kanssa, toimimaan sillanrakentajana YK:ssa ja tekemään maailmanlaajuisesti yhteistyötä alueellisten organisaatioiden ja strategisten kumppaneiden kanssa; ilmaisee tukensa YK:n uudistamisen jatkamiselle; kehottaa EU:ta tukemaan moitteetonta varainhoitoa ja talousarviota koskevaa kurinalaisuutta YK:n voimavarojen suhteen; |
100. |
kehottaa EU:ta edistämään YK:n turvallisuusneuvoston kattavaa uudistamista, jotta voidaan vahvistaa sen legitiimiyttä, alueellista edustusta ja tehokkuutta; korostaa, että EU:n jäsenvaltiot voivat käynnistää tällaisen peruuttamattoman uudistusprosessin, jos ne vaativat – Lissabonin sopimuksen mukaisesti parantaakseen EU:n ulkopolitiikkaa ja EU:n roolia maailmanrauhassa ja maailmanlaajuisessa turvallisuudessa – EU:lle pysyvää paikkaa laajentuneessa ja uudistetussa turvallisuusneuvostossa; kehottaa varapuheenjohtajaa / korkeaa edustajaa tekemään kiireesti aloitteen, jotta jäsenvaltiot muodostaisivat yhteisen kannan tätä tarkoitusta varten; kehottaa, että ennen kuin yhteinen kanta hyväksytään, jäsenvaltioiden olisi sovittava ja hyväksyttävä viipymättä vuorottelujärjestelmä YK:n turvallisuusneuvostossa, jotta EU:n pysyvä paikka YK:n turvallisuusneuvostossa varmistetaan; |
101. |
pitää tärkeänä, että YK:n yleiskokouksen päätöslauselma EU:n osallistumisesta yleiskokouksen työhön pannaan täysivaltaisesti täytäntöön ja että EU toimii ajallaan ja koordinoidusti sisällöllisissä asioissa; kehottaa EU:ta parantamaan edelleen jäsenvaltioiden kantojen ja intressien koordinoimista YK:n turvallisuusneuvostossa; pitää myönteisenä EU:n keskipitkän aikavälin YK-prioriteettien määrittämistä ja kehottaa konsultoimaan Euroopan parlamentin ulkoasiainvaliokuntaa säännöllisesti vuosittaisesta selvityksestä ja kaikista täytäntöönpanoista; tähdentää tarvetta vahvemmalle YK-asioita käsittelevälle julkiselle diplomatialle ja sille, että EU:n maailmanlaajuisesta roolista tiedotetaan tehokkaammin eurooppalaisille; |
102. |
uskoo vakaasti, että on tarpeen perustaa kumppanuuksia, jotka koskevat konfliktien ehkäisyä, siviilikriisinhallintaa ja sotilaallista kriisinhallintaa ja rauhan rakentamista sekä tähän liittyen tehdä EU:n ja YK:n välisestä johtokomiteasta operatiivisempi kriisinhallinnassa; kehottaa EU:ta ja sen jäsenvaltioita edelleen edistämään suojeluvastuun operationalisointia ja työskentelemään YK-kumppanien kanssa varmistaakseen tämän käsitteen sisältymisen konfliktien ehkäisyyn ja konfliktien jälkeiseen jälleenrakennukseen; kehottaa perustamaan toimielinten välisen "suojeluvastuuta ja yhteistä konfliktinestopolitiikkaa koskevan konsensuksen" olemassa olevan humanitaarista apua koskevan konsensuksen ja kehityspolitiikkaa koskevan konsensuksen tavoin, ja katsoo, että tällä voitaisiin varmistaa EU:n laajempi johdonmukaisuus YK:ssa näistä kysymyksistä; |
103. |
palauttaa mieliin, että neuvoston 1. joulukuuta 2008 hyväksymässä kokonaisvaltaisessa lähestymistavassa naisia, rauhaa ja turvallisuutta koskevien Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselmien 1325 ja 1820 täytäntöönpanoon EU:ssa tunnustetaan rauhaa, turvallisuutta, kehitystä ja sukupuolten tasa-arvoa koskevien kysymysten läheinen suhde ja se, että tämän pitäisi olla YUTP:n kulmakivi; korostaa, että EU on toistuvasti vaatinut, että YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselmassa 1325 (2000) ja 1820 (2008) esitetty toimintaohjelma naisista, rauhasta ja turvallisuudesta, jota on myöhemmin vahvistettu YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselmien 1888 ja 1889 (2009) sekä 1960 (2010) perusteella, pannaan täysimääräisesti täytäntöön ja että olisi erityisesti torjuttava naisiin kohdistuvaa väkivaltaa konfliktitilanteissa ja edistettävä naisten osallistumista rauhanrakentamiseen; kehottaa jäsenvaltioita, jotka eivät ole vielä hyväksyneet naisia, rauhaa ja turvallisuutta koskevia kansallisia toimintasuunnitelmia, hyväksymään ne, ja korostaa, että näiden toimintasuunnitelmien EU:n laajuisten tavoitteiden, täytäntöönpanon ja seurannan olisi perustuttava yhdenmukaisiin eurooppalaisiin vähimmäisstandardeihin; |
104. |
korostaa, että on kehitettävä tehokkaampia sovittelulinjauksia ja valmiuksia EU:n ja YK:n välisen yhteistyön avulla ja tarjota näin riittävät voimavarat, jotta sovittelu voidaan toteuttaa nopeasti ja koordinoidusti ja varmistetaan naisten osallistuminen näihin prosesseihin; pitää olennaisena EU:n ihmisoikeuspolitiikan täytäntöönpanon kannalta kehittää YK:n ihmisoikeusneuvoston valmiuksia käsitellä vakavia ja kiireellisiä ihmisoikeustilanteita, vahvistaa erityismenettelyjen suositusten täytäntöönpanon seurantaprosessia ja vahvistaa yleisen määräaikaisarvioinnin prosessia; vaatii EU:ta jatkamaan kansainvälisen rikostuomioistuimen tukemista, kun tavoitteena on edistää ihmisoikeuksien tehokasta suojelua ja torjua rankaisemattomuutta; |
105. |
kehottaa varapuheenjohtajaa / korkeaa edustajaa ja neuvostoa pyrkimään YK:n asekauppasopimusta koskevissa neuvotteluissa kansainvälisen ihmisoikeuslainsäädännön ja kansainvälisen humanitaarisen oikeuden mahdollisimman korkeatasoisen suojelun normeihin ottamalla käyttöön normeja, jotka ulottuvat pidemmälle kuin ne, joista on jo sovittu EU:n tasolla ja jotka on sisällytetty asevientiä koskevaan EU:n yhteiseen kantaan; korostaa, että EU:n jäsenvaltioiden ei pitäisi hyväksyä alhaisempia normeja, jotka aiheuttaisivat epäilemättä haitallisia vaikutuksia asekauppasopimuksen onnistumiselle ja tehokkuudelle; |
EU ja Nato
106. |
pitää myönteisenä EU:n ja Naton sitoumuksia vahvistaa strategista kumppanuuttaan, minkä puolustusliitto vahvisti jälleen uudessa strategisessa toimintaperiaatteessa ja Chicagon huippukokouksessa, sekä korostaa edistymistä operaatioiden käytännön yhteistyössä; panee merkille, että tämänhetkinen maailmanlaajuinen ja eurooppalainen talouskriisi on luonut pyrkimyksiä löytää kustannustehokkaampia ja kiireellisesti tarvittavia operationaalisia valmiuksia sekä EU:ssa että Natossa; kehottaa siksi varapuheenjohtajaa / korkeaa edustajaa toimimaan ennakoivammin tehdessään konkreettisia lisäehdotuksia organisaatioiden välisen toiminnan parantamiseksi, myös Euroopan puolustusviraston avulla (aloitteiden täydentävyyteen perustuvia ohjausperiaatteita ovat älykäs puolustus, keskittäminen ja jakaminen sekä kokonaisvaltainen lähestymistapa); kehottaa kiireellisesti ratkaisemaan poliittisesti "Berliini Plus" -järjestelyn alaisen yhteistyön eston, joka jarruttaa näiden organisaatioiden mahdollisuuksia tehdä tehokkaampaa yhteistyötä; |
Euroopan neuvosto
107. |
kehottaa jäsenvaltioita täyttämään velvollisuutensa saattaa nopeasti päätökseen neuvottelut EU:n liittymisestä yleissopimukseen ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi (Euroopan ihmisoikeussopimus); pitää tärkeänä Euroopan neuvoston standardeja, valvontamenettelyä ja havaintoja, jotka edistävät suuresti arviointia naapurimaiden edistymisestä demokraattisten uudistusten toteutuksessa; |
108. |
korostaa, että EU:n liittyminen Euroopan ihmisoikeussopimukseen tarjoaa historiallisen tilaisuuden vahvistaa ihmisoikeuksia EU:n perusarvona ja yhteisenä perustana sen suhteille kolmansien maiden kanssa, ja toivoo, että asiassa edistytään ilman tarpeetonta viivästystä; vahvistaa, että EU:n liittyminen Euroopan ihmisoikeussopimukseen on merkittävä saavutus, jolla vahvistetaan edelleen ihmisoikeuksien suojelua Euroopassa; |
ETYJ
109. |
tukee Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön (Etyj) uudistusvuoropuhelua sillä edellytyksellä, että se ei tarkoita olemassa olevien instituutioiden ja mekanismien heikentämistä eikä vaikuta niiden riippumattomuuteen; tähdentää, että Etyjin kolmen ulottuvuuden välillä on säilytettävä tasapaino siten, että niitä kehitetään johdonmukaisesti ja kattavasti pitäen perustana jo saavutettuja tuloksia; tähdentää lisäksi, että turvallisuusuhkat ja -haasteet tulisi käsitellä kaikilla kolmella toiminnan ulottuvuudella, jotta toiminta olisi tehokasta; kehottaa Etyjiä vahvistamaan edelleen valmiuksiaan sen varmistamiseksi, että sen osallistujamaat noudattavat ja soveltavat kaikkien kolmen ulottuvuuden alalla periaatteitaan ja sitoumuksiaan, muun muassa tehostamalla seurantamekanismeja; |
GCC
110. |
odottaa EU:n kehittävän Persianlahden yhteistyöneuvoston (GCC) kanssa todellisen strategisen kumppanuuden, johon kuuluu avoin, säännöllinen ja rakentava vuoropuhelu ja rakenteellinen yhteistyö ihmisoikeuksien, demokratian ja siirtymäprosessin sekä kriisinhallinnan aloilla eteläisissä naapurimaissa; toistaa tätä tavoitetta tukeakseen, että EUH:n tulee asettaa enemmän henkilöstöä alueelle ja avata edustustoja tärkeimpiin GCC-maihin; korostaa, että GCC-maiden – Bahrainista Saudi-Arabiaan – ihmisoikeuksia, naisten oikeuksia, oikeusvaltioperiaatetta ja kansalaisten pyrkimyksiä ei voida olla ottamatta huomioon aluetta koskevissa EU:n toimintalinjoissa; |
Arabiliitto
111. |
ottaa huomioon alueellisten järjestöjen, erityisesti Arabiliiton, mutta myös Islamilaisten maiden yhteistyöjärjestön ja taloudellisen yhteistyöjärjestön kasvavan roolin, ja kehottaa EU:ta vahvistamaan yhteistyötä erityisesti siirtymäprosessiin liittyvissä kysymyksissä sekä kriisinhallinnassa eteläisissä naapurimaissa; pitää myönteisinä EU:n pyrkimyksiä auttaa Arabiliittoa sen integraatioprosessissa; |
Temaattiset YUTP-prioriteetit
Yhteinen turvallisuus- ja puolustuspolitiikka
112. |
korostaa, että YTPP-toimien on oltava osa kriisimaihin ja -alueisiin kohdistuvaa kattavaa politiikkaa silloin kun kyseessä ovat EU:n arvot ja strategiset edut ja kun YTPP-toimilla saavutettaisiin todellista lisäarvoa rauhan, vakauden ja oikeusvaltion periaatteiden edistämisessä; korostaa myös, että jokaisen operaation täytäntöönpanon onnistumista ja sen kestäviä vaikutuksia paikan päällä on arvioitava tarkemmin, jotta kokemuksista voidaan oppia; |
113. |
toistaa kehotuksensa varapuheenjohtajalle / korkealle edustajalle, neuvostolle ja jäsenvaltioille puuttua lukuisiin ongelmiin, jotka haittaavat siviili- ja sotilasyhteistyötä, mukaan lukien pätevän henkilöstön puute ja välineiden puute sekä epätasapaino; kehottaa erityisesti lisäämään henkilöstöä oikeus-, siviilihallinto- ja tullialalla sekä vuoropuhelun, sovinnon ja sovittelun aloilla, jotta varmistetaan YTPP-operaatioiden riittävä asiantuntijuus; kehottaa varapuheenjohtajaa / korkeaa edustajaa tekemään erityisiä esityksiä henkilöstöpuutteiden korjaamiseksi, erityisesti siviilikriisinhallinnassa, konfliktien ehkäisemisessä ja kriisien jälkeisissä jälleenrakennusponnisteluissa sekä yllä mainituilla sektoreilla; |
114. |
pitää myönteisinä pyrkimyksiä yhdistää ja jakaa tehokkaammin tärkeimpiä sotilasvoimavaroja, parantaa operaatioiden suunnittelu- ja toteutusvalmiuksia sekä yhdistää siviili- ja sotilastehtäviä ja -operaatioita; korostaa, että on parannettava jatkuvasti YUTP:n operaatioiden toteutusta tulosten arvioinnilla, vertailevalla analyysilla, vaikutusten arvioinnilla, saatujen kokemusten toteamisella ja hyödyntämisellä ja parhaiden käytäntöjen kehittämisellä YUTP:n vaikuttavuuden ja tehokkuuden takaamiseksi; on kuitenkin pahoillaan yhteistyön poliittisista rajoitteista, jotka toisinaan estävät parhaat käytännöt synergian luomisessa; |
Asekauppa
115. |
muistuttaa, että EU:n jäsenvaltioiden vastuulla on yli kolmasosa maailman aseviennistä; kehottaa jäsenvaltioita noudattamaan yhteisen kannan 2008/944/YUTP (Euroopan unionin käytännesäännöt aseidenviennistä) kahdeksaa kriteeriä sekä EU:n kehityspolitiikan periaatteita; kehottaa siirtämään asevientisääntöjä koskevan toimivallan EU:lle; muistuttaa jäsenvaltioita siitä, että kehitysmaiden pitäisi ensisijaisesti panostaa taloudellisiin resursseihin, joilla edistetään kestävää sosiaalista ja taloudellista kehitystä, demokratiaa, ihmisoikeuksia ja oikeusvaltioperiaatetta; kehottaa varapuheenjohtajaa / korkeaa edustajaa ja jäsenvaltioita hyödyntämään meneillään olevaa EU:n yhteisen kannan 2008/944/YUTP tarkistamista, jotta EU:n asevientiä koskevien perusteiden täytäntöönpanoa ja valvontaa tehostetaan; pitää hyvin valitettavana, että YK:n asekauppasopimusta (ATT) koskevat neuvottelut päättyivät tuloksettomina heinäkuussa 2012; kehottaa varapuheenjohtajaa / korkeaa edustajaa ja jäsenvaltioita painostamaan kiireesti niitä maita, jotka vastustivat kestävän maailmanlaajuisen ATT-sopimuksen tekemistä; kehottaa tekemään vahvan ja kestävän asekauppasopimuksen, jolla velvoitetaan sopimusvaltioita pidättäytymään aseiden ja ammusten viennistä, jos on olemassa vakava riski siitä, että aseita käytettäessä syyllistytään kansainvälisen ihmisoikeuslainsäädännön ja kansainvälisen humanitaarisen oikeuden vakaviin rikkomuksiin tai aiheutetaan niitä välillisesti mukaan lukien joukkotuhonta, ihmisyyttä vastaan tehtävät rikokset ja sotarikokset; |
Konfliktien ehkäisy ja rauhanrakentaminen
116. |
kehottaa varapuheenjohtajaa / korkeaa edustajaa tekemään ehdotuksia EUH:n voimavarojen tehostamiseksi konfliktien ehkäisyssä ja rauhanrakentamisessa, erityisesti Göteborgin ohjelmaan liittyen, ja laajentamaan EU:n kykyä ehkäistä konflikteja ja tarjota sovittelu-, vuoropuhelu- ja sovintovalmiuksiaan vahvemmin resursoitujen kriisinhallintavalmiuksien rinnalle; kehottaa kartoittamaan mitä pikimmin EU-politiikkoja konfliktien ehkäisyssä ja rauhanrakentamisessa, jotta varapuheenjohtaja / korkea edustaja voi raportoida parlamentille ehdotuksista unionin ulkoisten valmiuksien vahvistamiseksi ja reagoinniksi tällä alalla; suhtautuu myönteisesti komission ja EUH:n ehdotukseen ottaa vuoden 2013 EUH:n talousarviossa käyttöön budjettikohta 500 000 euron määrärahoille konfliktin ehkäisyyn ja välitystoiminnan tuen palveluille, ja panee merkille, että tämä seuraa tämän vuoden lopulla onnistuneesti loppuun saatettua valmistelutoimea, jota parlamentti ehdotti; kehottaa varapuheenjohtajaa / korkeaa edustajaa lisäämään naisten osallistumista konfliktien ehkäisyn, sovittelun, vuoropuhelun, sovinnon tekemisen ja rauhanturvaamisen mekanismeihin; |
117. |
pitää ehdotusta autonomisesta tai puoliksi autonomisesta Euroopan rauhaninstituutista, jolla on läheiset yhteydet EU:hun, hyvin lupaavana ideana, joka voi auttaa vahvistamaan Euroopan konfliktinehkäisy- ja sovitteluvalmiuksia; vaatii, että tällainen instituutti perustuu selvästi määriteltyyn toimeksiantoon, jossa vältetään päällekkäisyydet olemassa olevien valtiollisten ja valtiosta riippumattomien organisaatioiden kanssa ja keskitytään epäviralliseen sovitteludiplomatiaan sekä tietämyksen siirtämiseen EU:n ja riippumattomien sovittelutoimijoiden keskuudessa ja välillä; odottaa kiinnostuneena tänä vuonna käynnistetyn Euroopan rauhaninstituuttia koskevan pilottihankkeen tuloksia; edellyttää tulevansa kutsutuksi osallistumaan täysipainoisesti keskusteluihin tällaisen instituutin mahdollisesta perustamisesta; |
Seuraamukset ja rajoittavat toimenpiteet
118. |
katsoo, että EU:n olisi kehitettävä autoritaaristen hallintojen kohtelun osalta johdonmukaisempi seuraamusten ja rajoittavien toimenpiteiden määräämistä ja poistamista koskeva politiikka; |
Aseiden leviämisen estäminen ja aseistariisunta
119. |
kehottaa varapuheenjohtajaa / korkeaa edustajaa analysoimaan sitä, kuinka tehokkaasti Euroopan unioni on vastannut kemiallisten, biologisten, radiologisten ja ydinaseiden muodostamaan uhkaan, kun on kulunut kymmenen vuotta joukkotuhoaseiden leviämisen vastaisen strategian hyväksymisestä vuonna 2003 ja kun vuonna 2008 annettujen uusien toimintalinjojen täytäntöönpanon jatkettu määräaika umpeutuu, ja raportoimaan parlamentille ehdotuksista EU:n valmiuksien vahvistamiseksi tällä politiikanalalla; |
120. |
kehottaa varapuheenjohtajaa / korkeaa edustajaa analysoimaan sitä, kuinka tehokkaasti Euroopan unioni on vastannut pienaseiden ja kevyiden aseiden ja muiden tavanomaisten aseiden muodostamaan uhkaan ja käsitellyt laajempia aseriisuntaa koskevia kysymyksiä pienaseita ja kevyitä aseita koskevan strategian vuonna 2005 tapahtuneen hyväksymisen jälkeen – mukaan lukien EU:n yhteinen kanta asekaupasta ja EU:n aseidenvientikielloista vuodelta 2003 – ja raportoimaan parlamentille ehdotuksista EU:n valmiuksien vahvistamiseksi tällä politiikanalalla; |
Euroopan puolustusvirasto
121. |
toistaa kehotuksensa jäsenvaltioille lisätä eurooppalaista yhteistyötä puolustuksessa, mikä on ainoa toteutettavissa oleva keino varmistaa, että eurooppalaiset asevoimat ovat jatkossakin uskottavia ja operationaalisia, vaikka puolustusbudjetit pienenevät; panee merkille EU:n keskittämisen ja jakamisen ja Naton älykkään puolustuksen edistymisen ja pitää olennaisen tärkeänä, että organisaatioiden välillä saavutetaan lisää synergioita; tähdentää tarvetta edistyä resurssien keskittämisessä ja jakamisessa sekä mahdollisuutta synergioihin puolustuksen tutkimuksessa, kehityksessä ja teollisessa yhteistyössä unionin tasolla; suhtautuu myönteisesti tässä yhteydessä tuettuihin yhteistyötä koskeviin aloitteisiin ja muun muassa Weimar plus -aloitteeseen; |
122. |
muistuttaa tässä yhteydessä Euroopan puolustusviraston olennaisen tärkeästä roolista EU:n valmiuksien ja asevarustelupolitiikan kehittämisessä ja täytäntöönpanossa; kehottaa siksi neuvostoa vahvistamaan puolustusviraston institutionaalista luonnetta ja hyödyntämään sen täyden potentiaalin Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 42 artiklan 3 kohdan ja 45 artiklan mukaisesti; |
123. |
vaatii neuvostoa ja jäsenvaltioita tarjoamaan riittävän rahoituksen puolustusvirastolle, jotta se voi toteuttaa kaikki operaationsa ja tehtävänsä; katsoo, että tämä onnistuu parhaiten rahoittamalla viraston henkilöstö ja juoksevat kulut unionin talousarviosta alkaen seuraavasta monivuotisesta rahoituskehyksestä; kehottaa näin ollen varapuheenjohtajaa / korkeaa edustajaa esittämään tarvittavat ehdotukset; |
Energiavarmuus
124. |
panee merkille, että Lissabonin sopimuksen 194 artiklassa todetaan, että EU on oikeutettu tekemään toimenpiteitä Euroopan tasolla taatakseen energiahuollon varmuuden; korostaa tässä yhteydessä, että energiavarmuuden lisäämiseksi ja samalla YUTP:n uskottavuuden ja tehokkuuden vahvistamiseksi on erittäin tärkeää vähentää energiariippuvuutta etenkin sellaisista kolmansista maista, jotka eivät jaa EU:n arvoja tai toimivat niiden vastaisesti; katsoo, että tarjonnan lähteiden ja kauttakulkureittien monipuolistaminen sekä uusiutuvien energiamuotojen, puhtaiden energialähteiden ja kauttakulkureittien käytön lisääminen on kiireellistä ja olennaista EU:lle, joka on hyvin riippuvainen ulkoisista energialähteistä; panee merkille, että pääsuunnat monipuolistamiselle ovat Arktinen alue, Välimeren alue ja eteläinen kaasukäytävä Irakista Keski-Aasiaan ja Lähi-itään, ja kehottaa komissiota asettamaan tällaiset hankkeet etusijalle; on huolissaan eteläisen kaasukäytävän valmistumiseen liittyvistä viiveistä; korostaa, että on saavutettava energiavarmuus monipuolistamalla energiatoimituksia, ja painottaa itäisen Välimeren alueen täydentävän LNG-käytävän potentiaalia joustavana energialähteenä ja kannustimena lisätä kilpailua EU:n sisämarkkinoilla; katsoo, että EU:n on taattava, että Venäjä, joka on nykyisin yksi tärkeimmistä tuontilähteistä, noudattaa sisämarkkinasääntöjä, kolmannen energiapaketin säännöksiä ja energiaperuskirjaa koskevaa sopimusta; panee merkille suuret kehityksen ja keskinäisen riippuvuuden mahdollisuudet, joita Euroopan ja Afrikan yhdistävät uusiutuvien energiamuotojen mannertenväliset älykkäät verkot voisivat tarjota; |
125. |
panee merkille, että komissio ehdotti vuonna 2011 hallitustenvälisiä energiasopimuksia koskevan tietojenvaihtomekanismin perustamista jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välille; katsoo, että parhaiden käytäntöjen vaihto ja komission poliittinen tuki myös vahvistaisivat myös jäsenvaltioiden neuvotteluvaltaa; kehottaa varapuheenjohtajaa / korkeaa edustajaa ja komissiota raportoimaan säännöllisesti parlamentille mekanismin perustamisesta ja täytäntöönpanosta; kehottaa komissiota sisällyttämään tuottaja- ja kauttakulkumaiden kanssa tehtäviin kauppa-, assosiaatio-, kumppanuus- ja yhteistyösopimuksiin "energiavarmuuslausekkeen" eli luomaan menettelytapaohjeet keskeytyksiä tai tarjontaehtojen yksipuolisia muutoksia varten; |
Uudet uhat ja haasteet
126. |
korostaa, että vakauden ja kansainvälisen turvallisuuden uusien haasteiden, kuten ilmastonmuutoksen, kansainvälisen rikollisuuden ja terrorismin, tietoverkkohyökkäysten, ydin- ja joukkotuhoaseiden leviämisen, romahtaneiden valtioiden, merirosvouksen ja pandemioiden, vastaisilla toimilla on oltava YUTP:ssa merkittävä asema; |
Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen ulkoinen ulottuvuus
127. |
muistuttaa, että vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen ulkoisella ulottuvuudella on oltava merkittävä asema YUTP:ssa; korostaa, että muuttovirtoja on hallittava organisoidusti, jotta varmistetaan yhteistyö lähtö- ja kauttakulkumaiden kanssa; |
Kulttuurien ja uskontojen välinen vuoropuhelu
128. |
uskoo, että vuoropuhelun ja ymmärryksen edistämisen eri uskontojen ja kulttuurien välillä tulisi olla olennainen osa ulkoista yhteistyötämme kolmansien maiden ja yhteiskuntien kanssa ja erityisesti osa tukeamme konfliktien ratkaisemisessa sekä suvaitsevaisten, osallistavien ja demokraattisten yhteiskuntien edistämisessä; |
*
* *
129. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman komission varapuheenjohtajalle / unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkealle edustajalle, neuvostolle, komissiolle, EU:n jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille, Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteerille, Naton pääsihteerille, Naton parlamentaarisen yleiskokouksen puheenjohtajalle, Etyjin puheenjohtajalle, Etyjin parlamentaarisen yleiskokouksen puheenjohtajalle, Euroopan neuvoston ministerikomitean puheenjohtajalle ja Euroopan neuvoston parlamentaarisen yleiskokouksen puheenjohtajalle. |
(1) EUVL C 139, 14.6.2006, s. 1.
(2) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2011)0227.
(3) EUVL C 349 E, 22.12.2010, s. 51.
(4) EUVL C 351 E, 2.12.2011, s. 454.
(5) EUVL C 351 E, 2.12.2011, s. 470.
(6) EUVL C 351 E, 2.12.2011, s. 472.
(7) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2012)0126.
3.12.2013 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 353/99 |
Keskiviikko 12. syyskuuta 2012
Elollisten vesiluonnonvarojen säilyttäminen ja kestävä hyödyntäminen
P7_TA(2012)0335
Euroopan parlamentin päätöslauselma 12. syyskuuta 2012 elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa annetun asetuksen (EY) N:o 2371/2002 mukaisesta raportointivelvoitteesta (2011/2291(INI))
2013/C 353 E/12
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon komission kertomuksen parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa annetun asetuksen (EY) N:o 2371/2002 mukaisesta raportointivelvoitteesta (COM(2011)0418), |
— |
ottaa huomioon elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa 20. joulukuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2371/2002, |
— |
ottaa huomioon 22. huhtikuuta 2009 annetun komission vihreän kirjan yhteisen kalastuspolitiikan uudistamisesta (COM(2009)0163), |
— |
ottaa huomioon 13. heinäkuuta 2011 annetun komission ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi yhteisestä kalastuspolitiikasta (COM(2011)0425), |
— |
ottaa huomioon 5. helmikuuta 2007 annetun komission tiedonannon neuvostolle ja Euroopan parlamentille kalastuskapasiteetin ja pyyntiponnistuksen indikaattoreiden parantamisesta yhteisessä kalastuspolitiikassa (COM(2007)0039), |
— |
ottaa huomioon 25. toukokuuta 2011 annetun komission tiedonannon kalastusmahdollisuuksia koskevasta kuulemisesta (COM(2011)0298), |
— |
ottaa huomioon Euroopan tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksen nro 12/2011 "Ovatko EU:n toimet tukeneet kalastuslaivastojen kapasiteetin mukauttamista käytettävissä oleviin kalastusmahdollisuuksiin?", |
— |
ottaa huomioon tiettyjen yhteisen kalastuspolitiikan mukaisten vesialueille pääsyn rajoitusten tarkistamisesta (Shetlannin kieltoalue ja punakampelan suoja-alue) 14. helmikuuta 2006 antamansa päätöslauselman (1), |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 48 artiklan, |
— |
ottaa huomioon kalatalousvaliokunnan mietinnön (A7-0225/2012), |
A. |
katsoo komission kertomuksen osoittavan jälleen, ettei nykyisellä yhteisellä kalastuspolitiikalla (YKP) ole onnistuttu saavuttamaan Euroopan unionin kalavarojen säilyttämistä ja kestävää hyödyntämistä koskevia tavoitteita eikä mukauttamaan olemassa olevaa kalastuskapasiteettia käytettävissä oleviin kalavaroihin; |
B. |
panee merkille, että Euroopan vesialueiden kalakannoista yli 60:tä prosenttia kalastetaan niille asetettua kestävää enimmäistuottoa enemmän ja että monista lajeista puuttuu tieteellistä tietoa; |
C. |
ottaa huomioon, että suurimpien sallittujen saaliiden (TACien) ja kiintiöiden järjestelmä on osoittautunut yksinään tehottomaksi tiettyjen kalakantojen kestävässä hoidossa, ja katsoo, että pitkän aikavälin hoitosuunnitelmat ovat keskeinen keino kalakantojen kestävän hoidon edistämisessä; |
D. |
katsoo, että toisinaan puutteellinen tai epäluotettava tieteellinen tieto, jonka määrittelymallit ovat epävarmoja, on edelleen vakava ongelma pyrittäessä saavuttamaan monien kalakantojen kestävä hoito; |
E. |
ottaa huomioon, että vesilintujen ja hylkeiden määrän nopea kasvu aiheuttaa lisäpaineita jo ennestään heikoille kalavaroille joillakin EU:n alueilla; |
F. |
ottaa huomioon, että kalavarojen kestävään säilyttämiseen vaikuttavat sekä ympäristön muutokset, kuten ilmaston lämpeneminen, että ihmisen toiminnasta syntyvät vaikutukset, kuten saastuminen; |
G. |
ottaa huomioon, että viimeisten kymmenen vuoden aikana Euroopan kalataloudesta on kadonnut hyvin suuri määrä työpaikkoja kalakantojen heikon tilanteen, tuotantokustannusten nousun, halpatuonnista johtuvan hintojen laskun ja teknologian kehittymisen takia; ottaa huomioon, että samanaikaisesti teknologian kehittyminen on johtanut joissakin tapauksissa laivastojen kalastuskapasiteetin huomattavaan lisääntymiseen; |
H. |
katsoo, että saatavilla olevat tiedot eurooppalaisten kalastuslaivastojen nykykapasiteetista eivät ole tarpeeksi luotettavia, koska niissä ei ole huomioitu teknologian kehittymistä eivätkä jäsenvaltiot aina toimita täsmällisesti tietoa laivastojensa kapasiteetista; |
I. |
katsoo, että teknisten toimenpidekehysten tarkistaminen johtaa tärkeään säädökseen, jossa käsitellään ja ryhmitellään erilaisia toimenpiteitä kalakantojen säilyttämiseksi; |
1. |
panee merkille, että komissio on täyttänyt neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2371/2002 säädetyt velvoitteensa, joiden mukaisesti komissio antaa vuoden 2012 loppuun mennessä parlamentille ja neuvostolle kertomuksen yhteisen kalastuspolitiikan toiminnasta II luvun (Säilyttäminen ja kestävyys) sekä III luvun (Kalastuskapasiteetin mukauttaminen) osalta; |
2. |
panee merkille, että komissio on myös täyttänyt samaan asetukseen perustuvan velvoitteensa esittää 31. joulukuuta 2011 mennessä kertomus 17 artiklan 2 kohdassa säädetyistä järjestelyistä, jotka koskevat kalastuksen rajoittamista 12 meripeninkulman merialueilla; |
Säilyttäminen ja kestävyys (II luku)
3. |
kehottaa komissiota säätämään pitkän aikavälin hoitosuunnitelmista kaikille EU:n kaupallisille kalastuksille sellaisen erittäin hajautetun hoitojärjestelmän puitteissa, johon kaikki sidosryhmät osallistuvat täysimääräisesti; korostaa, että kalastukset on mahdollista ryhmitellä maantieteellisen kalastusalueen mukaan alueellistamalla yhteinen kalastuspolitiikka siten, että huomioon otetaan kunkin eurooppalaisen merialueen erityispiirteet ja pienimuotoisen kalastuksen tilanne eri alueilla, jotta hoitotoimenpiteet saadaan vastaamaan mahdollisimman hyvin eri laivastojen nykytilanteita; |
4. |
kehottaa komissiota arvioimaan mahdollisuutta perustaa kalastuskieltoalueverkosto, jonka alueilla kaikki kalastustoiminta on kielletty tiettynä ajanjaksona, jotta arvioidaan elollisten luonnonvarojen säilyttämistä, turvataan ympäristön kestävä kehitys pitkällä aikavälillä, lisätään kalavarojen tuottavuutta ja säilytetään elolliset vesiluonnonvarat ja meriekosysteemi; |
5. |
katsoo, että tarkasteltavissa politiikoissa olisi osana kestävyyden turvaamistavoitetta keskityttävä kalastusalan tulevaisuuteen ja siten uusien kalastajasukupolvien alalle tulon helpottamiseen; |
6. |
kehottaa komissiota, jäsenvaltioita ja alueellisia neuvoa-antavia toimikuntia soveltamaan jatkossa ekosysteemiin perustuvaa lähestymistapaa kaikissa pitkän aikavälin hoitosuunnitelmissa; katsoo, että näiden hoitosuunnitelmien olisi oltava tulevan YKP:n perusta ja että niissä on asetettava selkeät tavoitteet niin, että vahvistetaan vuotuisen pyyntiponnistuksen määrittämistä koskevat säännöt, joissa huomioidaan ero toisaalta kalakannan nykykoon ja pyyntialueen rakenteen ja toisaalta kohdekalakannalle asetettujen tavoitteiden, saaliin poisheittämisperusteiden ja pyynnin valvonnan välillä; vaatii neuvostoa noudattamaan tässä yhteydessä poikkeuksetta pitkän aikavälin hoitosuunnitelmissa asetettuja tavoitteita; |
7. |
on pettynyt siihen, että monivuotisia suunnitelmia koskevat ehdotukset ovat ajautuneet toimielinten välisessä käsittelyssä umpikujaan, mikä vaikuttaa laaja-alaisemmin kaikkiin muihin pitkän aikavälin hoitosuunnitelmiin; |
8. |
korostaa, että kaikissa kalastuksissa on löydettävä tasapaino ympäristönäkökohtien sekä taloudellisen ja sosiaalisen tilanteen välillä samalla kun myöntää, että ilman runsaita kalakantoja ei ole kannattavaa kalatalousalaa, ja painottaa, että eurooppalaisten kalastajien on ehdottoman tärkeää hyväksyä pyyntiä koskevat valvontasäännöt; kehottaa näin ollen lisäämään alueellisten neuvoa-antavien toimikuntien ja alan muiden tärkeiden sidosryhmien edustajien osallistumista hoitosuunnitelmien laatimiseen; katsoo, että näiden osapuolten olisi oltava paljon suuremmassa roolissa tässä menettelyssä; pyytää tämän vuoksi todellista alueellistamista; ehdottaa, että alueellisten neuvoa-antavien toimikuntien olisi toimitettava komissiolle pakollinen lausunto kaikista hoitosuunnitelmista ennen ehdotusten esittämistä; |
9. |
korostaa, että saaliiden poisheittäminen, tahattomat sivusaaliit sekä liikakalastus liittyvät suoraan toisiinsa, joten EU:lle on laadittava saaliiden poisheittämisen lopettamiseksi tehokas toimintalinja, jonka yhteydessä Euroopan kalastuksenvalvontavirastolla on enemmän valtaa sen varmistamiseksi, että sääntöjä ja rangaistuksia koskeva järjestelmä on oikeudenmukainen, eli että yhdenvertaisen kohtelun periaate toteutuu; katsoo, että poisheittämiskielto olisi toteutettava asteittain ja kalastuskohtaisesti ja että sen olisi sisällyttävä eri hoitosuunnitelmiin siten, ettei sitä yhdistetä eri kalakantoihin; painottaa, että muiden kestävien pyyntimenetelmien käytön edistämisen ohella olisi edistettävä valikoivien pyydysten ja muiden sellaisten välineiden käyttöä, joiden avulla voidaan vähentää muiden kuin kohdelajien sivusaaliita tai kohdelajien nuorten kalojen sivusaaliita tai poistaa ne kokonaan; korostaa, että kun Euroopan unionissa otetaan käyttöön hoitojärjestelmiä, on välttämätöntä ottaa huomioon sekakalastuksen merkitys unionin vesillä, mikä edellyttää aluekohtaisia mukautuksia ja erityiskohtelua; |
10. |
katsoo, että uudistetun YKP:n yhteydessä alueellista yhteistyötä tekeviä jäsenvaltioita olisi rohkaistava tekemään yhteistyötä kalastusalan ja muiden sidosryhmien kanssa innovatiivisten keinojen löytämiseksi, jotta saaliiden poisheittäminen voidaan lopettaa yksittäisille alueille ja kalastuksille asianmukaisimmalla tavalla; |
11. |
vaatii komissiota puuttumaan välittömästi siihen, että perusteltuja tieteellisiä neuvoja varten ei ole riittävästi luotettavia tietoja; kehottaa komissiota luomaan järjestelmän, jonka nojalla voidaan määrätä rangaistuksia niille jäsenvaltioille, jotka eivät täytä Euroopan kalastusohjelmaan liittyvien tietojen keräämistä ja välittämistä koskevia velvoitteitaan; korostaa, että komission moitteet tietojen puuttumisesta ovat ristiriidassa sen kanssa, että niiden hankkimiseen osoitetaan vähän määrärahoja, ja vaatii siksi, että tietojen keräämiselle ja tärkeälle tutkimustyölle on varmistettava asianmukainen rahoitus jäsenvaltiossa; kehottaa komissiota luomaan samalla ennalta varautuvaan lähestymistapaan perustuvan kehyksen, joka on tarkoitettu hoitosuunnitelmia sekä suurimpia sallittuja saaliita ja kiintiöitä koskevien päätösten tekemiseen tilanteissa, joissa tietoa on käytössä liian vähän tai käytettävissä oleva tieto ei ole luotettavaa; |
12. |
korostaa, että kalastukseen liittyvä tieteellinen tutkimus on kalastuksenhoidon välttämätön väline, joka on korvaamaton kalavarojen kehittymiseen vaikuttavien tekijöiden selvittämisessä, kalavarojen määrän arvioinnissa, kalavarojen kehitystä ennustavien mallien laatimisessa sekä myös pyydysten, alusten, kalastajien työolosuhteiden ja työturvallisuuden parantamisessa, ja siinä voidaan hyödyntää kalastajien tietoa ja kokemusta; katsoo, että tässä asiassa on tarpeen panostaa työntekijöiden koulutukseen, tarjota riittävä rahoitus ja edistää jäsenvaltioiden eri julkisten tahojen välistä yhteistyötä; |
13. |
kehottaa komissiota toteuttamaan toimenpiteitä hylkeiden ja joidenkin vesilintujen kalakannoille aiheuttamien kielteisen vaikutusten vähentämiseksi erityisesti sellaisilla alueilla, joilla hylkeet ja vesilinnut ovat haitallisia tulokaslajeja; |
Kalastuskapasiteetin mukauttaminen (III luku)
14. |
korostaa, että ylikapasiteetille ei ole olemassa täsmällistä tai määrällisesti ilmaistua määritelmää; kehottaa komissiota laatimaan EU:lle sellaisen ylikapasiteetin määritelmän, jossa sovitetaan yhteen alueelliset määritelmät ja huomioidaan paikalliset erityispiirteet; kehottaa komissiota myös määrittelemään kalastuskapasiteetin uudelleen siten, että sen perustana on aluksen kalastuskapasiteetti ja nykyinen pyyntiponnistus; painottaa lisäksi, että koska pienimuotoisesta kalastuksesta ei ole annettu yleismaailmallisesti sovellettavaa määritelmää, se olisi määriteltävä uuden YKP:n tavoitteisiin mukauttamista varten; |
15. |
kehottaa komissiota mittaamaan eurooppalaisten laivastojen kapasiteetin FAO:n teknisen kuulemisen suositusten (1999) mukaisesti ennen vuoden 2013 loppua sen määrittämiseksi, onko suhteessa nykyisiin kalavaroihin olemassa ylikapasiteettia ja minkälaisia vähennyksiä/rakenneuudistuksia tarvitaan; vaatii, että mittaaminen ei saa rajoittua vetoisuuteen ja konetehoon, vaan sen on käsitettävä myös käytetyt pyydystyypit ja -määrät ja kaikki muut kalastuskapasiteettiin vaikuttavat parametrit; |
16. |
kehottaa komissiota valvomaan jäsenvaltioiden kalastuslaivastojen kapasiteettia koskevia ylärajoja ja mukauttamaan niitä tarvittaessa luotettavien tietojen sekä teknologian kehittymisen perusteella; |
17. |
vaatii jäsenvaltioita toteuttamaan tarvittaessa asianmukaiset mukautukset, jotka perustuvat kalastuslaivaston nykyisen kapasiteetin, myös konetehon ja pyyntikapasiteetin, täsmälliseen mittaamiseen, jotta kestävää kapasiteettia koskevat tavoitteet voidaan saavuttaa kaikissa kalastuksissa ja kalastuslaivastojen huomattava ylikapasiteetti saadaan kokonaan poistettua, sekä määräämään tavoitteiden saavuttamatta jättämisestä rangaistuksia eli jäädyttämään Euroopan meri- ja kalatalousrahastosta myönnettävät määrärahat; |
18. |
panee merkille komission ehdotuksen ottaa unionissa käyttöön siirrettävien kalastusoikeuksien järjestelmä, joka sisältää tiukat suojatoimenpiteet ja joka ei koske pienimuotoista kalastusta ja jossa pyydetään laatimaan erityisjärjestelyt pienimuotoiselle kalastukselle ja rannikkokalastukselle, varmistamaan etuuskohtelu ympäristöystävällisille kalastusaluksille, huomioimaan täydentävät ehdot, ratkaisemaan kalastusoikeuksien keskittymiseen liittyvä ongelma ja mahdollistamaan kalastusoikeuksien peruuttaminen; katsoo, että vapaaehtoinen siirrettävien kalastusoikeuksien järjestelmä on monien muiden mallien joukossa vain yksi mahdollisuus, jota jäsenvaltiot voivat soveltaa ylikapasiteetin vähentämiseksi; |
19. |
korostaa, ettei siirrettävien kalastusoikeuksien järjestelmää voida pitää ainoana välineenä liikakalastuksen ja todetun ylikapasiteetin torjumisessa, vaan sen olisi oltava yksi monista jäsenvaltioiden käytössä olevista täydentävistä hoitotoimenpiteistä, joiden yhteydessä komissio yhdessä kahden lainsäätäjän kanssa vahvistaa laajemman kehyksen sekä valvoo ja seuraa järjestelmän soveltamista jäsenvaltioissa (edellyttäen, että jäsenvaltio on niin päättänyt) ja raportoi lainsäätäjille tietyin väliajoin järjestelmän tuloksista; painottaa, että tässä yhteydessä olisi edistettävä täydentävinä toimenpiteinä ponnekkaammin valikoivia pyydyksiä edistäviä muita teknisiä toimenpiteitä, tiettyjen pyyntialueiden sulkemista tai biomaantieteellisesti herkiksi todetuille merialueille pääsyn rajoittamista ainoastaan alueen omille ympäristöystävällisiä pyydyksiä käyttäville aluksille; |
20. |
korostaa, että tulevassa Euroopan meri- ja kalastusrahastossa on otettava huomioon sellaisten toimenpiteiden sosioekonomiset vaikutukset, joilla pyritään vähentämään todettua ylikapasiteettia sekä mukauttamaan kalastuslaivastojen koko ja kalastusponnistus kalastusmahdollisuuksiin ja pitkän aikavälin kestävyyteen, ja varattava riittävästi määrärahoja kyseisten vaikutusten lieventämiseen; katsoo, että osallistumistason kasvaessa tavoitteet selkenevät ja että erilaiset kalavarojen hoitotoimenpiteet ymmärretään, hyväksytään ja toteutetaan sitä paremmin mitä merkittävämpi hoitotoimenpiteiden vaikutuksen kohteeksi joutuneille myönnettävä taloudellinen ja sosiaalinen tuki on; |
21. |
painottaa, että laivastojen mukauttamiselle on asetettava selkeät määräajat ja että tarvittaessa mukauttaminen on aloitettava mahdollisimman nopeasti; tähdentää, että etusijalle olisi asetettava järjestelmät, joilla kannustetaan laivastoja mukautumaan kalastuksiensa tilanteeseen, sekä kehottaa komissiota luomaan järjestelmän rangaistusten määräämiseksi sellaisille jäsenvaltioille, jotka eivät täytä omia velvoitteitaan asetetuissa määräajoissa, ja kehittämään edelleen ekologisen ja sosiaalisen ehdollisuuden periaatetta kalavarojen käyttöoikeuksien ja kestävästä kalastuksesta saatavien palkkioiden alalla; |
22. |
panee merkille komission ehdotuksen, jonka mukaan oikeus määrätä erityisiä kalastusrajoituksia säilytetään 31. joulukuuta 2022 asti; on komission kanssa yhtä mieltä siitä, että kalastamista 12 meripeninkulman kalastusalueilla koskevien järjestelyjen muuttaminen saattaisi horjuttaa nykyistä tasapainoa, joka on saavutettu tämän erityisjärjestelmän käyttöönoton seurauksena; muistuttaa toisaalta, että 12 meripeninkulman kalastusalueilla kalastamista koskevan järjestelmän tavoitteet poikkeavat täysin niistä tavoitteista, joihin pyritään asettamalla muita rajoitteita; |
23. |
kehottaa komissiota luomaan pyyntioikeuksien myöntämistä varten tulosperusteisen hallinnointijärjestelmän, jossa kestävää kalastusta koskeva todistustaakka on kalatalousalalla; |
24. |
on sitä mieltä, että pienimuotoista kalastusta 12 meripeninkulman merialueilla koskeva pyyntioikeuksien erityisjärjestelmä olisi säilytettävä toistaiseksi kuten myös neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1954/2003 (2) säädetyt Azorien, Madeiran ja Kanariansaarten vesialueiden rajoitukset, jotka rajaavat erityisesti biomaantieteellisesti herkkien alueiden kalastuksen kyseisten saarten satamissa rekisteröityihin aluksiin; |
25. |
panee merkille, että tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean (STECF) kertomuksessa Shetlannin kieltoalueesta todettiin, että kieltoalueesta luopuminen lisäisi pyyntiponnistuksia alueella, ja että STECF suositti tämän vuoksi kieltoalueen säilyttämistä; |
26. |
katsoo, että kalastusrajoitusalueiden, kuten mahdollisesti Shetlannin kieltoalueen kaltaisten alueiden, luokittelun tueksi on vaadittava jatkossa laajaa tieteellistä näyttöä, joka osoittaa, että ne on välttämätöntä luokitella biomaantieteellisesti herkiksi alueiksi, varsinkin jos syyksi esitetään se, että kyseiset rajoitukset ovat osa yhteisen kalastuspolitiikan sääntelykehystä sen perusasetuksen nojalla; |
27. |
katsoo, että kalastuskieltoaikojen rooli tärkeänä kalavarojen suojelukeinona, jonka tehokkuus on osoitettu, ja olennaisena välineenä kestävän kalastuksen hoidossa on tunnustettava ja sitä on tuettava; katsoo, että lajien tärkeisiin elinvaiheisiin liittyvien kalastuskieltoaikojen käyttöönotto mahdollistaa sellaisen kantojen kehittymisen, jonka avulla kalastustoimintaa voidaan ylläpitää kieltoaikojen ulkopuolella; |
*
* *
28. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle, alueiden komitealle sekä jäsenvaltioiden hallituksille. |
(1) EUVL C 290 E, 29.11.2006, s. 113.
(2) EUVL L 289, 7.11.2003, s. 1.
3.12.2013 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 353/104 |
Keskiviikko 12. syyskuuta 2012
Yhteisen kalastuspolitiikan uudistus
P7_TA(2012)0336
Euroopan parlamentin päätöslauselma 12. syyskuuta 2012 yhteisen kalastuspolitiikan uudistusta koskevasta kattavasta tiedonannosta (2011/2290(INI))
2013/C 353 E/13
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon vuonna 1995 tehdyn sopimuksen hajallaan olevien kalakantojen ja laajasti vaeltavien kalakantojen säilyttämistä ja hoitoa koskevien 10. joulukuuta 1982 tehdyn Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimuksen määräysten täytäntöönpanosta (4. elokuuta 1995 tehty "New Yorkin sopimus"), |
— |
ottaa huomioon 31. lokakuuta 1995 hyväksytyt vastuuntuntoista kalastusta koskevat FAO:n menettelyohjeet, |
— |
ottaa huomioon 17. tammikuuta 2002 antamansa päätöslauselman komission vihreästä kirjasta yhteisen kalastuspolitiikan tulevaisuudesta (1), |
— |
ottaa huomioon Johannesburgissa 26. elokuuta–4. syyskuuta 2002 pidetyssä kestävän kehityksen huippukokouksessa annetun julistuksen, |
— |
ottaa huomioon elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa 20. joulukuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2371/2002 (2), |
— |
ottaa huomioon komission tiedonannon "EU:n kalastusalan kestävyyden edistäminen kestävän enimmäistuoton avulla" (COM(2006)0360) ja 6. syyskuuta 2007 antamansa päätöslauselman Euroopan unionin kalastusalan kestävyyden edistämisestä kestävän enimmäistuoton avulla (3), |
— |
ottaa huomioon kalastus- ja vesiviljelytuotealan yhteisestä markkinajärjestelystä 12. joulukuuta 2007 antamansa päätöslauselman (4), |
— |
ottaa huomioon komission tiedonannon "Ei-toivottujen sivusaaliiden vähentämistä ja poisheittämisen lopettamista Euroopan kalastuksessa koskeva politiikka" (COM(2007)0136) ja tiedonannosta 31. tammikuuta 2008 antamansa päätöslauselman (5), |
— |
ottaa huomioon Euroopan tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksen nro 12/2011 "Ovatko EU:n toimet tukeneet kalastuslaivastojen kapasiteetin mukauttamista käytettävissä oleviin kalastusmahdollisuuksiin?", |
— |
ottaa huomioon yhteisön meriympäristöpolitiikan puitteista 17. kesäkuuta 2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/56/EY (meristrategiadirektiivi) (6), |
— |
ottaa huomioon komission tiedonannon yhteisen kalastuspolitiikan roolista ekosysteemiperustaisen lähestymistavan soveltamisessa merien hoitoon (COM(2008)0187) ja 13. tammikuuta 2009 antamansa päätöslauselman yhteisestä kalastuspolitiikasta ja ekosysteemiperustaisesta lähestymistavasta kalastuksen hoidossa (7), |
— |
ottaa huomioon 3. syyskuuta 2008 annetun komission tiedonannon "Eurooppalainen strategia merien ja merenkulkualan tutkimusta varten: johdonmukaiset puitteet eurooppalaisella tutkimusalueella harjoitettavalle tutkimukselle merien kestävän käytön tukemiseksi" (COM(2008)0534) sekä 19. helmikuuta 2009 antamansa päätöslauselman soveltavasta tutkimuksesta yhteisen kalastuspolitiikan alalla (8), |
— |
ottaa huomioon 24. huhtikuuta 2009 antamansa päätöslauselman "Hallinto YKP:n puitteissa: Euroopan parlamentti, alueelliset neuvoa-antavat toimikunnat ja muut toimijat" (9), |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) ja 7. toukokuuta 2009 antamansa päätöslauselman parlamentin uudesta roolista ja vastuusta Lissabonin sopimuksen täytäntöönpanossa (10), |
— |
ottaa huomioon komission tiedonannon "Vesiviljelyn kestävän tulevaisuuden turvaaminen – Uutta pontta yhteisön vesiviljelyalan kestävää kehittämistä koskevalle strategialle" (COM(2009)0162), |
— |
ottaa huomioon 22. huhtikuuta 2009 annetun komission vihreän kirjan yhteisen kalastuspolitiikan uudistuksesta (COM(2009)0163), |
— |
ottaa huomioon 25. helmikuuta 2010 antamansa päätöslauselman yhteisen kalastuspolitiikan tulevaisuutta koskevasta vihreästä kirjasta (11), |
— |
ottaa huomioon Aichin tavoitteen 6 Nagoyan pöytäkirjassa, joka julkaistiin Nagoyassa 18.–29. lokakuuta 2010 pidetyn biologista monimuotoisuutta koskevan huippukokouksen jälkeen, |
— |
ottaa huomioon 13. heinäkuuta 2011 annetun komission ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi yhteisestä kalastuspolitiikasta (COM(2011)0425) sekä ehdotukseen liittyvän komission yksiköiden valmisteluasiakirjan (SEC(2011)0891), |
— |
ottaa huomioon komission tiedonannon "Yhteisen kalastuspolitiikan uudistus" (COM(2011)0417), |
— |
ottaa huomioon komission ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi Euroopan meri- ja kalatalousrahastosta (COM(2011)0804), |
— |
ottaa huomioon komission ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi kalastus- ja vesiviljelytuotealan yhteisestä markkinajärjestelystä (COM(2011)0416), |
— |
ottaa huomioon komission tiedonannon yhteisen kalastuspolitiikan ulkoisesta ulottuvuudesta (COM(2011)0424), |
— |
ottaa huomioon komission kertomuksen elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa 20 päivänä joulukuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2371/2002 mukaisesta raportointivelvollisuudesta (COM(2011)0418), |
— |
ottaa huomioon 16. helmikuuta 2012 antamansa päätöslauselman yhteisen kalastuspolitiikan osuudesta julkisten hyödykkeiden tuottamisessa (12), |
— |
ottaa huomioon 12. toukokuuta 2011 antamansa päätöslauselman öljyn hinnannousun aiheuttamasta kriisistä Euroopan kalastusalalla (13), |
— |
ottaa huomioon komission tiedonannon "Eurooppa 2020" (COM(2010)2020), |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 48 artiklan, |
— |
ottaa huomioon kalatalousvaliokunnan mietinnön sekä kehitysyhteistyövaliokunnan ja aluekehitysvaliokunnan lausunnot (A7-0253/2012), |
A. |
toteaa, että tämä on ensimmäinen kerta yhteisen kalastuspolitiikan (YKP) historiassa, kun parlamentti osallistuu lainsäätäjänä uudistetun YKP:n laatimiseen; |
B. |
panee merkille kalastusalan strategisen merkityksen kalastustuotteiden toimittamisessa kansalaisille ja eri jäsenvaltioiden ja koko Euroopan unionin elintarviketasapainon varmistamisessa sekä kalastusalan huomattavan panoksen rannikkoyhteisöjen sosioekonomisen hyvinvoinnissa, paikallisessa kehityksessä, työllisyydessä, taloudellisten toimintojen ylläpitämisessä/luomisessa tuotantoketjun alku- ja loppupäässä sekä paikallisen kulttuuriperinnön säilyttämisessä; |
C. |
toteaa, että vaikka vuoden 2002 uudistuksen jälkeen on edistytty jonkin verran, komission tiedonannon mukaan yhteisellä kalastuspolitiikalla ei ole onnistuttu saavuttamaan monia tärkeimpiä tavoitteita: monia kalakantoja liikakalastetaan, joidenkin EU-maiden laivastojen taloudellinen tilanne on korkeasta tukitasosta huolimatta heikko, kalastusalalta on hävinnyt työpaikkoja eikä kiinnosta varsinkaan nuoria, monien kalastuksesta ja vesiviljelystä riippuvaisten rannikkoyhteisöjen tilanne on huono; |
D. |
toteaa, että edellisellä YKP:lla on kuitenkin ollut myönteisiä vaikutuksia, koska se on mahdollistanut eräiden kalakantojen elvyttämisen ja alueellisten neuvoa-antavien toimikuntien perustamisen; |
E. |
pitää erittäin tärkeänä, että yhteisessä kalastuspolitiikassa säilytetään lähestymistapa, jossa otetaan huomioon ekologiset, taloudelliset ja sosiaaliset tekijät (YMP-uudistuksen kolme pilaria) siten, että eri merialueiden kalavarojen ja rannikkokalastuksesta riippuvaisten yhteisöjen sosioekonomisten rakenteiden suojelemisen välillä vallitsee pysyvä tasapaino työllisyyden ja hyvinvoinnin turvaamiseksi; |
F. |
ottaa huomioon, että EU:n osuus maailman kalastus- ja vesiviljelytuotannosta on noin 4,6 prosenttia, mikä tekee siitä maailman neljänneksi suurimman tuottajan; toteaa, että tästä huolimatta unioniin tuodaan yli 60 prosenttia siellä kulutettavasta kalasta; |
G. |
katsoo, että vaikka asiasta ei ole riittävästi tieteellistä tietoa, komission arvion mukaan 75:tä prosenttia EU:n kalakannoista liikakalastetaan, yli 60:tä prosenttia Euroopan vesistöjen kalakannoista kalastetaan yli kestävän enimmäistuoton ja EU menettää vuosittain noin 1,8 miljardia euroa mahdollisia tuloja sen vuoksi, ettei se hoida kalakantoja kestävällä tavalla; |
H. |
katsoo, että tästä huolimatta jotkin EU:n kalakannat on tunnustettu kestäviksi, mikä osoittaa, että hallintoviranomaisten, kalatalousalan ja muiden sidosryhmien välisellä yhteistyöllä on mahdollista saada aikaan tyydyttäviä tuloksia; |
I. |
panee merkille komission toteamuksen, että neuvoston päätöksissä on ylitetty tieteelliset suositukset keskimäärin 47 prosentilla vuodesta 2003 lähtien ja että nykyään Atlantilla liikakalastetaan 63:a prosenttia ja Välimerellä 82:ta prosenttia arvioiduista kalakannoista sekä Itämerellä neljää kuudesta kalakannasta; |
J. |
katsoo, että vaikka EU:n kalastusalan työpaikoista on vuosien 2002 ja 2007 välisenä aikana hävinnyt 30 prosenttia kalakantojen heikon tilan, halvoista tuontihinnoista johtuvan hintojen alenemisen sekä teknisen kehityksen vuoksi, kalastusalan (vesiviljely mukaan luettuna) on arvioitu tuottaneen kyseisellä ajanjaksolla 34,2 miljardia euroa vuodessa ja luoneen yli 350 000 työpaikkaa sekä tuotantoketjun alku- että loppupäässä kalastuksen, kalanjalostuksen ja markkinoinnin aloilla, etenkin rannikkoalueilla, syrjäisillä alueilla ja saarialueilla, joilla kalastusala tuottaa julkisia hyödykkeitä, joita ei ole otettu asianmukaisesti huomioon; katsoo, että työpaikkojen häviämisestä huolimatta laivastojen kalastuskapasiteetti on kasvanut merkittävästi teknisen kehityksen ansiosta; |
K. |
katsoo, että saatavilla olevat tiedot eurooppalaisten kalastuslaivastojen nykykapasiteetista eivät ole luotettavia, koska niissä ei ole huomioitu teknistä kehitystä ja koska jäsenvaltiot eivät toimita täsmällistä tietoa laivastojensa kapasiteetista; |
L. |
panee merkille kalastusalalla työskentelevien tuloihin ja palkkoihin liittyvän epävarmuuden, joka on seurausta kalan markkinoinnin ja ensimyynnin hinnanmuodostuksen tavasta sekä kalastusalaan liittyvistä epäsäännöllisistä piirteistä, jotka edellyttävät alalle asianmukaisen kansallisen ja unionin julkisen rahoituksen säilyttämistä; |
M. |
toteaa, että toisaalta pienimuotoista kalastusta harjoittavilla ja äyriäisiä pyytävillä ja muuta perinteistä ja laajaperäistä vesiviljelytoimintaa harjoittavilla laivastoilla ja toisaalta suuremmilla enemmän teollisuuteen suuntautuneilla laivastoilla on hyvin erilaiset ominaispiirteet, kuten myös EU:n eri osissa olevilla laivastoilla alusten koosta riippumatta; katsoo, että siksi asianmukaisia hallinnointivälineitä ja ongelmia ei voida sovittaa yhdenmukaiseen malliin, vaan eri laivastoja on kohdeltava eri tavoin; |
N. |
katsoo, että YKP:n uudistuksessa on varmistettava pienimuotoista kalastusta harjoittavien laivastojen ja kalastuksesta erittäin riippuvaisten alueiden ja syrjäisimpien alueiden selviytyminen ja hyvinvointi; katsoo, että kyseiset alueet saattavat tarvita tilapäistä sosioekonomista tukea uudessa YKP:ssa, mikä ei kuitenkaan saa lisätä kokonaislaivastokapasiteettia; |
O. |
katsoo, että teollista ja pienimuotoista kalastusta harjoittavat laivastot ja vesiviljelyalan edustajat on syytä ottaa mukaan uuden YKP:n määrittelemiseen ja kehittämiseen; |
P. |
katsoo, että naisilla on tärkeä rooli jalostuksessa ja vesiviljelyssä, täydentävien johto- ja hallintotehtävien hoidossa sekä äyriäisten keräämisessä; katsoo, että naiset toimivat niin ikään, vaikkakin vähemmässä määrin, myös itse kalastuksessa; toteaa, että heidän huomattavaa panostaan ei useinkaan tunnusteta eikä siitä makseta asianmukaista korvausta; |
Q. |
toteaa, että Lissabonin sopimus velvoittaa varmistamaan unionin politiikkojen johdonmukaisuuden myös yhteisen kalastuspolitiikan uudistuksessa; |
R. |
katsoo, että hyvin proteiinipitoisen ja terveellisen ravinnon lähteinä kalastus- ja vesiviljelytuotteilla on sekä Euroopassa että muualla maailmassa merkittävä asema ihmisten ruokavaliossa; |
S. |
katsoo, että koululaisille olisi pienestä pitäen annettava tietoa saatavilla olevista lukuisista kalalajeista ja niiden kausiluonteisuudesta; |
T. |
katsoo, että kuluttajia olisi valistettava säännöllisesti saatavilla olevista eri kalalajeista, jotta voidaan vähentää tiettyihin kalakantoihin kohdistuvia paineita; |
U. |
katsoo, että YKP:n olisi kannettava vastuu kustannustensa rahoittamisesta ja erityisesti politiikan puitteissa tehdyistä päätöksistä ja hyväksytyistä toimenpiteistä; |
UUDISTUKSEN TAVOITTEET
Ekologinen kestävyys
Toimenpiteet meren elollisten luonnonvarojen säilyttämiseksi
1. |
katsoo, että kaiken kalastuspolitiikan ensisijainen tavoite on varmistaa kalastustuotteiden toimittaminen kansalaisille sekä rannikkoyhteisöjen kehitys, edistää työllisyyttä ja ammattikalastajien elinolosuhteiden parantamista sekä pyrkiä saattamaan kalavarat kestävälle pohjalle ja huolehtia näin varojen säilymisestä; |
2. |
katsoo, että YKP (kalastus ja vesiviljely) on syytä uudistaa perusteellisesti ja kunnianhimoisesti, mikäli EU aikoo varmistaa ympäristön pitkän aikavälin kestävyyden, joka puolestaan on EU:n kalastus- ja vesiviljelyalan taloudellisen ja sosiaalisen elinkelpoisuuden perusedellytys; katsoo, että uudistettu politiikka on koordinoitava paremmin unionin muiden politiikkojen kuten koheesio-, ympäristö-, maatalous- ja ulkopolitiikan kanssa ja että tulevien kestävää kalastusta koskevien kansainvälisten sopimusten on oltava sopusoinnussa uudistetun kalastuspolitiikan kanssa; muistuttaa tässä yhteydessä yhdennetyn meripolitiikan ja makroalueellisen lähestymistavan kaltaisten, yhdentymistä edistävien välineiden eduista; |
3. |
korostaa, että kaikessa kalastuspolitiikassa olisi otettava huomioon useita ulottuvuuksia – sosiaaliset, ekologiset ja taloudelliset näkökohdat – jotka vaativat kokonaisvaltaista ja tasapainoista lähestymistapaa, mikä ei sovi yhteen sellaisen näkemyksen kanssa, jossa nämä ulottuvuudet asetetaan etukäteen määriteltyyn hierarkkiseen tärkeysjärjestykseen; |
4. |
korostaa, että maailmanlaajuisen kestävyyden huomioivalla tavalla hoidettuna EU:n kalastus- ja vesiviljelyala voi myötävaikuttaa entistä suuremmin Euroopan yhteiskunnallisiin tarpeisiin, jotka liittyvät elintarviketurvaan ja elintarvikkeiden laatuun, työllisyyteen, ympäristönsuojeluun sekä dynaamisten ja monimuotoisten kalastus- ja rannikkoyhteisöjen säilymiseen; |
5. |
toteaa, että kalastus on tarjonnut sukupolvien ajan työtä useille taloudellisesti haavoittuville yhteisöille Euroopan eri rannikkoalueilla; katsoo, että kaikki tällaiset yhteisöt ansaitsevat koostaan riippumatta ansaitsevat eurooppalaisen kalastuspolitiikan suojan ja että yhteisöjen ja niiden käyttämien kalastusvesien välinen historiallinen yhteys on säilytettävä; |
6. |
katsoo, että niille, jotka harjoittavat kestävää kalastusta ja äyriäisten keräämistä käyttämällä ympäristön kannalta kestäviä, vähäistä haittaa aiheuttavia ja valikoivia kalastusvälineitä ja -menetelmiä, olisi tarjottava ehdollisuuden periaatetta soveltaen kannustimia, jotta voidaan varmistaa tällaisten kalastuskäytäntöjen yleinen soveltaminen ja rannikkoyhteisöjen kestävä kehitys; katsoo, että kalastusalan on itse oltava aktiivinen ja kehitettävä kestäviä kalastusmenetelmiä ja että kannustimet olisi tarjottava sidosryhmiä lähellä olevalla tasolla ja yhteistyössä kalastajien ja muiden asianosaisten kanssa; toteaa, että tähän kuuluu tuki vapaaehtoiselle EU-ekomerkille, jonka käytännön toteutus voitaisiin antaa alihankintana jo olemassa oleville sertifiointielimille, jotta voidaan varmistaa kalastajien ja tuottajien tasapuoliset toimintaedellytykset sekä unionissa että sen ulkopuolella; |
7. |
on ehdottomasti sitä mieltä, että YKP:n uudistuksella on luotava riittävät ja tehokkaat välineet ekosysteemilähtöisen kalastuksenhoidon tukemiseen; katsoo näin ollen, että tällainen ekosysteemilähtöinen lähestymistapa on otettava huomioon monivuotisissa hoitosuunnitelmissa; katsoo, että on välttämätöntä ratkaista tällaisten monivuotisten hankkeiden institutionaalinen umpikujatilanne tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen; katsoo lisäksi, että alueellista yhteistyötä tekeville jäsenvaltioille on annettava todellisia mikrotason valtuuksia; |
8. |
muistuttaa, että meri- ja rannikkoalueiden kehittämisessä on noudatettava ympäristölainsäädäntöä, kuten meristrategiapuitedirektiiviä ja biologisen monimuotoisuuden suojelemisesta annettuja direktiivejä, koska ympäristön hyvän tilan olisi oltava ehtona kaikissa meri- ja rannikkoalueiden toiminnoissa; |
9. |
painottaa, että yhteisessä kalastuspolitiikassa on sovellettava kalastuksenhoitoon ennalta varautuvaa lähestymistapaa ja varmistettava, että meren elollisia luonnonvaroja hyödynnetään kestävästi siten, että kaikkien pyydettävien lajien kannat palautetaan lähelle sellaista tasoa, joka mahdollistaa kestävän enimmäistuoton, ja pidetään tällä tasolla; korostaa, että perusasetuksessa on asetettava selkeä aikataulu ja lopulliset määräajat; korostaa, että YKP:n täytäntöönpanoon on saatava asianmukaiset taloudelliset resurssit, jotta liikakalastus saadaan vähitellen loppumaan ja jotta kalakannat saadaan kestävälle tasolle, mitä varten tarvitaan luotettavaa tieteellistä tietoa; |
10. |
katsoo, että kalastuskuolevuuteen perustuvan kestävän enimmäistuoton tavoite olisi saavutettava pikaisesti, sillä se auttaisi saattamaan kalakantojen kestävyyden oikealle kehitysuralle; kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita pyrkimään toiminnallisesti tähän tavoitteeseen luotettavien tieteellisten tietojen pohjalta ja ottaen huomioon sosioekonomiset vaikutukset; |
11. |
korostaa kuitenkin kestävän enimmäistuoton periaatteen toteuttamiseen liittyviä ongelmia erityisesti monilajikalastuksen tapauksessa tai kun tutkimustietoja kalakannoista ei ole olemassa tai kun tiedot eivät ole luotettavia; pyytää näin ollen osoittamaan riittävästi varoja tieteelliseen tutkimukseen ja tietojen keruuseen, jotta voidaan harjoittaa kestävää kalastuspolitiikkaa; |
12. |
kehottaa komissiota laatimaan pitkän aikavälin hoitosuunnitelmia kaikille EU:n kalastusalueille ja soveltamaan ekosysteemiin perustuvaa lähestymistapaa kaikkiin pitkän aikavälin hoitosuunnitelmiin sekä nostamaan selkeät tavoitteet ja pyyntiä koskevat valvontasäännöt keskeiseen asemaan jokaisessa suunnitelmassa; katsoo, että suunnitelmiin olisi sisällytettävä vuotuisen pyyntiponnistuksen määrittämistä koskevat säännöt, joissa huomioidaan kalakannan nykykoon ja pyyntialueen rakenteen sekä kyseessä olevalle kalakannalle asetettujen tavoitteiden välillä vallitseva ero; vaatii neuvostoa noudattamaan poikkeuksetta pitkän aikavälin hoitosuunnitelmissa asetettuja tavoitteita; |
13. |
korostaa, että saaliiden poisheitto, tahattomat sivusaaliit sekä liikakalastus liittyvät suoraan toisiinsa, ja ymmärtää komission perustelut ja tarpeen laatia EU:lle tehokas menettelytapa saaliiden poisheiton vähentämiseksi; katsoo, että Euroopan kalastuksenvalvontavirastolla pitäisi olla enemmän valtaa sen varmistamiseksi, että sääntöjä ja seuraamuksia koskeva järjestelmä on oikeudenmukainen ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen mukainen; |
14. |
ehdottaa siksi, että kalastuksen harjoittajia vaaditaan esittämään kattavat tiedot jonkin tietyn määrän ylittävistä kalansaaliista, jota ei pureta aluksesta, jotta voidaan vastata tieteellisen tutkimuksen tarpeisiin ja kehittää tietojen perusteella valikoivia kalastusvälineitä alusten käyttöön; |
15. |
katsoo, että saaliiden poisheittämisen asteittainen lopettaminen olisi toteutettava pyyntialuekohtaisesti ja eri kalastusmenetelmien ja pyyntialueiden ominaispiirteiden ja realiteettien mukaisesti, koska se on helpompi toteuttaa kohdelajikohtaisessa kalastuksessa ja siihen liittyy monilajikalastuksessa vielä ratkaisemattomia ongelmia; korostaa, että tuottaja- ja kalastajajärjestöt olisi otettava mukaan toimien toteutukseen; painottaa, että saaliiden poisheittämisen asteittaiseen lopettamiseen olisi liitettävä teknisiä toimenpiteitä ei-toivottujen sivusaaliiden vähentämiseksi tai eliminoimiseksi sekä kannustimia, joilla rohkaistaan käyttämään valikoivia kalastusmenetelmiä; katsoo, että ensisijaisena tavoitteena olisi oltava enneminkin ei-toivottujen sivusaaliiden välttäminen kuin niiden hallinnoiminen; on huolestunut poisheitettyjen saaliiden rinnakkaismarkkinoista, jotka olisivat vaaraksi ekosysteemille ja Euroopan kalastusalalle; korostaa, että siksi tarvitaan asianmukaisia varotoimia; painottaa myös, että on tärkeää osallistaa sidosryhmät sekä suunnitella huolellisesti saaliin purkamista ja sen myöhempää käsittelyä koskevat velvoitteet, niin ettei ei-toivottujen kalojen ongelmaa vain siirretä mereltä maihin; |
16. |
korostaa tarvetta lisätä tieteellistä tutkimusta ja sen rahoitusta sekä kehittää kalastusvälineitä ja -tekniikoita niin, että vältetään ei-toivotut saaliit; pyytää komissiota ehdottamaan riittäviä asianmukaisia toimenpiteitä ja osoittamaan jäsenvaltioille rahoitusta tähän tarkoitukseen; korostaa sekakalastusalueiden hoidon merkitystä; toteaa, että nykyteknologia poisheittämisen vähentämiseksi tai lopettamiseksi ei ole yhtä tehokas kaikissa kalastusmuodoissa; kehottaa komissiota edistämään tutkijoiden ja kalastajien välisiä kumppanuuksia, ottamaan heidän mielipiteensä huomioon politiikkansa suunnittelussa ja avustamaan jäsenvaltioita uusien kalastustekniikoiden kehittämisessä; |
17. |
kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita toteuttamaan pikaisesti kokeiluhankkeita, joiden tavoitteena on lisätä pyydysten valikoivuutta; |
18. |
toteaa, että poisheittämisen lopettaminen monilajikalastuksessa esimerkiksi Välimerellä on käytettävien erityisten kalastusmenetelmien sekä erityisten ilmastollisten ja geologisten olosuhteiden vuoksi vaikeasti toteutettavissa; katsoo, että on järjestettävä lisää kuulemisia, jotta voidaan selvittää ongelmat, jotka liittyvät sivusaaliiden keruuseen ja käsittelyyn tarvittavan infrastruktuurin rakentamiseen komission ehdotuksen mukaisesti; vaatii lisätoimenpiteitä, joilla vähennetään nuorten kalojen pyyntiä ja hillitään niiden kaupan pitämistä; |
19. |
pyytää komissiota elollisten luonnonvarojen säilyttämiseksi ja ympäristön pitkän aikavälin kestävyyden varmistamiseksi arvioimaan mahdollisuutta perustaa kieltoalueiden verkosto, jossa kaikki kalastustoiminta on tietyn ajan kielletty, jotta voidaan lisätä kalojen tuottavuutta sekä säilyttää vesien elolliset luonnonvarat ja meriekosysteemi; |
20. |
korostaa sellaisten syrjäisimpien alueiden erityispiirteitä, jotka ovat syvän meren ympäröimiä ja taloudellisesti, sosiaalisesti ja demografisesti erittäin riippuvaisia (pääosin pienimuotoisesta) kalastuksesta; pitää tarpeellisena, että pääsy näiden alueiden biologisesti ja maantieteellisesti herkille merialueille varataan yksinomaan alueellisille laivastoille, jotka käyttävät ympäristöystävällisiä pyydyksiä; |
21. |
suhtautuu epäilevästi ehdotuksiin, jotka liittyvät sivusaaliiden markkinoihin, ja korostaa, että mikäli ne toteutuvat, on tarjottava riittävät takeet siitä, ettei synny rinnakkaismarkkinoita, jotka kannustaisivat kalastajia kasvattamaan saaliitaan; |
22. |
katsoo, että poisheittämiskiellon on perustuttava vaiheittaiseen kalastusaluekohtaiseen käyttöönottoon, jotta alan olisi helpompi sopeutua siihen; painottaa, että tuottajaorganisaatioiden olisi osallistuttava aktiivisesti tällaisen kiellon vaiheittaiseen käyttöönottoon; |
23. |
pyytää komissiota avustamaan jäsenvaltioita poisheittämiskiellosta aiheutuvien erilaisten sosioekonomisten seurausten lievittämisessä; |
24. |
korostaa, että saaliiden poisheittämisen lopettamiseen tähtäävien toimenpiteiden käyttöönotto edellyttää valvonta- ja täytäntöönpanojärjestelmän perusteellista uudistamista; pyytää komissiota avustamaan tässä jäsenvaltioita, jotta voidaan varmistaa, että täytäntöönpano tapahtuu kaikkialla yhdenmukaisella tavalla; katsoo, että Euroopan kalastuksenvalvontavirastolle on annettava riittävät valtuudet ja resurssit huolehtia tehtävistään ja avustaa jäsenvaltioita soveltamaan sääntö- ja seuraamusjärjestelmiään; |
25. |
kehottaa komissiota tutkimaan luontaisten vihollisten kuten kirjohylkeiden, hylkeiden ja merimetsojen vaikutusta kalakantojen pienenemiseen ja laatimaan yhdessä asianomaisten jäsenvaltioiden kanssa hallintasuunnitelmia kalakantojen säännöstelemiseksi sekä huolehtimaan suunnitelmien täytäntöönpanosta; |
26. |
kehottaa komissiota toteuttamaan ohjelmia, joiden avulla opetetaan koululaisille ja kuluttajille, että saatavilla on moninaisia lajeja ja että on tärkeää kuluttaa kestävästi tuotettuja kalalajeja; |
27. |
muistuttaa, että Lissabonin sopimus velvoittaa varmistamaan unionin politiikkojen johdonmukaisuuden myös yhteisen kalastuspolitiikan uudistuksessa; |
Seuranta ja laadukkaan tiedon kerääminen
28. |
katsoo, että eri merialueilla eläviä eri kantoja ja niiden ekosysteemejä koskevan tieteellisen tiedon ja sosioekonomisen vaikutustenarvioinnin luotettavuuden ja saatavuuden sekä sovellettavien mallien parantamisen ja yhdenmukaistamisen on oltava ehdottomasti yksi uudistuksen tärkeimmistä painopisteistä; on huolissaan siitä, että saatavilla ei ole riittävästi luotettavaa tieteellistä tietoa, jotta voitaisiin laatia perusteellinen tieteellinen ohjeistus; |
29. |
korostaa, että kalastusta koskeva tieteellinen tutkimus on keskeinen kalastuksenhoidon väline, joka on välttämätön kalavarojen kehitystä ohjaavien tekijöiden määrittelemiseksi, jotta kalavarojen määrä voidaan arvioida ja jotta voidaan kehittää malleja kalavarojen kehityksen ennustamiseksi ja myös pyydysten, alusten ja kalastajien työskentely- ja turvallisuusolosuhteiden parantamiseksi sovittamalla mallit yhteen kalastajien tiedon ja kokemuksen kanssa; |
30. |
kehottaa komissiota esittämään ehdotuksia unionin tasolla yhdenmukaisen laadukkaan tiedon tehokkaasta keräämisestä; kehottaa samalla laatimaan puitteet päätöksenteolle sellaisissa tilanteissa, joissa tietoa ei ole riittävästi, ja esittämään tieteellisiä malleja, joiden pohjalta monilajikalastuksen hoito voidaan toteuttaa; painottaa, että tietojen keräämiseen ja analysointiin sekä tutkimuskumppanuuksien aktiiviseen kehittämiseen on otettava mukaan tutkijoiden ohella myös kalastajat ja kaikki sidosryhmät; |
31. |
toteaa, että jäsenvaltioiden esittämät puutteelliset tiedot, riittävän rahoituksen puute ja henkilöstön ja teknisten voimavarojen rajallisuus jäsenvaltioissa ovat yksi pääasiallisista syistä siihen, että suurimmasta osasta kalakantoja ei ole saatavana perustavanlaatuista tutkimustietoa; kehottaa komissiota luomaan järjestelmän, jonka avulla voidaan määrätä seuraamuksia niille jäsenvaltioille, jotka eivät täytä velvollisuuttaan kerätä ja toimittaa tietoja; katsoo, että uudesta Euroopan meri- ja kalatalousrahastosta olisi osoitettava jäsenvaltioille tarvittaessa teknistä ja taloudellista tukea luotettavien tietojen keräämiseen ja analysointiin ja että jäsenvaltioissa tehtävään tieteelliseen tutkimukseen on myönnettävä asianmukaiset taloudelliset resurssit; |
32. |
toteaa, että unionin rahoitusosuus tietoon perustuvaa hoitoa tukevien tieteellisten tietojen hankkimiseksi, käsittelemiseksi ja saataville asetettavaksi on nykyään enintään 50 prosenttia; kehottaa siksi lisäämään unionin ponnisteluja tällä saralla; |
33. |
kehottaa komissiota laatimaan EU:lle liikakapasiteetin määritelmän, joka kattaa alueelliset määritelmät ja jossa otetaan huomioon alueelliset erityispiirteet; kehottaa komissiota myös uudistamaan kalastuskapasiteetin määritelmää siten, että se kattaa sekä aluksen kalastuskapasiteetin että todellisen pyyntiponnistuksen; painottaa lisäksi tarvetta määritellä pienimuotoinen kalastus, jotta se voidaan erottaa teollisesta kalastuksesta; |
Sosioekonominen kestävyys
34. |
ottaa huomioon, että meren elolliset luonnonvarat ovat yhteinen julkinen hyödyke ja että niitä ei voi yksityistää; suhtautuu kielteisesti tämän julkisen hyödykkeen hyväksikäyttöä koskevien yksityisten omistusoikeuksien luomiseen; |
35. |
toteaa, että perusasetukseen sisältyvä ehdotus siirrettäviä kalastusoikeuksia koskevista järjestelmistä liikakapasiteettiongelmien ratkaisukeinoja voi synnyttää kilpailua rajoittavia, keinottelevia ja keskittymiseen tähtääviä käytäntöjä; katsoo, että järjestelmän olisi oltava vapaaehtoinen ja jatkossakin jäsenvaltioiden päätettävissä; toteaa, että kyseisiä järjestelmiä ilman toimivia rajoituksia ja tehokkaita suojakeinoja käyttöön ottaneiden jäsenvaltioiden kokemukset ovat osoittaneet, että siirrettävien kalastusoikeuksien käyttöönotolla ja kalastusoikeuksien lisääntyneellä keskittymisellä muutamille elinkeinonharjoittajille on suora yhteys toisiinsa ja että sitä myötä kalastustuotteiden hinnat ovat nousseet; toteaa, että vaikka tällaisen järjestelmän käyttöönotto on joissakin maissa johtanut laivastokapasiteetin vähenemiseen, tämä on tapahtunut pääasiassa pienimuotoisen rannikkokalastuksen kustannuksella, joka ei ole ympäristön kannalta kaikkein tuhoisin tekijä mutta sen sijaan taloudellisesti uhanalaisin kalastuksen osa-alue ja rannikkoalueiden suurin työpaikkojen ja taloudellisen toiminnan luoja; palauttaa mieliin, että kalastuskapasiteetin vähentäminen ei välttämättä tarkoita pyyntiponnistuksen vähentymistä vaan ainoastaan kalavarojen hyödyntämisen keskittymistä taloudelliselta kannalta kilpailukykyisemmille toimijoille; korostaa, että jos otetaan käyttöön kalastusoikeuksien siirtojärjestelmiä, on huolehdittava pienimuotoisen rannikkokalastuksen suojelusta; |
36. |
katsoo, että etusija kalavesille pääsyssä olisi annettava niille, jotka harjoittavat sosiaalisesti ja ekologisesti vastuullista kalastusta; toteaa, että kapasiteetin vähentäminen on mahdollista toteuttaa tietyillä kalastusalueilla ilman kalastusoikeuksien siirtojärjestelmiä; kehottaa jäsenvaltioita toteuttamaan omien olosuhteidensa kannalta asianmukaisimpia toimenpiteitä kapasiteetin vähentämiseksi aina kun siihen on tarvetta; |
37. |
katsoo, että muun muassa öljyn hinnan vaihtelut heikentävät kalastusalan taloudellista kannattavuutta; kehottaa komissiota esittämään sopivia toimenpiteitä kalastus- ja vesiviljelyalan polttoainetehokkuuden parantamiseksi kalastuskapasiteettia lisäämättä, jotta voidaan helpottaa Euroopan kalastajien ja kalanviljelijöiden tämänhetkistä vaikeaa taloudellista tilannetta, sekä esittämään rannikko- ja saarialueita ja erityisesti syrjäisimpiä alueita koskevan toimintasuunnitelman; |
38. |
muistuttaa, että kalastuksen ansiosta maailman valtameret takaavat 500 miljoonalle ihmiselle ravinnonsaannin, elintarviketurvan ja elannon ja 400 miljoonalle köyhimpien maiden asukkaalle vähintään 50 prosenttia heidän saamastaan eläinproteiinista, ja lisäksi valtamerillä on erittäin suuri merkitys ilmastonmuutoksen hillitsemisessä, sillä siniset hiilinielut muodostavat suurimman pitkäaikaisen hiilinielun, ja valtameret mahdollistavat liikenteen harjoittamisen ja tarjoavat elinympäristön noin 90 prosentille maapallon elollisista olioista; |
39. |
muistuttaa tarpeesta valvoa tiukasti unionin markkinoille tulevia kalastustuotteita ja sertifioida ne, jotta voidaan varmistaa, että tuotteet ovat peräisin kestävästä kalastuksesta ja että tuontituotteet täyttävät unionin tuottajilta edellytettävät vaatimukset, jotka koskevat esimerkiksi merkintöjä, jäljitettävyyttä, kasvien terveyttä koskevia sääntöjä ja vähimmäiskokoa; |
Kalastus- ja vesiviljelyalan työpaikkojen takaaminen tulevaisuudessa
40. |
on vahvasti sitä mieltä, ettei uudistettua YKP:ta saa irrottaa sen sosioekonomisesta ja ympäristöä koskevasta kehyksestä; katsoo, että kalastus- ja vesiviljelyalaa on pidettävä merkittävänä suorien ja epäsuorien työpaikkojen luojana, joka piristää Euroopan merialueiden talouselämää ja tukee kaikkea taloudellista toimintaa sekä myötävaikuttaa EU:n elintarviketurvaan; katsoo, että YKP:n olisi siksi nostettava kalastuksesta riippuvaisten yhteisöjen elintasoa ja taattava kalastajille paremmat työskentelyolosuhteet erityisesti työterveys- ja työturvallisuuslainsäädännön sekä työehtosopimuksissa vahvistettujen sääntöjen avulla; |
41. |
on huolissaan siitä, että viimeisten kymmenen vuoden aikana on menetetty yli 30 prosenttia pyyntialan työpaikoista; katsoo, että kalakantojen pienentyminen, taatun vähimmäistulon puuttuminen ja alhaiset ensimyyntihinnat sekä vaikeat työolot jarruttavat alan henkilöstöresurssien välttämätöntä uusiutumista; |
42. |
panee tyytyväisenä merkille tutkimustulokset siitä, että jos kalakantojen annetaan kasvaa sellaisen tason yläpuolelle, jolla voidaan varmistaa kestävä enimmäistuotto, tästä seuraisi huomattavia sosiaalisia ja taloudellisia hyötyjä, kuten työllisyyden kasvua, suurempia saaliita ja tuottavuuden parantumista; |
43. |
katsoo, että kalastusala voi pysyä kestävänä vain, jos sosioekonomiset ja ympäristönäkökohdat saadaan tasapainoon ja jos alalla on riittävästi asianmukaisen koulutuksen saaneita ammattitaitoisia työntekijöitä; katsoo, että tämän tavoitteen saavuttamiseksi kalastusalan ammattiurista on tehtävä houkuttelevia ja tutkinto- ja koulutusvaatimusten on vastattava kansainvälisiä ja eurooppalaisia vaatimuksia; kehottaa komissiota edistämään asianmukaista koulutusta ja perehdyttämistä parhaisiin käytäntöihin ja meribiologiaan kalastuksen eri osa-alueilla, sillä näin voidaan houkutella alalle nuoria ja auttaa saamaan kalastus- ja vesiviljelyala kilpailukykyiseksi ja ympäristöystävälliseksi; katsoo, että olisi voitava käyttää aloituspaketteja, jotta voidaan saada uusi sukupolvi harjoittamaan pienimuotoista kalastusta; |
44. |
on tyytyväinen komission ehdotukseen valtamerien, merien ja rannikoiden mahdollistamaa kestävää kasvua koskevaksi "sinisen kasvun" aloitteeksi; katsoo, että kalastusalan ammatillisen liikkuvuuden lisääminen, työpaikkojen monipuolistaminen ja sellaisten välineiden määrittäminen, joiden avulla ammattitaito, tutkinnot ja koulutusohjelmat saadaan vastaamaan alan tarpeita, ovat tärkeitä meriteollisuuden sekä kalastus- ja vesiviljelyalan kasvulle; |
45. |
katsoo, että naisten rooli kalastusalalla olisi tunnustettava oikeudellisesti ja sosiaalisesti ja että naisten olisi saatava työstään palkkaa; vaatii, että kalastusalalla toimivien naisten on joka suhteessa voitava nauttia samoista oikeuksista kuin miesten ja että naisten on esimerkiksi voitava liittyä kalastusjärjestöjen jäseniksi ja saada niissä hallituspaikkoja; katsoo, että kalastusalan perheyrityksissä toimiville puolisoille ja elämänkumppaneille on annettava sama oikeudellinen asema ja samat sosiaaliset edut kuin direktiivissä 2010/41/EU tarkoitetuille itsenäisinä ammatinharjoittajina toimiville henkilöille; katsoo lisäksi, että Euroopan kalatalousrahastosta ja tulevasta Euroopan meri- ja kalatalousrahastosta myönnettävää rahoitusta olisi osoitettava kalastusalalla toimiville naisille tarkoitettuun erityiskoulutukseen; |
46. |
pelkää, että YKP:n uudistus saattaa asianmukaisten liitännäistoimenpiteiden puuttuessa johtaa työpaikkojen häviämiseen etenkin pyyntialalla ja maissa tapahtuvan saaliin käsittelyssä, mikä jarruttaisi jatkuvasti rannikko- ja saariyhteisöjen ja varsinkin syrjäisimpien alueiden muutenkin heikkoa kasvua; korostaa, että tarvitaan sosioekonomisia liitännäistoimenpiteitä, mukaan lukien ammatillista yhteistyötä ja työpaikkoja koskeva suunnitelma, jotta voidaan tasoittaa kestävän enimmäistuoton tavoittelusta johtuvia tilapäisiä vaikutuksia ja jotta alasta voidaan tehdä houkuttelevampi nuorille ja tarjota alalle tuleville kannustimia; kehottaa komissiota tarkastelemaan ja edistämään Euroopan investointipankin kanssa tehtävää yhteistyötä kalastusalan investointien lisäämiseksi; |
47. |
katsoo, että on edistettävä sellaisten kalastusalaan liittyvien innovaatioiden ja toimintojen kehittämistä, joilla voidaan kompensoida YKP:n uudistuksesta johtuvien mukautusten aiheuttamaa työpaikkojen vähenemistä; kehottaa komissiota laatimaan erityisiä ohjelmia, joilla edistetään kalastusmatkailua ja muita mereen ja kalastustoiminaan liittyviä talouskehityksen osa-alueita; |
Alueellistaminen
48. |
yhtyy komission ehdotuksessa esitettyyn näkemykseen, että Euroopan kalastus- ja vesiviljelyalalla vallitsevien erilaisten todellisuuksien vuoksi tarvitaan mukautuksia ja erityistoimenpiteitä, etenkin unionin rannikkoalueilla ja syrjäisimmillä alueilla; kannattaa ajatusta, että alueellistamisesta tehdään yksi tärkeimmistä tämän uuden hallinnointitavan välineistä, jotta voidaan vastata asianmukaisella tavalla kunkin merialueen tarpeisiin ja kannustaa noudattamaan unionin tasolla hyväksyttyjä sääntöjä; |
49. |
katsoo, että uudistuksen olisi oltava mahdollisuus edetä merkittävästi kohti tiedeyhteisön, teollisuuden ja työmarkkinaosapuolten välistä uudenlaista yhteistyötä alueellistamisprosessin toteuttamiseksi; |
50. |
korostaa kalastusalan merkitystä syrjäisimpien alueiden sosioekonomisen tilanteen, työllisyyden ja taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden kannalta, sillä kyseisten alueiden talouksia haittaavat pysyvät rakenteelliset rajoitteet ja niiden ei ole helppo monipuolistaa taloudellista toimintaansa; |
51. |
katsoo, että alueellistamisessa on luotava selkeät ja yksinkertaiset säännöt asianmukaisella tasolla, jolloin sääntöjen noudattaminen tehostuu; on myös vahvasti sitä mieltä, että alueellisilla neuvoa-antavilla toimikunnilla olisi oltava laajempi edustus ja enemmän vastuuta ja että niiden olisi edistettävä sidosryhmien välistä vuoropuhelua ja yhteistyötä ja osallistuttava aktiivisesti monivuotisten hoitosuunnitelmien laatimiseen; muistuttaa lainsäädäntövallan käyttäjien roolista näiden suunnitelmien hyväksymisessä; |
52. |
katsoo, että alueellisten neuvoa-antavien toimikuntien roolia on vahvistettava edustavuuden ja valtuuksien osalta; kehottaa komissiota esittämään uuden ehdotuksen sidosryhmien ja pienimuotoisen kalastuksen harjoittajien osallistumisen vahvistamiseksi, niin että alueellistuminen voi aidosti toteutua YKP:ssa; on tältä osin tyytyväinen komission ehdotukseen Mustanmeren alueen neuvoa-antavan toimikunnan perustamisesta; korostaa myös, että Välimeren yleinen kalastuskomissio (GFCM) ei tarjoa asianmukaisia puitteita Mustanmeren hallintaan ja että siksi tarvitaan uusi alueellinen kalastuksenhoitojärjestö; kehottaa komissiota tiivistämään Mustanmeren valtioiden kanssa käytävää vuoropuhelua erityisesti kalakantojen hyödyntämisestä ja säilyttämisestä; pyytää perustamaan syrjäisimpien alueiden neuvoa-antavan toimikunnan; katsoo, että alueellistamis- ja toissijaisuusperiaatteita koskevien komission suuntaviivojen mukaisesti olisi harkittava alueellisen neuvoa-antavan toimikunnan perustamista syrjäisimpiä alueita varten, kun otetaan huomioon kyseisten alueiden erityispiirteet; korostaa, että alueellisten neuvoa-antavien toimikuntien on avustettava parlamenttia ja neuvostoa monivuotisten suunnitelmien hyväksymisessä ja otettava tutkijat mukaan päätöksentekoonsa; |
53. |
katsoo, että YKP:n alueellistamisen on ilmennettävä hallinnoitavien kalastusalueiden maantieteellistä kattavuutta unionin lainsäädäntövallan käyttäjien tavoitteiden ja periaatteiden mukaisesti ja siten, että hoitotoimenpiteiden yksityiskohdista päätetään aluetasolla mahdollisimman paikallisesti eli joillakin kalastusalueilla tämä tarkoittaisi useamman jäsenvaltion alueella, kun taas toisilla kalastusalueilla kyse olisi vain yhden jäsenvaltion osasta; katsoo, että uusien rakenteiden luominen saattaa olla tarpeen, jotta kyseinen järjestelmä voisi toimia; |
54. |
pitää tärkeänä, että huomioidaan paremmin Euroopan kalastusalan tietyt osa-alueet, kuten pienimuotoinen rannikkokalastus, joka auttaa joillakin maantieteellisillä alueilla, esimerkiksi Välimerellä, turvaamaan alueen vaurauden ja työpaikat; |
55. |
on myös vakuuttunut siitä, että meriympäristöstä tarvitaan nykyistä kattavampi ja yhdennetympi näkemys ja että kaikki sidosryhmät osallistava merialueiden käytön suunnittelu paikallis- ja aluetasolla on välttämätön väline todellisen ekosysteemiin perustuvan hoitoa koskevan lähestymistavan täytäntöönpanoa varten; |
56. |
panee merkille, että tehokas suunnittelu alue- tai paikallistasolla helpottaa meriluonnonvarojen tarkoituksenmukaisinta käyttöä, jossa otetaan huomioon muun muassa paikalliset olosuhteet, markkinoiden vaatimukset, kilpaileva käyttö, suojeltujen alueiden tarve, sellaisten erityisalueiden nimeäminen, joilla ovat sallittuja ainoastaan tietyt parhaiden käytäntöjen mukaiset kalastusvälineet; |
57. |
korostaa, että YKP:n kunnianhimoista ja todellista uudistusta voidaan helpottaa, jos seuraavaksi kymmeneksi vuodeksi saadaan riittävästi rahoitusta, niin että voidaan tukea kaikkia uudistustoimenpiteitä ja puuttua mahdollisesti ilmeneviin sosioekonomisiin ongelmiin; vastustaa jäsenvaltioiden kehotuksia pyrkiä vähentämään kalatalouteen ja vesiviljelyyn myönnettäviä unionin määrärahoja; |
58. |
painottaa erityisesti Euroopan aluekehitysrahaston (EAKR), eurooppalaisen naapuruuden ja kumppanuuden välineen (ENPI) ja Euroopan kalatalousrahaston (EKTR) yhteistoimintaa rannikkoalueiden suunnittelussa; katsoo, että makroalueelliset strategiat, Euroopan alueellisen yhteistyön ohjelmat ja merialueohjelmat ovat sopivia välineitä EU:n rannikkoalueiden kokonaisvaltaisten kehittämisstrategioiden käyttöön ottamiseksi; |
59. |
vaatii, että tulevasta Euroopan meri- ja kalatalousrahastosta on myönnettävä tukea kalastuslaivastojen nykyaikaistamista varten turvallisuuteen, ympäristönsuojeluun ja polttoaineen säästämiseen liittyvistä syistä; |
60. |
korostaa, että uusia meriympäristöä koskevia politiikkoja, tavoitteita tai painopistealueita varten on osoitettava uusia rahoitusvälineitä; suhtautuu kielteisesti näiden uusien painopistealueiden, tavoitteiden tai politiikkojen (kuten esimerkiksi yhdennetyn meripolitiikan) rahoittamiseen kalastuspolitiikkaa varten tarvittavien määrärahojen kustannuksella; |
61. |
palauttaa mieliin SEUT-sopimuksen 208 artiklan, joka velvoittaa unionin ottamaan huomioon kehitysyhteistyöpolitiikan tavoitteet toteuttaessaan muita sellaisia politiikkoja, YKP mukaan luettuna, jotka voivat vaikuttaa kehitysmaihin; |
62. |
korostaa, että tuotuihin kalastus- ja vesiviljelytuotteisiin olisi sovellettava samoja sosiaalisia, terveys- ja hygieniavaatimuksia kuin Euroopan omaan tuotantoon, ottaen huomioon kaikki vaiheet "pyydyksestä pöytään", ja katsoo, että kehitysmaat tarvitsevat taloudellista ja teknistä tukea näiden vaatimusten täyttämiseksi, mutta myös torjuakseen tehokkaasti laitonta, ilmoittamatonta ja sääntelemätöntä kalastusta; |
63. |
korostaa, että mahdollisessa pääsyssä kehitysmaiden kalavaroihin on noudatettava sekä Yhdistyneiden kansakuntien merioikeusyleissopimuksen (UNCLOS) 62 artiklaa ylijäämäkalavaroista että 69 ja 70 artiklaa sisämaavaltioiden ja maantieteellisesti epäsuotuisassa asemassa olevien valtioiden oikeuksista alueella erityisesti paikallisen väestön ravinnontarpeen ja sosioekonomisten tarpeiden osalta; |
64. |
tuo jälleen kerran esille UNCLOS-sopimuksessa esitetyn ylijäämää koskevan perusedellytyksen, kun käytetään kalavaroja kolmansien maiden vesillä; tähdentää, että ylijäämä on määriteltävä asianmukaisesti ja tieteellisesti; painottaa, että YKP:n on taattava kansallisten ja mahdollisten ulkomaisten alusten kokonaispyyntiponnistuksia koskevien asiaankuuluvien tietojen avoimuus ja tietojen vaihto EU:n ja kumppaneina olevien kolmansien maiden välillä asiaankuuluvien kalavarojen osalta; |
65. |
toistaa, että tulevan YKP:n on perustuttava hyvän hallintotavan periaatteisiin, muun muassa avoimuuteen ja tiedonsaantiin Århusin yleissopimuksen mukaisesti, ja että sen on katettava myös kestävien kalastussopimusten arvioinnit; |
66. |
painottaa, että EU:n olisi edistettävä kestävää luonnonvarojen hoitoa kolmansissa maissa, ja kehottaa EU:ta siksi vauhdittamaan toimia laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastustoiminnan torjumiseksi; korostaa, että kestävissä kalastussopimuksissa on keskityttävä enemmän tieteelliseen tutkimukseen sekä tietojen keruuseen, seurantaan, valvontaan ja tarkkailuun; katsoo, että EU:n olisi osoitettava tarvittavat rahoitukseen, tekniikkaan ja henkilöstöön liittyvät resurssit kolmansien kumppanimaiden tukemiseen; |
67. |
toistaa, että YKP:n on oltava linjassa kehitysyhteistyö- ja ympäristöpolitiikan kanssa, merten ekosysteemien suojelu mukaan luettuna; vaatii tämän vuoksi toimia tieteellisen tiedon parantamiseksi ja laajentamiseksi sekä kansainvälisen yhteistyön vahvistamiseksi, jotta varmistetaan paremmat tulokset; |
68. |
toistaa, että kaikkien EU-kansalaisten on noudatettava kaikkialla toimiessaan YKP:n sääntöjä ja säännöksiä, myös sen ympäristö- ja sosiaalisäännöksiä; |
*
* *
69. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle ja komissiolle. |
(1) EYVL C 271 E, 7.11.2002, s. 401.
(2) EUVL L 358, 31.12.2002, s. 59.
(3) EUVL C 187 E, 24.7.2008, s. 228.
(4) EUVL C 323 E, 18.12.2008, s. 271.
(5) EUVL C 68 E, 21.3.2009, s. 26.
(6) EUVL L 164, 25.6.2008, s. 19.
(7) EUVL C 46 E, 24.2.2010, s. 31.
(8) EUVL C 76 E, 25.3.2010, s. 38.
(9) EUVL C 184 E, 8.7.2010, s. 75.
(10) EUVL C 212 E, 5.8.2010, s. 37.
(11) EUVL C 348 E, 21.12.2010, s. 15.
(12) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2012)0052.
(13) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2011)0234.
Torstai 13. syyskuuta 2012
3.12.2013 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 353/117 |
Torstai 13. syyskuuta 2012
Toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden soveltamista EU:n säädöskäytäntöön koskeva 18. vuosikertomus (2010)
P7_TA(2012)0340
Euroopan parlamentin päätöslauselma 13. syyskuuta 2012 toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden soveltamista EU:n säädöskäytäntöön koskevasta 18. vuosikertomuksesta (2010) (2011/2276(INI))
2013/C 353 E/14
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon toimielinten välisen sopimuksen paremmasta lainsäädännöstä (1), |
— |
ottaa huomioon jäsenvaltioiden ja komission 28. syyskuuta 2011 antaman yhteisen poliittisen lausuman selittävistä asiakirjoista (2), |
— |
ottaa huomioon Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission 27. lokakuuta 2011 antaman poliittisen lausuman selittävistä asiakirjoista (3), |
— |
ottaa huomioon Euroopan parlamentin ja neuvoston toimivaltaisten yksiköiden 22. heinäkuuta 2011 sopimat käytännön järjestelyt SEUT-sopimuksen 294 artiklan 4 kohdan täytäntöönpanosta päästäessä sopimukseen ensimmäisessä käsittelyssä, |
— |
ottaa huomioon 14. syyskuuta 2011 antamansa päätöslauselman paremmasta säädöskäytännöstä, toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteista sekä järkevästä sääntelystä (4), |
— |
ottaa huomioon 14. syyskuuta 2011 antamansa päätöslauselman komission 27. vuosikertomuksesta Euroopan unionin oikeuden soveltamisen valvonnasta (5), |
— |
ottaa huomioon 8. kesäkuuta 2011 antamansa päätöslauselman riippumattoman vaikutustenarvioinnin takaamisesta (6), |
— |
ottaa huomioon komission kertomuksen toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteista (18. kertomus, "Parempi säädöskäytäntö vuonna 2010") (COM(2011)0344), |
— |
ottaa huomioon komission kertomuksen "Pienten ja keskisuurten yritysten sääntelytaakan keventäminen – Euroopan unionin sääntelyn mukauttaminen mikroyritysten tarpeisiin" (COM(2011)0803), |
— |
ottaa huomioon komission tiedonannon 28. vuosikertomuksesta EU:n lainsäädännön soveltamisen valvonnasta (2010) (COM(2011)0588), |
— |
ottaa huomioon komission tiedonannon järkevästä sääntelystä Euroopan unionissa COM(2010)0543, |
— |
ottaa huomioon 5. joulukuuta 2011 kokoontuneen kilpailukykyneuvoston päätelmät vaikutustenarvioinnista, |
— |
ottaa huomioon 30. toukokuuta 2011 kokoontuneen kilpailukykyneuvoston päätelmät järkevästä sääntelystä, |
— |
ottaa huomioon hallinnolliseen rasitukseen liittyviä kysymyksiä käsittelevän riippumattomien sidosryhmien korkean tason ryhmän 15. marraskuuta 2011 antaman raportin "Europe can do better: Report on the best practices in the Member States to implement EU legislation in the least burdensome way", |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 48 artiklan, |
— |
ottaa huomioon oikeudellisten asioiden valiokunnan mietinnön sekä perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan lausunnon (A7-0251/2012), |
A. |
ottaa huomioon, että vuonna 2010 Euroopan parlamentti sai kansallisilta parlamenteilta yli seitsemän kertaa niin monta kannanottoa kuin perusteltua lausuntoa; |
B. |
katsoo, että järkevää sääntelyä koskevalla toimintaohjelmalla pyritään lujittamaan parempaa säädöskäytäntöä koskevia toimia, yksinkertaistamaan EU:n lainsäädäntöä ja vähentämään hallinnollista rasitusta ja sääntelytaakkaa sekä tavoitellaan hyvää hallintotapaa, joka pohjautuu tietoon perustuvaan poliittiseen päätöksentekoon, jossa vaikutustenarvioinnit ja jälkitarkastukset ovat keskeisessä asemassa; |
C. |
katsoo, että vuonna 2003 tehty toimielinten välinen sopimus paremmasta lainsäädännöstä soveltuu huonosti nykyiseen Lissabonin sopimuksen luomaan lainsäädäntöympäristöön varsinkin, kun otetaan huomioon EU:n toimielinten epäyhtenäinen lähestymistapa selittäviä asiakirjoja koskevien yhteisten poliittisten julistusten hyväksymisessä ja sihteeristötasolla toteutettavat käytännön järjestelyt SEUT:n 294 artiklan täytäntöönpanossa; |
D. |
katsoo, että mikäli lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävässä säädöksessä tehdään väärä valinta SEUT:n 290 artiklan mukaisten delegoitujen säädösten ja SEUT:n 291 artiklan mukaisten täytäntöönpanosäädösten käyttämisen välillä, on olemassa vaara, että unionin tuomioistuin kumoaa säädöksen; |
Yleistä
1. |
korostaa, että lainsäädännön on yleisesti oltava selkeää, yksinkertaista, helposti ymmärrettävää ja kaikkien saatavilla; |
2. |
painottaa, että EU:n toimielinten on lakeja säätäessään kunnioitettava toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatetta; |
3. |
on syvästi huolissaan vaikutustenarviointilautakunnan näkemyksestä, jonka mukaan komissio ei usein ota kyseisiä periaatteita riittävästi huomioon vaikutustenarvioinneissaan; pitää äärimmäisen tärkeänä, että komissio puuttuu asiaan liittyviin puutteisiin varmistaakseen, että kyseisiä periaatteita noudatetaan; |
4. |
toistaa lukuisat pyyntönsä siitä, että vuonna 2003 tehdystä parempaa lainsäädäntöä koskevasta toimielinten välisestä sopimuksesta neuvoteltaisiin uudelleen, jotta voitaisiin ottaa huomioon Lissabonin sopimuksen luoma uusi lainsäädäntöympäristö, vakiinnuttaa nykyiset parhaat käytännöt ja saattaa sopimus ajan tasalle järkevää sääntelyä koskevan toimintaohjelman mukaisesti; ehdottaa, että samassa yhteydessä sovitaan delegoitujen säädösten ja täytäntöönpanosäädösten välistä rajankäyntiä koskevista järjestelyistä; pyytää puhemiestä ryhtymään tarvittaviin toimiin neuvottelujen aloittamiseksi muiden toimielinten kanssa; |
Toissijaisuusperiaatteen valvonta kansallisissa parlamenteissa
5. |
suhtautuu myönteisesti kansallisten parlamenttien ottamiseen tiiviimmin mukaan Euroopan unionin lainsäädännön laatimiseen, erityisesti lainsäädäntöehdotusten toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteen mukaisuuden valvontaan; |
6. |
panee merkille, että vuonna 2010 vastaanotettiin 211 kansallisten parlamenttien lausuntoa, mutta vain vähäinen määrä niistä – 34 – koski toissijaisuuteen liittyviä ongelmia; huomauttaa, että toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteen soveltamista koskevan pöytäkirjan 7 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetyt edellytykset täyttyivät ensi kertaa toukokuussa 2012 käsiteltäessä ehdotusta neuvoston asetukseksi työtaisteluoikeuden harjoittamisesta suhteessa sijoittautumisvapauteen ja palvelujen tarjoamisen vapauteen (COM(2012)0130); kehottaa tässä yhteydessä komissiota sen arvioidessa ehdotusta uudelleen kunnioittamaan kansallisten parlamenttien ilmaisemaa tahtoa, sillä uudella valvontamenettelyllä on tarkoitus taata, että päätökset tehdään mahdollisimman lähellä kansalaisia; |
7. |
kehottaa komissiota teettämään riippumattoman tutkimuksen, jossa analysoidaan alueellisten tai paikallisten parlamenttien roolia toissijaisuusperiaatteen noudattamisen valvonnassa; muistuttaa tässä yhteydessä Euroopan parlamentin ja kansallisten parlamenttien rahoittamasta IPEX-internetfoorumista, josta on hyötyä erityisesti valvontamenettelyyn liittyvässä tietojenvaihdossa; |
8. |
ehdottaa, että lainsäädäntöön osallistuville elimille muistutetaan siitä, että niiden on taattava toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden asianmukainen soveltaminen Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyn pöytäkirjan N:o 2 mukaisesti; |
9. |
huomauttaa, että vaikutustenarviointilautakunnan lisäksi useat kansalliset parlamentit ovat arvostelleet toissijaisuusperiaatteen huomioon ottamista Lissabonin sopimuksella käyttöönotetun toissijaisuusperiaatteen valvontamekanismin nojalla esittämissään kannanotoissa; huomauttaa kuitenkin lisäksi, että vuonna 2010 ei ylitetty perussopimusten liitteenä olevan pöytäkirjan N:o 2 mukaisten muodollisten menettelyjen soveltamiskynnystä; |
10. |
toteaa kuitenkin, että kansalliset parlamentit aloittivat 22. toukokuuta 2012 ensi kerran Lissabonin sopimuksen voimaantulon jälkeen "keltaisen kortin" menettelyn antamalla perusteltuja lausuntoja, joissa vastustettiin komission ehdotusta neuvoston asetukseksi työtaisteluoikeuden harjoittamisesta suhteessa sijoittautumisvapauteen ja palvelujen tarjoamisen vapauteen (COM(2012)0130); |
11. |
panee huolestuneena merkille, että kansalliset parlamentit ovat korostaneet joissakin lausunnoissa, että toissijaisuusperiaatteeseen liittyvät perustelut ovat olleet riittämättömiä tai puuttuneet kokonaan joistakin komission ehdotuksista; |
12. |
korostaa, että EU:n toimielinten on luotava olosuhteet, joissa kansalliset parlamentit voivat valvoa lainsäädäntöehdotuksia, ja varmistettava, että komissio esittää toissijaisuutta ja suhteellisuutta koskevissa päätöksissään yksityiskohtaiset ja kattavat perustelut Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyn pöytäkirjan N:o 2 5 artiklan mukaisesti; |
13. |
kehottaa arvioimaan, olisiko EU:n tasolla määriteltävä asianmukaiset perusteet toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden noudattamisen mittaamiseksi; |
14. |
katsoo, että on syytä tarkistaa, ovatko nykyiset perussopimuksissa säädetyt määräajat toissijaisuusperiaatteen noudattamisen tarkistamiselle kansallisissa parlamenteissa riittävän pitkiä; ehdottaa, että Euroopan parlamentti, komissio ja kansallisten parlamenttien edustajat selvittävät, miten mahdollisia esteitä kansallisten parlamenttien osallistumiselle toissijaisuusperiaatteen valvontamekanismiin voitaisiin lieventää; |
15. |
muistuttaa, että toissijaisuusperiaatteen mukaan unioni toimii muilla kuin sen yksinomaiseen toimivaltaan kuuluvilla aloilla vain silloin ja siinä määrin kuin suunnitellun toimen tavoitteet voidaan saavuttaa paremmin unionin tasolla kuin kansallisella, alueellisella tai paikallisella tasolla; toissijaisuus voi näin ollen johtaa paitsi unionin toiminnan laajentamiseen sen toimivallan puitteissa olosuhteiden sitä vaatiessa myös, päinvastoin, toiminnan rajoittamiseen tai vähentämiseen silloin kun se ei enää ole perusteltua; korostaa, että toissijaisuus ei tässä yhteydessä koske vain EU:n ja sen jäsenvaltioiden välistä suhdetta vaan myös alue- ja paikallistasoja; |
16. |
kehottaa komissiota kehittämään ja säännönmukaistamaan selvitykset, jotka oikeuttavat sen tekemään lainsäädäntöehdotuksia toissijaisuusperiaatteen nojalla; palauttaa mieliin, että unionin hallinto-oikeutta olisi mukautettava ja yksinkertaistettava hallinto- ja sääntelykustannusten vähentämiseksi; toteaa, että toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteita olisi sovellettava vastaavasti; |
17. |
pitää valitettavana, että komissio ei ole raportoinut asianmukaisesti suhteellisuusperiaatteen soveltamisesta erityisesti delegoituja säädöksiä ja täytäntöönpanosäädöksiä koskevien SEUT:n 290 ja 291 artiklojen käyttöön; varoittaa neuvostoa, että sen ei pidä hämärtää delegoitujen säädösten ja täytäntöönpanosäädösten selvää eroa; kehottaa komissiota varmistamaan näiden kahden artiklan asianmukaisen soveltamisen; |
18. |
toteaa, että Euroopan unionin tuomioistuin on kertomuskaudella antanut vain yhden tuomion suhteellisuus- ja toissijaisuusperiaatteesta (matkaviestinnän verkkovierailuista) ja että siinä todetaan, ettei kumpaakaan näistä periaatteista ole rikottu, koska hintojen rajoittaminen loppukäyttäjien suojelemiseksi on tarpeen ja kyseinen tavoite voidaan parhaiten saavuttaa unionin tasolla. |
19. |
panee tässä suhteessa tyytyväisenä merkille, että on otettu käyttöön edellä mainittu uudistettu IPEX-verkkosivusto, joka voi vauhdittaa toissijaisuusperiaatteen valvontamekanismin toimintaa koskevia parannuksia ja siihen osallistumista, ja painottaa, että sivuston kehittämistä on edistettävä edelleen; |
20. |
korostaa, että on välttämätöntä ulottaa toissijaisuusperiaatteen valvonta alueelliselle ja paikalliselle tasolle jäsenvaltioissa; pitää siksi myönteisinä alueiden komitean julkaisemaa vuosikertomusta toissijaisuusperiaatteesta ja komitean perustamaa REGPEX-verkkosivustoa, jotka molemmat helpottavat tietojen vaihtoa ja auttavat edelleen parantamaan toissijaisuusperiaatteen valvontaa; |
21. |
kehottaa kansallisia parlamentteja kuulemaan lainsäädäntövaltaa käyttäviä alueellisia parlamentteja toissijaisuusperiaatteen soveltamista koskevan pöytäkirjan mukaisesti; kehottaa komissiota kiinnittämään toissijaisuusperiaatteen noudattamisen valvonnassa ja erityisesti toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatetta koskevissa vuosikertomuksissaan huomiota lainsäädäntövaltaa käyttävien alueellisten parlamenttien rooliin; |
Tietoon perustuva poliittinen päätöksenteko
22. |
painottaa järkevää sääntelyä koskevan toimintaohjelman ja uusien sääntelytapojen kehittämisen tärkeyttä sen varmistamisessa, että EU:n lainsäädäntö on tarkoituksenmukaista ja voi tehokkaasti edistää tuleviin kilpailukykyä ja kasvua koskeviin haasteisiin vastaamista; |
23. |
panee merkille vaikutustenarviointien ratkaisevan tärkeän merkityksen päätöksenteon tukivälineenä lainsäädäntömenettelyssä ja painottaa, että toissijaisuuteen ja suhteellisuuteen liittyvät kysymykset on tässä yhteydessä otettava asianmukaisesti huomioon; |
24. |
korostaa parlamentin sitoutumista järkevää sääntelyä koskevan toimintaohjelman mukaisiin velvoitteisiinsa ja kannustaa lainsäädäntötyöhön osallistuvia valiokuntia hyödyntämään parlamentin vaikutustenarvioinnin osastoa rutiininomaisesti; palauttaa mieliin, että parlamentti ja neuvosto sitoutuivat vuonna 2005 hyväksytyssä vaikutustenarviointia koskevassa toimielinten yhteisessä lähestymistavassa suorittamaan vaikutustenarvioinnin ennen asiasisältöä koskevien muutosten hyväksymistä, ja kehottaa valiokuntia hyödyntämään uutta vaikutustenarvioinnin osastoa tämän sitoumuksen täyttämisessä; |
25. |
ehdottaa, että valiokunnat pyytäisivät vaikutustenarvioinnin osastoa laatimaan osana järjestelmällisempää menettelytapaa vaikutustenarvioinnin huomioon ottamisessa parlamentissa jokaisesta vaikutustenarvioinnista lyhyen tiivistelmän, joka otetaan huomioon alustavassa käsittelyssä; ehdottaa, että tiivistelmä voisi sisältää lyhyet päätelmät vaikutustenarvioinnin laadusta sekä lyhyen selvityksen keskeisistä tuloksista ja mahdollisista analyysin osa-alueista, joita komissio ei ole ottanut huomioon; katsoo, että menettely tehostaisi merkittävästi lainsäädäntöehdotusten tarkastelua parlamentissa; |
26. |
pitää välttämättömänä, että vaikutustenarvioinnin osaston käyttämät menetelmät ovat yhteensopivia ja vertailtavissa komission menettelytavan kanssa, ja kehottaa parlamenttia ja komissiota tässä suhteessa täysipainoiseen yhteistyöhön; |
27. |
palauttaa mieliin vuonna 2003 tehdyn toimielinten välisen sopimuksen paremmasta lainsäädännöstä ja kannustaa neuvostoa saattamaan viipymättä päätökseen toimet oman vaikutustenarviointimekanisminsa käyttöön ottamiseksi vuoden 2003 sopimuksessa vahvistettujen velvoitteiden mukaisesti; |
28. |
kannustaa komissiota jatkamaan oman vaikutustenarviointia koskevan menettelynsä kehittämistä sekä kehottaa komissiota vahvistamaan vaikutustenarviointilautakunnan asemaa ja erityisesti ainoastaan viimeistelemään ja esittelemään säädösehdotukset, jotka on hyväksytty lautakunnan puoltavalla lausunnolla; |
Sääntelytaakan keventäminen
29. |
panee tyytyväisenä merkille komission tiedonannon pienten ja keskisuurten yritysten sääntelytaakan keventämisestä; pitää välttämättömänä, että komissio noudattaa lainsäädännön valmistelussa "pienet ensin" -periaatetta, ja pitää rohkaisevana komission osoittamaa sitoutumista ja halua mennä nykyisiä menettelytapoja pidemmälle ja ottaa käyttöön pienyrityksiä koskevia kevyempiä sääntelyjärjestelmiä ja poikkeuksia; |
30. |
palauttaa mieliin parlamentin kannan sääntelyä koskeviin poikkeuksiin ja kehottaa komissiota laajentamaan poikkeuksen koskemaan pk-yrityksiä, jos säännökset vaikuttaisivat niihin suhteettomasti eikä ole perusteltua syytä sisällyttää niitä lainsäädännön soveltamisalaan; pitää myönteisenä, että pk-yritystestin tinkimätöntä soveltamista on alettu uudelleen painottaa ja pitää mikroyrityksiä koskevaa ulottuvuutta olennaisena osana pk-yritystestiä, jossa arvioidaan järjestelmällisesti kaikki käytettävissä olevat vaihtoehdot; pitää siksi myönteisenä komission kantaa mikroyrityksiin, jotka olisi sisällytettävä lainsäädäntöehdotuksen soveltamisalaan täysimääräisesti vain, jos ne läpäisevät tiukennetun pk-yritystestin; |
31. |
muistuttaa komissiota kuitenkin siitä, että todistustaakan kääntäminen ei saisi automaattisesti johtaa monimutkaisempaan lainsäädäntöön, jonka kehittämisessä ei ole otettu huomioon pk-yrityksiä; kehottaa komissiota pyrkimään lainsäädännön yksinkertaistamiseen aina kun mahdollista ja vastedeskin valmistelemaan ja tekemään ehdotuksia siten, että lainsäädännön valmistelua ohjaavina periaatteina ovat saatavuus ja täytäntöönpanon helppous pk-yrityksissä silloinkin, kun sovelletaan poikkeuksia; |
32. |
korostaa, että komission on varmistettava parannetun pk-yritystestin johdonmukainen soveltaminen komission kaikissa osastoissa, ja kehottaa jäsenvaltioita sisällyttämään samanlaisia pohdintoja omaan päätöksentekoonsa; |
33. |
panee tyytyväisen merkille komission ehdottaman räätälöidyn lähestymistavan lainsäädäntöön; kehottaa harkitsemaan räätälöimisen mahdollista soveltamista tulevaisuudessa tarkistettaessa voimassa olevaa lainsäädäntöä; |
Jatkotoimet, jälkitarkastukset ja palaute poliittisessa päätöksenteossa
34. |
panee tyytyväisenä merkille, että komissio hyväksyi parlamentin suosituksen täytäntöönpanoa koskevan tiedon julkaisemisesta ja puuttui siten ylimääräisten vaatimusten lisäämistä koskevaan ongelmaan (nk. gold-plating); muistuttaa komissiota ja neuvostoa, että varmistaakseen nykyisten ja tulevien taakkojen keventämistä koskevien ohjelmien onnistumisen komission ja jäsenvaltioiden on tehtävä aktiivista yhteistyötä, jotta voidaan välttää epäjohdonmukaisuudet lainsäädännön tulkinnassa ja täytäntöönpanossa; vaatii jäsenvaltioita vähentämään hallinnollista taakkaansa vielä 25 prosentilla vuoteen 2015 mennessä; |
35. |
katsoo, että yksinkertaistamisperiaatteesta tinkivien EU:n toimielinten julkistamista koskevilla ehdotuksilla tarkoitetaan hyvää; katsoo kuitenkin, että tällainen julkisuus olisi tarpeetonta, jos asianomaiset sidosryhmät ja toimielimet osallistettaisiin rakentavammin lainsäädännön valmisteluun ja jos yleisiä yksinkertaistamista koskevia sitoumuksia ja järkevää sääntelyä koskevaa toimintaohjelmaa noudatettaisiin; ehdottaa silti, että tiedot julkistettaisiin niistä jäsenvaltiosta, jotka lisäävät eniten ylimääräisiä vaatimuksia direktiivien täytäntöönpanossa, sekä niistä, joissa EU:n lainsäädännön saattamisessa osaksi kansallista lainsäädäntöä on eniten viivästyksiä, epätarkkuutta ja puutteita; |
36. |
palauttaa mieliin aiemmat lausuntonsa komission kuulemismenettelyn laaja-alaisen tarkistamisen tarpeesta ja odottaa, että komissio hyväksyy parlamentin asiaa koskevat suositukset vuoden 2012 loppuun mennessä; |
Jatkuvuuden ja valppauden varmistaminen
37. |
korostaa näiden toimenpiteiden merkitystä EU:n uuden talouskasvun keskeisenä osana; palauttaa tässä suhteessa mieliin järkevää sääntelyä koskevan päätöslauselmansa ja kehottaa komissiota tekemään ehdotuksia sellaisen sääntelyä koskevan hyvitysjärjestelmän täytäntöönpanosta, joka edellyttää, että ennen kuin annetaan uutta lainsäädäntöä, josta aiheutuu kuluja, on määriteltävä vastaavia kuluvähennyksiä; palauttaa lisäksi mieliin myönteisen kantansa hallinnollisen rasituksen keventämisohjelman soveltamisalan laajentamiseen ja kehottaa komissiota sisällyttämään vuoden 2013 työohjelmaansa ohjelman yleisen sääntelytaakan keventämiseksi; |
*
* *
38. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle ja jäsenvaltioiden parlamenteille. |
(1) EUVL C 321, 31.12.2003, s. 1.
(2) EUVL C 369, 17.12.2011, s. 14.
(3) EUVL C 369, 17.12.2011, s. 15.
(4) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2011)0381.
(5) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2011)0377.
(6) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2011)0259.
3.12.2013 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 353/122 |
Torstai 13. syyskuuta 2012
EU:n koheesiopolitiikan strategia Atlantin alueella
P7_TA(2012)0341
Euroopan parlamentin päätöslauselma 13. syyskuuta 2012 EU:n koheesiopolitiikan strategiasta Atlantin alueella (2011/2310(INI))
2013/C 353 E/15
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 225 artiklan, |
— |
ottaa huomioon Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle annetun komission tiedonannon "Meristrategian laadinta Atlantin valtameren alueelle" (COM(2011)0782), |
— |
ottaa huomioon neuvoston 14. kesäkuuta 2010 hyväksymät päätelmät Atlantin aluetta koskevasta Euroopan unionin strategiasta, |
— |
ottaa huomioon Itämeren aluetta ja Tonavan aluetta koskevat EU:n strategiat, |
— |
ottaa huomioon 9. maaliskuuta 2011 antamansa päätöslauselman EU:n strategiasta Atlantin aluetta varten (1), |
— |
ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon komission tiedonannosta "Meristrategian laadinta Atlantin valtameren alueelle" (ECO/306), |
— |
ottaa huomioon alueiden komitean lausunnon komission tiedonannosta "Meristrategian laadinta Atlantin valtameren alueelle", |
— |
ottaa huomioon 23. kesäkuuta 2011 antamansa päätöslauselman tavoitteesta 3: rajat ylittävän, valtioiden välisen ja alueiden välisen yhteistyön tuleva toimintaohjelma (2), |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 48 artiklan, |
— |
ottaa huomioon aluekehitysvaliokunnan mietinnön sekä liikenne- ja matkailuvaliokunnan lausunnon (A7-0222/2012), |
A. |
toteaa, että Atlantin alueella on tiettyjä määritteleviä piirteitä, jotka edellyttävät Euroopan tason poliittisia vastauksia:
|
B. |
toteaa, että Euroopan kriisi on pahentanut tilannetta ja että suuri osa Atlantin alueen kannalta merkittävistä alueista on joutunut toteamaan kehityksensä hiipuvan; |
C. |
katsoo, että Atlantin alue koostuu suhteellisen heterogeenisten alueiden kokonaisuudesta, että monet niistä eivät ole aina päässeet unionin keskimääräiseen tulotasoon ja että ne kuuluvat siten edelleen Euroopan koheesiopolitiikkaa koskevien tavoitteiden piiriin; |
D. |
katsoo, että makroalueellinen strategia on olennainen Atlantin alueen dynaamisuuden lisäämiseksi, sillä siinä tarjotaan yhteistä lähestymistapaa, jonka tarkoituksena on
|
E. |
katsoo, että strategian olisi katettava kaikki EU:n Atlantin alueet, mukaan lukien Englannin kanaalin ja Irlanninmeren rannikkoalueet, syrjäisimmät alueet sekä merentakaiset maat ja alueet ja että siinä olisi otettava huomioon Atlantin alueiden ja Pohjanmeren alueiden vuorovaikutus; |
F. |
katsoo, että on turvattava edellä mainittujen alueiden ympäristöä koskeva, sosiaalinen ja taloudellinen kestävä kehitys; |
Atlantin aluesuunnittelua koskeva politiikka
1. |
toivoo, että strategiassa omaksutaan laaja lähestymistapa vahvistamalla Atlantin alueen tulevaa kehittämistä koskeva strateginen visio, sisällyttämällä siihen alueellinen ulottuvuus, kehittämällä maan ja meren yhteyksiä ja luomalla järjestelmä, jolla hallinnoidaan paremmin Atlantin alueita koskevaa meri- ja maa-alueiden kaavoituspolitiikkaa; |
2. |
pyytää, että Atlantin strategisessa prosessissa otetaan täysipainoisesti huomioon nykyisistä makroalueellisista ja muista valtioiden välisistä strategioista saadut arvokkaat kokemukset, etenkin ne, jotka koskevat hallintotavan, politiikan kehittämisen, viestinnän ja omistajuuden, kohteiden ja arvioinnin kaltaisia kysymyksiä; |
3. |
pitää koheesiopolitiikkaa olennaisena välineenä, jolla ratkaistaan unionin aluepolitiikan haasteet ja kannustetaan tämän makroalueen pienempien alueiden omaan kehittymiseen; |
4. |
edellyttää, että strategiassa ja sen toimintasuunnitelmassa korostetaan painokkaasti työpaikkoja, kasvua ja sekä merialueille että sisämaan alueille tehtäviä investointeja; |
5. |
pyytää perustamaan asianomaisten alueiden ja jäsenvaltioiden sekä komission edustajista koostuvan Atlantin merialueiden pysyvän aluesuunnitteluelimen, jonka tehtävänä olisi koordinoida lopullista strategiaa ja valvoa toimintasuunnitelman toteuttamista eri alojen välisesti ja ylikansallisesti; |
6. |
katsoo, että meriä ja merenkulkua koskevien tietojen yhteinen hallinnointi unionin tasolla on välttämätöntä merten tarjoamien mahdollisuuksien hyödyntämiseksi; kehottaa komissiota jatkamaan toimia tietojen hallinnoinnin ja saatavuuden parantamiseksi; |
7. |
katsoo, että tarvitaan tiukkoja toimia ekologisen tasapainon ja biologisen monimuotoisuuden turvaamiseksi sekä hiilijalanjäljen pienentämiseksi Atlantin alueella; |
8. |
katsoo, että merikalastuksella, etenkin pienimuotoisella kalastuksella ja rannikkokalastuksella ja vesiviljelyä koskevilla toimilla on oltava keskeinen sija merialueiden kaavoituspolitiikassa, jolla pyritään edistämään päättäväisemmin talouskasvua, vaurauden tuottamista ja työpaikkojen luomista; toivoo, että yhteisen kalastuspolitiikan alueellistaminen mahdollistaa Atlantin alueeseen mukautetun ekosysteemiin perustuvan toimintamallin, ja pyytää tässä yhteydessä komissiota kuulemaan varhaisessa vaiheessa alueellisia neuvoa-antavia neuvostoja, kun yhteistä kalatalouspolitiikkaa ja hallinnointisuunnitelmia toteutetaan; |
9. |
edellyttää paikallisten, alueellisten ja rajat ylittävien kumppanuuksien muodostamista, jotta voidaan parantaa Atlantin alueen riskien ennaltaehkäisy- ja hallintakapasiteettia merellä ja maalla tapahtuvien onnettomuuksien, luonnononnettomuuksien ja rikollisen toiminnan (merirosvous, salakuljetus, laiton kalastus jne.) varalta sekä riittävien ja joustavien mekanismien käyttöön ottamista aiheutuneiden vahinkojen korjaamiseksi ja korvausten suorittamiseksi; vaatii eurooppalaisen rannikkovartioston perustamista; |
10. |
kehottaa tehostamaan nykyisiä alusten seurantajärjestelmiä, soveltamaan välittömästi EMSA:n vahvistettua toimivaltaa sekä tekemään toimivaltaisten viranomaisten kesken tietojen jakamista koskevia sopimuksia, jotta alukset voidaan tunnistaa ja jäljittää ja jotta voidaan torjua rajatylittävän rikollisuuden, salakuljetuksen, laittoman kalastuksen ja ihmiskaupan kaltaisia uhkia; painottaa, että on tärkeää edistää eurooppalaisten satelliittinavigointiohjelmien (EGNOS ja Galileo) käyttöönottoa ja täytäntöönpanoa Atlantin alueen etsintä- ja pelastusjärjestelmien toteuttamiseksi; palauttaa mieliin tarpeen varmistaa Euroopan unionin pitkän aikavälin rahoitus ympäristön ja turvallisuuden maailmanlaajuisen seurannan ohjelmalle (GMES), joka auttaa ehkäisemään ja hallitsemaan erityisesti merialueiden riskejä; |
11. |
pitää strategian alueellista ulottuvuutta keskeisenä Atlantin alueiden liikenneyhteyksien parantamisen kannalta ja katsoo, että strategiassa olisi keskityttävä Atlantin alueen Manner-Eurooppaan kytkemiseen, liikenne-, energia- ja tietoverkkojen yhteenliittämiseen, sisämaan maaseutu- ja kaupunkialueiden kehittämiseen sekä maa- ja merialueiden, myös erittäin syrjäisten alueiden ja saarialueiden, yhteyksien tehostamiseen; |
12. |
katsoo, että merten valtatiet mahdollistavat Atlantin alueiden liikenneyhteyksien parantamisen, kauppavaihdon tehostamisen, satamien taloustoiminnan edistämisen, matkailun piristämisen sekä hiilidioksidipäästöjen vähentämisen; pitää tärkeänä, että hiilidioksidipäästöjen vähentämistä koskevissa toimissa on otettava huomioon Atlantin alueen ja etenkin erittäin syrjäisten alueiden kauppamerenkulku, koska kauppatavaroiden ja henkilöiden meriliikenne on niillä olennaista alueellisen, sosiaalisen ja taloudellisen yhteenkuuluvuuden takaamiseksi; pyytää, että merten valtatiet saisivat tukea Verkkojen Eurooppa -välineestä; |
13. |
kannustaa merten moottoriteiden kestävyyden vuoksi ja Eurooppa 2020 -strategian mukaisesti laatimaan erityisiä suosituksia aluksista, jotta voidaan edistää vähäpäästöisiin käyttövoimajärjestelmiin siirtymistä sekä vaativien rakennuskriteerien soveltamista tehokkuuden, mukavuuden, kapasiteetin, turvallisuuden, sijainnin ja televiestinnän osalta; korostaa, että suosituksissa olisi keskityttävä lisäämään kyseisen liikennemuodon tehokkuutta, varmistamaan ympäristön suojeleminen ja helpottamaan liikennemuodon yhdentämistä muihin liikenneverkkoihin ja -muotoihin; |
14. |
pitää välttämättömänä parantaa Atlantin alueiden yhteyksiä muuhun Eurooppaan liikenneinfrastruktuurin investoinneilla multimodaaliliikenteen logiikkaa noudattaen; |
15. |
korostaa tehokkaan rajat ylittävän koordinoinnin ja yhteistyön tarvetta maantie- ja rautatieinfrastruktuurien rakentamisessa ja käytössä, mukaan lukien suurnopeusjunayhteydet, lentoasemat, meri- ja sisävesisatamat, sisämaan terminaalit ja logistiikka, jotta saadaan kestävä multimodaalinen kuljetusjärjestelmä; |
16. |
korostaa satamien taloudellista ja alueellista merkitystä ja on sitä mieltä, että rautatie- ja jokiyhteydet satamista sisämaahan ovat välttämätön edellytys satamien kilpailukyvyn kannalta; |
17. |
pitää valitettavana, ettei Euroopan laajuisten liikenneverkkojen ydinverkkoa koskevissa komission ehdotuksissa mainita koko Atlantin alueen kattavaa liikennekäytävää ja että tähän ydinverkkoon on ehdotettu liian vähän Atlantin satamia; katsoo, että useammista Atlantin satamista on tehtävä keskuskonttisatamia ja aikoo tehdä asiaa koskevia ehdotuksia; |
18. |
muistuttaa hyödyistä, joita yhtenäinen eurooppalainen ilmatila tuo alueellisen yhteenkuuluvuuden vahvistamiseen Euroopan unionissa toimivien alueellisten lentoasemien välisen liikenteen kasvun kautta, ja kehottaa komissiota varmistamaan, että toiminnalliset ilmatilan lohkot otetaan käyttöön tämän tavoitteen saavuttamiseksi asetetussa aikataulussa; |
Atlantin alueen elinkeinopolitiikka
19. |
toivoo, että strategialla tuetaan Atlantin alueiden dynaamisten talouden alojen kilpailukykyä soveltamalla asianmukaista elinkeinopolitiikkaa; katsoo tässä yhteydessä, että viranomaisten olisi edistettävä yksityisen sektorin investointeja tutkimuksessa ja kehittämisessä, innovoinnissa, klusterien kehittämisessä ja pk-yritysten tukemisessa; |
20. |
edellyttää, että on kiinnitettävä erityistä huomiota alueisiin, joilla toteutetaan yrityksiä ja aloja koskevia uudelleenjärjestelyjä tai suljetaan tai siirretään yrityksiä siten, että edistetään uudelleen teollistumista luomalla synergioita satamatoimintojen, logistiikan ja merkittävämpää lisäarvoa tuottavan liitännäisteollisuuden välille; edellyttää lisäksi, että on otettava käyttöön mekanismi, jolla vaihdetaan tietoja Atlantin alueeseen kuuluvien alueiden parhaista käytänteistä; |
21. |
katsoo, että strategialla olisi edistettävä merten ja merenkulun tutkimusta ja parannettava yritysten mahdollisuuksia saada näitä tietoja meriympäristöä koskevan tieteellisen tiedon parantamiseksi, merenkulkuun liittyvien alojen innovaatioiden piristämiseksi sekä meriluonnonvarojen kestävän hyödyntämisen mahdollistamiseksi; |
22. |
katsoo, että strategiassa olisi oltava kunnianhimoinen sosiaalisia kysymyksiä käsittelevä luku, jotta parannetaan nuorten koulutusta ja pääsyä merenkulkualan ammatteihin vahvistamalla mereen nykyisin liittyviä työllisyysrakenteita ja niiden merkitystä väestön rannikkoalueille jäämisen mahdollistamisessa, mutta samalla olisi kehitettävä uusia erityispiirteitä, joilla voidaan edistää kalastusalueiden kestävää kehitystä ja elämänlaadun parantamista näillä alueilla; |
23. |
korostaa, että merten uusiutuvat energialähteet ovat tulevaisuuden ala, jonka avulla voidaan lieventää ilmastonmuutosta ja vähentää unionin energiariippuvuutta, edistää kestävän energiapolitiikan harjoittamista Atlantin alueilla ja saavuttaa Eurooppa 2020 -tavoitteet; muistuttaa, että Atlantin alue on erityisen otollinen uusiutuvien energialähteiden ja erityisesti tuulienergian sekä aalto- ja vuorovesienergian edistämiseen, ja pitää välttämättömänä saada julkista tukea kyseistä teknologiaa koskeville yksityisille investoinneille; |
24. |
korostaa meriliikenteen sekä erittäin syrjäisten alueiden ja muiden, mantereella sijaitsevien alueiden yhteyksien strategista merkitystä Atlantin rannikolla; pyytää komissiota ehdottamaan toimenpiteitä satamien hallintomenettelyjen yksinkertaistamiseksi heikentämättä valmiuksia, jotka koskevat toimintojen ja lastien valvontaa ja todentamista; |
25. |
korostaa merenkulkuun liittyvien alojen, erityisesti telakkateollisuuden taloudellista painoarvoa Atlantin alueilla, sillä sen tilanne on erittäin vaikea tietyillä Atlantin alueilla ja komission on pyrittävä helpottamaan ratkaisujen löytämistä; pyytää komissiota käynnistämään uudelleen LeaderSHIP 2015 -aloitteen alan kilpailukyvyn vahvistamiseksi kansainvälisen kilpailun yhteydessä; |
26. |
painottaa mereen liittyvien toimintojen ja kalastuksen ja vesiviljelyn merkitystä Atlantin alueilla ja kannattaa julkisen tuen myöntämistä kalastusalusten uusimiseen ja nykyaikaistamiseen sekä pienimuotoisen rannikkokalastuksen ja simpukanviljelyn erityispiirteiden ja potentiaalin erillään pitämistä; |
27. |
korostaa, että on edistettävä sosiaalisesti, taloudellisesti ja ympäristön kannalta kestäviä matkailun muotoja, jotka voivat tuottaa merkittävästi lisäarvoa Atlantin alueille ja suojella samalla niiden ekosysteemiä ja biologista monimuotoisuutta; painottaa merimatkailun tukemista, jonka avulla voidaan kehittää urheilutoimintaa ja hyödyntää paremmin risteilymatkailua; |
28. |
korostaa Atlantin merenpohjan rikkaita luonnonvaroja ja on sitä mieltä, että strategialla olisi voitava edistää näiden luonnonvarojen etsintää ja hyödyntämistä ekologisesti kestävällä tavalla; |
Toimintasuunnitelma vuosiksi 2014–2020
29. |
edellyttää, että strategiassa on oltava ulkoinen ulottuvuus, jolla edistetään tiettyjen tavoitteiden saavuttamista ja houkutellaan kansainvälisiä investointeja nykyisten mahdollisuuksien hyödyntämiseksi, ja ehdottaa, että toimintasuunnitelman yhtenä pääelementtinä on oltava Atlantin alueen markkinoiminen paikkana, johon tehdään investointeja, jolla käydään ja jolla harjoitetaan liiketoimintaa; |
30. |
pyytää komissiota luomaan Atlantin makroalueen ja esittämään toimintasuunnitelman strategian täytäntöön panemiseksi vuosina 2014–2020; |
31. |
edellyttää, että toimintasuunnitelman laatimisessa, täytäntöönpanossa, arvioinnissa ja uudelleen tarkastelussa sovelletaan monitasoista hallinnointia koskevaa lähestymistapaa, johon alue- ja paikallisviranomaiset, yksityisen sektorin sidosryhmät ja kansalaisyhteiskunnan organisaatiot otetaan tiiviisti mukaan; |
32. |
korostaa, että toimintasuunnitelmaan käytetään EU:n nykyistä rahoitusta, eikä uusia budjettivälineitä aiota perustaa; |
33. |
ehdottaa toimintasuunnitelman liittämistä osaksi unionin aluepolitiikkaa, yhdennettyä meripolitiikkaa, tutkimus- ja innovaatiopolitiikkaa (Horisontti 2020) ja Verkkojen Eurooppa -välinettä; pitää olennaisena luoda synergiaa tutkimusta ja innovaatioita, liikennettä, ympäristöä, energiaa, teknologiaa, matkailua, kalastusta ja vesiviljelyä sekä kansainvälistä yhteistyötä koskevien EU:n muiden politiikanalojen kanssa; |
34. |
korostaa, että Euroopan investointipankki, hankkeiden rahoittamiseen kohdennettavat obligaatiolainat (hankejoukkolainat) ja julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuudet tarjoavat merkittävän potentiaalin strategiaa koskevien investointien rahoittamiseen; |
35. |
edellyttää, että tulevan Atlantin-strategian on perustuttava Eurooppa 2020 -strategian temaattisiin tavoitteisiin, minkä avulla kyetään sisällyttämään aihekohtaiset kokonaisuudet alakohtaiseen politiikkaan; katsoo, että Euroopan koheesiopolitiikan yhteisen strategian kannalta merkittävää viittä yhteistä rahastoa varten ehdotettujen tavoitteiden ja aihekohtaisten painopisteiden on muodostettava toimintasuunnitelman tukipilari; korostaa seuraavia tavoitteita: "vahvistetaan tutkimusta, teknologian kehittämistä ja innovaatioita", "parannetaan pk-yritysten kilpailukykyä", "tuetaan vähähiiliseen talouteen siirtymistä" sekä "edistetään kestävää liikennettä ja poistetaan elintärkeiden liikenneverkkojen infrastruktuurin pullonkauloja"; |
36. |
edellyttää, että kunkin makroalueellisen strategian kumppanuussopimukset ja toimenpideohjelmat painotetaan sitovasti strategian ensisijaisiin tavoitteisiin, jotta voidaan varmistaa, että toimenpideohjelmien mukaiset toimet ja makroalueellisten strategioiden ensisijaiset tavoitteet sovitetaan yhteen, jolloin rakennerahastoja käytetään paljon tehokkaammin ja alueellisella tasolla tuotetaan lisäarvoa; korostaa, että sitovan painotuksen on katettava sekä koheesiopolitiikan alueellisen yhteistyön tavoitteita koskevat toimintaohjelmat (Interreg) että kunkin Atlantin alueeseen kuuluvan alueen omat toimintaohjelmat; |
37. |
kehottaa tunnustamaan ja omaksumaan ne alueiden välisen yhteistyön strategiat, hankkeet ja kokemukset, joilla voitaisiin edistää poliittisten ja operationaalisten ensisijaisten tavoitteiden saavuttamista; pyytää, että toimintasuunnitelma otetaan asianmukaisesti huomioon strategian tulevia alueellisen yhteistyön ohjelmia laadittaessa ja täytäntöön pantaessa; katsoo lisäksi, että Euroopan alueellisen yhteistyön tavoitteita koskevassa kansainvälisessä luvussa olisi käsiteltävä toimintasuunnitelman toteuttamisen teknistä tukea ja etenkin parhaiden käytänteiden vaihtamista ja verkottumista; |
38. |
on sitä mieltä, että alueidenvälisen yhteistyön ohjelmat, useat rahastot ja integroidut alueelliset investoinnit soveltuvat erittäin hyvin toimintasuunnitelman täytäntöönpanon edistämiseen; |
39. |
ehdottaa, että asianomaisten ohjelmien vuosittaisissa täytäntöönpanokertomuksissa olisi arvioitava, miten ohjelmilla edistetään Atlantin strategian saavuttamista ja toimintasuunnitelman täytäntöön panemista; |
40. |
korostaa erittäin syrjäisten alueiden potentiaalia luonnonlaboratorioina, joilla voidaan tehdä uusiutuvia energialähteitä ja mereen liittyvää taloutta koskevaa tutkimus- ja kehittämistyötä; korostaa matkailualan merkitystä näille alueille ja mahdollisuuksia tehdä niistä logistiikan foorumeita, joilla edistetään Euroopan ja maailman muiden talousalueiden välistä tavaraliikennettä; |
41. |
kehottaa kansallisia, alueellisia ja paikallisia viranomaisia saamaan aikaan synergiaa politiikkansa ja toimintasuunnitelman ensisijaisten tavoitteiden välille; |
42. |
toteaa, että suoraan ja yhteisesti hallinnoitujen eurooppalaisten rahastojen osallistuminen Atlantin aluetta koskeviin strategisiin hankkeisiin edellyttää mukautetun hallinta- ja valvontajärjestelmän kehittämistä, ja pyytää näin ollen laatimaan toimintasuunnitelmalle hallinnointijärjestelmän, joka toimii tiedotus- ja viestintämoduulina edunsaajille ja edistää varainhoidosta vastuussa olevien viranomaisten välistä koordinointia; |
43. |
suosittelee, että Atlantin strategiassa on ensin sovittava Atlantin aluetta koskevasta strategisesta visiosta, joka toimii vuosien 2014–2020 toimintasuunnitelman viitteenä; ehdottaa lisäksi, että toimintaohjelmassa olisi
|
44. |
muistuttaa, että vuosina 2012 ja 2013 järjestettiin Euroopan parlamentin ehdottamana valmistelutoimena Atlantti-foorumi, jolla pyrittiin saamaan kaikki asianomaiset toimijat mukaan toimintasuunnitelman laatimiseen; korostaa, että parlamentti on foorumia koskevan aloitteen tekijänä ollut liikkeellepaneva voima; |
45. |
ehdottaa, että toimintasuunnitelma hyväksytään Atlantti-foorumilla, ja kehottaa tulevaa puheenjohtajavaltio Irlantia asettamaan ensisijaiseksi tavoitteekseen sen, että Eurooppa-neuvosto hyväksyy toimintasuunnitelman, jossa keskitytään tuloksiin, uskottavaan seurantaprosessiin, jatkuvaan arviointiin ja väliarviointia koskevaan aikatauluun; |
46. |
pyytää komissiota tarkastelemaan, voitaisiinko muilla alueilla ottaa käyttöön samanlaisia makroalueen strategioita ja voitaisiinko näin edistää kestävää talouskasvua; |
*
* *
47. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman komissiolle, neuvostolle, alueiden komitealle sekä Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle. |
(1) EUVL C 199 E, 7.7.2012, s. 95.
(2) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2011)0285.
3.12.2013 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 353/129 |
Torstai 13. syyskuuta 2012
Syyrian tilanne
P7_TA(2012)0351
Euroopan parlamentin päätöslauselma 13. syyskuuta 2012 Syyriasta (2012/2788(RSP))
2013/C 353 E/16
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon aiemmat päätöslauselmansa Syyriasta, |
— |
ottaa huomioon 23. heinäkuuta, 25. kesäkuuta, 14. toukokuuta, 23. huhtikuuta ja 23. maaliskuuta 2012 annetut ulkoasiainneuvoston päätelmät Syyriasta sekä 29. kesäkuuta 2012 annetut Eurooppa-neuvoston päätelmät Syyriasta, |
— |
ottaa huomioon komission varapuheenjohtajan / unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan 15. maaliskuuta, 14. ja 27. huhtikuuta, 27. toukokuuta, 3. ja 18. kesäkuuta, 6., 8. ja 20. heinäkuuta, 3., 4., 8. ja 18 elokuuta sekä 5. syyskuuta 2012 antamat julkilausumat Syyriasta, |
— |
ottaa huomioon kansainvälisestä yhteistyöstä, humanitaarisesta avusta ja kriisinhallintatoimista vastaavan komission jäsenen 17. ja 31. heinäkuuta ja 29. elokuuta 2012 antamat julkilausumat Syyriasta, |
— |
ottaa huomioon Punaisen Ristin kansainvälisen komitean puheenjohtajan kolmipäiväisen vierailun Syyriaan 4.–6. syyskuuta 2012, |
— |
ottaa huomioon YK:n pääsihteerin Ban Ki-moonin ja Arabiliiton pääsihteerin Nabil Elarabyn 17. elokuuta 2012 tekemän päätöksen Lakhdar Brahimin nimittämisestä YK:n ja Arabiliiton uudeksi yhteiseksi erityisedustajaksi Syyriassa, |
— |
ottaa huomioon Syyrian tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 36/2012 muuttamisesta 15. kesäkuuta 2012 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 509/2012 ja sen jälkeen tehdyt neuvoston päätökset näiden toimenpiteiden täytäntöön panemiseksi, |
— |
ottaa huomioon YK:n yleiskokouksen 3. elokuuta 2012 antaman päätöslauselman 66/253 Syyrian arabitasavallan tilanteesta, |
— |
ottaa huomioon YK:n ihmisoikeusneuvoston 1. maaliskuuta 2012 antaman päätöslauselman 19/1, 1. kesäkuuta 2012 antaman päätöslauselman S-19/1 ja 6. heinäkuuta 2012 antaman päätöslauselman 20/L.22 Syyrian ihmisoikeustilanteesta, |
— |
ottaa huomioon YK:n Syyriaa käsittelevän riippumattoman kansainvälisen tutkintakomission 15. elokuuta 2012 antaman raportin, |
— |
ottaa huomioon Islamilaisten maiden yhteistyöjärjestön 13. elokuuta 2012 tekemän päätöksen keskeyttää Syyrian jäsenyys kyseisessä järjestössä, |
— |
ottaa huomioon Kairossa 2. ja 3. heinäkuuta 2012 pidetyn Arabiliiton isännöimän Syyrian opposition konferenssin tuloksena esitetyn kansallisen sopimuksen ja yhteisen poliittisen näkemyksen Syyrian siirtymäkehityksestä, |
— |
ottaa huomioon Syyria-toimintaryhmän Genevessä 30. kesäkuuta 2012 pitämän kokouksen tulokset, |
— |
ottaa huomioon Kofi Annanin rauhansuunnitelman ja YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselmat 2042, 2043 ja 2059, |
— |
ottaa huomioon elokuussa 2012 julkaistun selvityksen "The Day After Project: Supporting a Democratic Transition in Syria" päätelmät ja suositukset, |
— |
ottaa huomioon vuonna 1948 annetun ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen, |
— |
ottaa huomioon kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen, taloudellisia, sosiaalisia ja sivistyksellisiä oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen, kidutuksen ja muun julman, epäinhimillisen tai halventavan kohtelun tai rangaistuksen vastaisen yleissopimuksen, lapsen oikeuksista tehdyn yleissopimuksen ja sen valinnaisen pöytäkirjan lasten osallistumisesta aseellisiin selkkauksiin sekä joukkotuhontana pidettävän rikoksen ehkäisemiseksi ja rankaisemiseksi tehdyn yleissopimuksen, joissa kaikissa Syyria on osapuolena, |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 110 artiklan 2 ja 4 kohdan, |
A. |
ottaa huomioon, että rauhallisiin mielenosoittajiin kohdistuvien väkivaltaisuuksien alettua Syyriassa maaliskuussa 2011 YK:n mukaan Syyriassa on menehtynyt lähes 20 000 ihmistä, joista suurin osa on siviilejä; toteaa, että ankara väkivalta, kuten raskaan tykistön ja kranaattitulen käyttö taajaan asutuilla alueilla, sekä silmitön tappaminen, johon ovat syyllistyneet Syyrian armeija, turvallisuusjoukot ja Shabiha-miliisi sekä useat oppositioryhmät, ovat jatkuvasti lisääntyneet; toteaa, että miehiä, naisia ja lapsia on teurastettu ja tapettu ampumalla heitä lähietäisyydeltä; huomauttaa, että kidutuksen käyttö, joukkopidätykset ja asuinalueiden laajamittainen tuhoaminen ovat yleistyneet dramaattisesti viime kuukausien aikana; ottaa huomioon, että koko Syyrian alueella hallituksen johtamat joukot piirittävät ja pommittavat kaupunkeja muun muassa helikoptereilla ja hävittäjillä; toteaa, että konfliktin militarisoituessa tilanne on ajautumassa sisällissodan partaalle; |
B. |
toteaa, että Syyrian tilanteen militarisoituminen entisestään vaikuttaisi vakavasti siviiliväestöön, jonka humanitaarinen tilanne on jo nopeasti pahenemassa, ja sillä olisi edelleen vaikutuksia myös koko alueeseen ja erityisesti Jordanian ja Libanonin turvallisuuteen ja vakauteen, joten sen seuraukset voivat olla ennalta arvaamattomat; |
C. |
ottaa huomioon, että elokuussa arviolta 5 000 ihmistä sai surmansa jatkuvissa taisteluissa, joten konfliktin alettua on YK:n arvioiden mukaan menehtynyt yli 20 000 ihmistä; ottaa huomioon, että väkivaltaisuuksien kiihdyttyä ja Syyrian turvallisuus- ja humanitaarisen tilanteen muuttuessa yhä epävarmemmaksi naapurimaihin, varsinkin Turkkiin, Jordaniaan ja Libanoniin, on etenkin viime viikkojen aikana virrannut suojelua hakevia uusia syyrialaispakolaisia; toteaa, että YK:n pakolaisjärjestölle on rekisteröitynyt tai rekisteröintiä odottaa 235 000 Syyriasta tullutta pakolaista, ja toteaa, että pakolaisista yli 75 prosenttia on naisia ja lapsia; huomauttaa, että kymmenettuhannet muut eivät edes rekisteröidy pakolaisiksi; toteaa, että elokuussa yli 100 000 pakolaisen eli joka päivä keskimäärin 500–2 000 henkilön uskotaan paenneen Syyriasta ylittämällä Jordanian, Libanonin, Irakin ja Turkin rajan ja että YK:n arvioiden mukaan Syyriassa on yli 1,2 miljoonaa sisäistä pakolaista ja humanitaarisen hätäavun tarpeessa on noin 3 miljoonaa ihmistä; toteaa, että Syyrian hallinto on tahallaan katkaissut elintarvike-, vesi-, sähkö- ja lääkintätarviketoimitukset kokonaisille yhteisöille esimerkiksi Homsissa ja äskettäin Aleppossa; ottaa huomioon, että Turkki on pyytänyt YK:n turvallisuusneuvostoa harkitsemaan turvavyöhykkeen perustamista naapurimaihin paenneille siviileille; |
D. |
ottaa huomioon, että Kofi Annan ilmoitti 2. elokuuta 2012 eroavansa tehtävästään YK:n ja Arabiliiton yhteisenä erityislähettiläänä Syyriassa Syyrian hallinnon joustamattomuuden ja aseellisen väkivallan lisääntymisen takia sekä siksi, ettei jakaantunut turvallisuusneuvosto kyennyt voimakkaasti asettumaan hänen kuusikohtaisen rauhansuunnitelmansa taakse; toteaa, että Algerian entinen ulkoministeri Lakhdar Brahimi on äskettäin nimitetty YK:n ja Arabiliiton uudeksi yhteiseksi erityisedustajaksi Syyriassa; |
E. |
katsoo, että Syyrian hallinto on menettänyt kaiken uskottavuutensa ja legitiimiytensä Syyrian kansan edustajana; |
F. |
toteaa, että Venäjä ja Kiina ovat veto-oikeudellaan estäneet YK:n turvallisuusneuvostoa hyväksymästä päätöslauselmaa, jossa tuettaisiin Syyria-toimintaryhmän työn tuloksia, ja estäneet toteuttamasta ehdotettuja toimenpiteitä Kofi Annanin kuusikohtaisen rauhansuunnitelman panemiseksi täytäntöön YK:n peruskirjan 41 artiklan nojalla; katsoo, ettei kansainvälinen yhteisö ole toistaiseksi onnistunut yhdistämään voimiaan ja puuttumaan riittävän tehokkaasti Syyrian kriisiin; |
G. |
katsoo, ettei presidentti Bashar al-Assadilla ja hänen autoritaarisella hallinnollaan ole sijaa tulevaisuuden Syyriassa; toteaa, että presidentin on luovuttava virastaan, jotta voidaan estää kriisiä kärjistymästä entisestään ja toteuttaa maassa rauhanomainen ja demokraattinen siirtymävaihe; huomauttaa, että useat Syyrian hallinnon entiset poliittiset ja sotilaalliset johtajat sekä suurlähettiläät ovat loikanneet naapurimaihin ja muualle; |
H. |
katsoo, että nykyiselle hallinnolle tarvitaan uskottava vaihtoehto; toteaa, että vaihtoehdon pitäisi olla osallistava ja edustaa Syyrian monimuotoista yhteiskuntaa ja että siinä olisi täysimääräisesti kunnioitettava demokratian, oikeusvaltioperiaatteen, ihmisoikeuksien ja perusvapauksien yleismaailmallisia arvoja siten, että erityisesti etnisten, kulttuuristen ja uskonnollisten vähemmistöjen sekä naisten oikeudet otetaan huomioon; ottaa huomioon, että tätä vaihtoehtoa voisi edesauttaa, että oppositioryhmät muodostavat kattavan ja edustavan väliaikaisen hallituksen; |
I. |
ottaa huomioon, että EU on useaan otteeseen määrännyt Syyrialle kohdennettuja pakotteita ja entisestään lujittanut Syyriaa koskevaa aseidenvientikieltoaan; toteaa, että EU on ottanut käyttöön aseita, ammuksia ja muita puolustustarvikkeita koskevan vientikiellon ja kieltänyt myös seurantatekniikoiden viennin, mutta useat ilmoitukset EU:n aluevesien kautta tapahtuneista asetoimituksista ja julkisuuteen vuotaneet tiedot liiketoimista EU:n yritysten sekä EU:n pakotteiden piiriin kuuluvien useiden syyrialaisten yhteisöjen, ryhmien ja henkilöiden välillä osoittavat, ettei EU ole pystynyt panemaan täytäntöön omia päätöksiään ja sääntöjään; |
J. |
toteaa, että useat ulkopuoliset toimijat ja valtiot tukevat edelleen aktiivisesti kaikkia konfliktin osapuolia joko suoraan tai alueellisten kanavien ja naapurimaiden kautta antamalla niille taloudellista, operatiivista, logistista ja taktista tukea ja apua, kuten aseiden, ammusten ja muuntyyppisten puolustustarvikkeiden toimitus, logistisen avun tarjoaminen, viestintävälineiden tarjoaminen sekä kaikenlainen apu, jota voidaan käyttää sotilaallisiin tarkoituksiin konfliktin yleisalueellisen luonteen huomioon ottaen; toteaa, että konfliktin militarisoituminen entisestään vain pahentaa syyrialaisten ja koko alueen kärsimyksiä; |
K. |
ottaa huomioon, että komissio ilmoitti 7. syyskuuta 2012 myöntävänsä vielä 50 miljoonan euron verran humanitaarista apua Syyriassa tällaisen avun tarpeessa olevien ja rajan yli tulevien auttamiseksi; toteaa, että ECHOn mukaan EU on jo tarjonnut 142 miljoonaa euroa ja EU:n avun kokonaismäärä, joka sisältää jäsenvaltioiden myöntämän avun, on noin 224 miljoonaa euroa; |
L. |
huomauttaa, että Syyrian opposition edustajat ovat viime kuukausien aikana pitäneet useita kokouksia, joiden tavoitteena on ollut ratkaista sisäiset erimielisyydet ja luoda yhtenäinen rintama, ja että kokousten tuloksena esitettiin kansallinen sopimus ja yhteinen poliittinen näkemys Syyrian siirtymäkehityksestä sekä selvityksen "The Day After Project: Supporting a Democratic Transition in Syria" päätelmät ja suositukset; toteaa, että kaikista pyrkimyksistä huolimatta opposition sisällä on yhä sisäisiä näkemyseroja ja jännitteitä; |
M. |
ottaa huomioon, että Genevessä kokoontunut Syyria-toimintaryhmä sopi 1. heinäkuuta 2012 syyrialaisjohtoisen siirtymäkehityksen periaatteista ja suuntaviivoista, joihin sisältyy täysimääräistä täytäntöönpanovaltaa käyttävän siirtymäkauden hallituksen muodostaminen; |
1. |
tuomitsee jälleen mitä jyrkimmin presidentti al-Assadin hallinnon Syyrian siviiliväestöön kohdistaman, jatkuvasti lisääntyvän umpimähkäisen väkivallan, erityisesti lasten ja naisten suunnitelmallisen murhaamisen ja kylissä tehdyt joukkoteloitukset; on hyvin huolissaan siitä, että Syyrian viranomaiset, Syyrian armeija, turvallisuusjoukot ja niiden kanssa liittoutuneet puolisotilaalliset joukot ovat sallineet vakavat ihmisoikeusloukkaukset ja mahdolliset rikokset ihmisyyttä vastaan ja/tai syyllistyneet itse niihin; tuomitsee mielivaltaiset laittomat teloitukset ja kaikki muut ihmisoikeusloukkaukset, joihin presidentti al-Assadin hallintoa vastustavat ryhmittymät ja joukot ovat syyllistyneet; |
2. |
antaa kiitosta naapurimaille siitä, että ne ovat ottaneet vastaan Syyriasta tulleita pakolaisia ja antaneet heille humanitaarista apua, ja pyytää tältä osin lisäämään kansainvälistä tukea ja apua; korostaa, että on ensisijaisen tärkeää löytää kestävä ratkaisu humanitaariseen kriisiin sekä Syyrian sisällä että Syyriasta naapurimaihin saapuneiden pakolaisten keskuudessa; kehottaa naapurimaita edelleen tarjoamaan suojelua Syyriasta tulleille pakolaisille ja sisäisille pakolaisille sekä kansainvälisten velvoitteidensa mukaisesti pidättymään karkottamasta ja palauttamasta tällaisia henkilöitä Syyriaan; kehottaa EU:ta ryhtymään asianmukaisiin ja vastuullisiin toimiin siltä varalta, että sen jäsenvaltioihin saapuu pakolaisia; korostaa Punaisen Ristin kanssa tehtävän yhteistyön tarvetta; suhtautuu myönteisesti siihen, että EU on valmis tarjoamaan lisätukea, myös taloudellisia resursseja, jotta naapurimaita, Turkki, Libanon ja Jordania mukaan luettuina, autettaisiin ottamaan vastaan kasvava määrä Syyriasta tulleita pakolaisia, ja kehottaa EU:ta ja sen jäsenvaltioita tehostamaan toimia, jotta kaikista esteistä ja vaikeuksista huolimatta löydetään vaihtoehtoisia keinoja humanitaarisen avun toimittamiseksi syyrialaisille; |
3. |
kehottaa Syyrian hallintoa sallimaan humanitaarisen avun pikaisen toimittamisen ja humanitaaristen järjestöjen ja kansainvälisten tiedotusvälineiden esteettömän pääsyn Syyriaan sekä helpottamaan humanitaaristen tulitaukojen pitämistä humanitaarisen avun saamiseksi turvallisesti perille; korostaa jälleen, että kaikkien kriisin osapuolten on täysimääräisesti noudatettava kansainvälistä humanitaarista oikeutta; painottaa, että haavoittuneilta ja apua tarvitsevilta ei saisi koskaan evätä hoitoa, ja kehottaa kaikkia osapuolia suojelemaan siviilejä, takaamaan elintarvikkeiden, veden ja sähkön täysimääräisen ja esteettömän saatavuuden ja pidättymään kaikenlaisesta pelottelusta ja väkivallasta potilaita, lääkäreitä, sairaanhoitajia ja avustustyöntekijöitä kohtaan; |
4. |
ilmaisee osanottonsa uhrien omaisille; ilmaisee jälleen myötätuntonsa syyrialaisille, jotka taistelevat vapauden, ihmisarvon ja demokratian puolesta, ja antaa heille ja erityisesti naisille tunnustusta heille rohkeudestaan ja päättäväisyydestään; |
5. |
vaatii kaikkia aseistettuja osapuolia välittömästi lopettamaan väkivallan Syyriassa; vaatii Syyrian hallitusta vetämään armeijan joukot viipymättä pois piiritetyistä kaupungeista ja vapauttamaan välittömästi kaikki pidätettyinä olevat mielenosoittajat, poliittiset vangit, ihmisoikeuksien puolustajat, bloginpitäjät ja toimittajat; |
6. |
pitää valitettavana, ettei YK:n turvallisuusneuvosto ole kyennyt toimimaan eikä päässyt yksimielisyyteen päätöslauselmasta, jolla voitaisiin lisätä ja tehostaa painostusta väkivallan lopettamiseksi Syyriassa, pyytää jälleen YK:n turvallisuusneuvoston jäseniä ja erityisesti Venäjää ja Kiinaa pitämään kiinni velvollisuudestaan lopettaa väkivalta ja sortotoimet Syyrian kansaa kohtaan, mihin kuuluu tuki YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselmien 2042 ja 2043 pakolliselle soveltamiselle; tukee edelleen EU:n ja sen jäsenvaltioiden toimia tässä asiassa; kehottaa varapuheenjohtajaa / korkeaa edustajaa tekemään kaikkensa YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman hyväksymiseksi ja tehokkaasti painostamaan diplomatian keinoin sekä Venäjää että Kiinaa; |
7. |
tähdentää, että EU:n on oltava valmis toteuttamaan lisätoimenpiteitä ja selvittämään edelleen YK:n turvallisuusneuvostossa kaikkia suojeluvastuun mukaisia vaihtoehtoja tiiviissä yhteistyössä Yhdysvaltojen, Turkin ja Arabiliiton kanssa, jotta voidaan auttaa Syyrian kansaa ja lopettaa verenvuodatus; |
8. |
tukee useiden oppositioryhmien ja Turkin hallituksen kehotuksia perustaa turva-alueita Turkin ja Syyrian rajan tuntumaan ja mahdollisesti Syyrian sisälle sekä kansainvälisen yhteisön kehotuksia ottaa käyttöön humanitaarisia käytäviä; kehottaa varapuheenjohtajaa / korkeaa edustajaa tehostamaan keskusteluja Turkin, Arabiliiton ja Syyrian opposition kanssa näiden turva-alueiden perustamisesta, jotta syyrialaispakolaiset voisivat hakeutua niille ja hallituksen vainon kohteeksi joutuneet saisivat turvaa ja suojelua; |
9. |
kehottaa jälleen presidentti al-Assadia ja hänen hallintoaan siirtymään välittömästi syrjään, jotta maassa voidaan mahdollisimman nopeasti toteuttaa syyrialaisten johdolla rauhanomainen, osallistava ja demokraattinen siirtymävaihe; |
10. |
kehottaa kaikkia osapuolia mahdollisimman nopeasti sopimaan (paikallisista) tulitauoista, jotta neuvotteluteitse voitaisiin laajemminkin saada aikaan mielekäs tulitauko; |
11. |
on huolissaan konfliktin militarisoitumisesta entisestään ja uskonnollisten ryhmien välisistä väkivaltaisuuksista; panee merkille erilaisten alueellisten toimijoiden roolin esimerkiksi asetoimituksissa ja on huolissaan Syyrian konfliktin heijastusvaikutuksista naapurimaihin; pyytää neuvostoa harkitsemaan uusien rajoittavien toimenpiteiden käyttöönottoa sellaisia ulkopuolisia toimijoita ja ryhmiä vastaan, jotka osallistuvat presidentti al-Assadin hallintoa aktiivisesti tukeviin toimiin paikan päällä; |
12. |
tuomitsee sen, että Syyrian hallinto on ilmaissut aikovansa käyttää kemiallisia aseita "terroristien aiheuttamien ulkopuolisten uhkien" torjumiseksi, muistuttaa presidentti al-Assadia maan hallituksen Geneven pöytäkirjan mukaisista velvoitteista, jotka koskevat kemiallisten aseiden käyttökieltoa, ja kehottaa Syyrian viranomaisia noudattamaan tiukasti Syyrian kansainvälisiä velvoitteita; |
13. |
tukee EU:n jatkuvia pyrkimyksiä lisätä presidentti al-Assadin hallintoon kohdistuvaa painostusta rajoittavin toimenpitein ja kehottaa EU:ta harkitsemaan rajoittavien toimenpiteiden soveltamisalan laajentamista ulkopuolisiin yhteisöihin tai ryhmiin, jotka kiistatta tarjoavat tai järjestävät ratkaisevan tärkeää taloudellista ja operatiivista tukea Syyrian viranomaisille; |
14. |
on tyytyväinen 14. ja 15. elokuuta 2012 pidetyn islamilaisen huippukokouksen päätökseen keskeyttää Syyrian arabitasavallan jäsenyys Islamilaisten maiden yhteistyöjärjestössä sekä kaikissa sen toimielimissä ja erityiselimissä; |
15. |
panee ilahtuneena merkille Syyrian opposition edustajien pyrkimykset luoda yhtenäinen oppositioryhmien rintama samoin kuin äskettäin esitetyn kansallisen sopimuksen ja yhteisen poliittisen näkemyksen Syyrian siirtymäkehityksestä sekä selvityksen "The Day After Project: Supporting a Democratic Transition in Syria" päätelmät ja suositukset; kannustaa Syyrian oppositiota jatkamaan tällä tiellä, jotta nykyiselle hallinnolle voidaan luoda uskottava vaihtoehto, ja kehottaa varapuheenjohtajaa / korkeaa edustajaa ja EU:n jäsenvaltioita tekemään kaikkensa Syyrian opposition yhdistämiseksi; on ilahtunut Turkin, Libanonin ja Jordanian Syyrian kansalle osoittamasta vahvasta tuesta; kehottaa varapuheenjohtajaa / korkeaa edustajaa tekemään kaikkensa, jotta Turkin, Libanonin ja Jordanian viranomaisten, Arabiliiton ja Syyrian opposition kanssa voitaisiin aloittaa keskustelut, joissa pohjustetaan rauhanomaista siirtymistä al-Assadin jälkeiseen Syyriaan; |
16. |
tukee yhä voimakkaasti YK:n ihmisoikeusvaltuutetun vaatimusta, että YK:n turvallisuusneuvosto veisi Syyrian tilanteen virallisesti kansainvälisen rikostuomioistuimen käsiteltäväksi; on vahvasti sitoutunut varmistamaan, että kaikki ihmisoikeusloukkauksiin ja kansainvälisen oikeuden loukkauksiin syyllistyneet tunnistetaan ja saatetaan vastuuseen teoistaan; tukee voimakkaasti Syyriaa käsittelevän riippumattoman kansainvälisen tutkintakomission työtä, jonka tavoitteena on tutkia kaikki maassa tapahtuneet kansainvälisen ihmisoikeuslainsäädännön ja humanitaarisen oikeuden loukkaukset, jotta voidaan varmistaa, että kaikki syylliset joutuvat vastaamaan teoistaan, ja kehottaa EU:n jäsenvaltioita YK:n ihmisoikeusneuvoston 21. istunnossa toimimaan niin, että komissio voi jatkaa työtään tarvittaessa vahvistetuin resurssein; |
17. |
kehottaa sellaiseen syyrialaisten johdolla tapahtuvaan rauhanomaiseen ja aitoon siirtymiseen kohti demokratiaa, jossa otetaan huomioon syyrialaisten oikeutetut tarpeet ja joka perustuu osallistavaan vuoropuheluun kaikkien Syyrian yhteiskunnan demokraattisten voimien ja ryhmittymien kanssa, jotta voidaan käynnistää perusteellisten demokraattisten uudistusten prosessi, jossa otetaan huomioon myös tarve turvata kansallinen sovinto ja sitoudutaan kunnioittamaan etnisten, uskonnollisten, kulttuuristen ja muiden vähemmistöjen oikeuksia; |
18. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, komission varapuheenjohtajalle / unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkealle edustajalle, jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille, Venäjän federaation hallitukselle ja parlamentille, Kiinan kansantasavallan hallitukselle ja parlamentille, Turkin tasavallan hallitukselle ja parlamentille, Qatarin valtion hallitukselle ja neuvoa-antavalle kokoukselle, Amerikan yhdysvaltojen hallitukselle ja edustajainhuoneelle, Saudi-Arabian kuningaskunnan hallitukselle, Jordanian hašemiittisen kuningaskunnan hallitukselle ja parlamentille, Libanonin tasavallan hallitukselle ja parlamentille, Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteerille, Arabiliiton pääsihteerille sekä Syyrian arabitasavallan hallitukselle ja parlamentille. |
3.12.2013 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 353/134 |
Torstai 13. syyskuuta 2012
Oikeudenkäyttö poliittisiin tarkoituksiin Venäjällä
P7_TA(2012)0352
Euroopan parlamentin päätöslauselma 13. syyskuuta 2012 oikeuden käyttämisestä poliittisiin tarkoituksiin Venäjällä (2012/2789(RSP))
2013/C 353 E/17
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon aiemmat mietintönsä ja päätöslauselmansa Venäjästä ja erityisesti 15. maaliskuuta 2012 Venäjän presidentinvaalien tuloksista (1), 16. helmikuuta 2012 Venäjän tulevista presidentinvaaleista (2), 14. joulukuuta 2011 duuman vaaleista (3) sekä 7. heinäkuuta 2011 joulukuussa 2011 järjestettävien Venäjän duuman vaalien valmisteluista (4) antamansa päätöslauselmat, |
— |
ottaa huomioon käynnissä olevat neuvottelut uudesta sopimuksesta, joka tarjoaa uudet kattavat puitteet EU:n ja Venäjän välisille suhteille, sekä vuonna 2010 käynnistetyn "nykyaikaistamista koskevan kumppanuuden", |
— |
ottaa huomioon kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen sekä yleissopimuksen ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi, joiden mukaan jokaisella on oikeus oikeudenmukaiseen ja julkiseen oikeudenkäyntiin laillisesti perustetussa toimivaltaisessa, riippumattomassa ja puolueettomassa tuomioistuimessa, |
— |
ottaa huomioon Venäjän perustuslain ja erityisesti sen 118 pykälän, jonka mukaan oikeudenkäyttö Venäjän federaatiossa kuuluu yksinomaan tuomioistuimille, ja sen 120 pykälän, jonka mukaan tuomarit ovat riippumattomia ja ainoastaan Venäjän perustuslain ja federaation lainsäädännön alaisia, |
— |
ottaa huomioon komission varapuheenjohtajan / Euroopan unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan Catherine Ashtonin 17. elokuuta 2012 antaman julkilausuman punk-yhtye Pussy Riotin jäsenten tuomitsemisesta vankeuteen Venäjällä, |
— |
ottaa huomioon Venäjän yleisen syyttäjän pyynnön järjestää äänestys Oikeudenmukainen Venäjä -ryhmään kuuluvan duuman jäsenen Gennadi Gudkovin erottamisesta 12. syyskuuta 2012, |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 110 artiklan 2 ja 4 kohdat, |
A. |
toteaa, että Venäjän federaatio on Euroopan neuvoston ja Etyjin täysjäsen ja näin ollen sitoutunut demokratian, oikeusvaltion ja ihmisoikeuksien kunnioittamisen periaatteisiin; toteaa, että koska viime kuukausina oikeusvaltioperiaatetta on rikottu vakavasti useita kertoja ja on hyväksytty rajoittavia lakeja, on yhä enemmän syytä olla huolissaan siitä, miten Venäjä noudattaa kansainvälisiä ja kansallisia velvoitteitaan; |
B. |
ottaa huomioon, että EU on yhä sitoutunut syventämään ja kehittämään entisestään EU:n ja Venäjän suhteita, mistä on osoituksena EU:n määrätietoinen sitoutuminen neuvotteluihin uudesta puitesopimuksesta EU:n ja Venäjän suhteiden kehittämiseksi, ja että EU ja Venäjä ovat solmineet tiiviit ja kattavat suhteet varsinkin energia-asioissa, taloudessa ja liiketoiminnassa ja niiden välille on muodostunut keskinäinen riippuvuus globaalissa taloudessa; |
C. |
toteaa, että Venäjän ihmisoikeustilanne on huonontunut merkittävästi viime kuukausina ja Venäjän viranomaiset ovat äskettäin hyväksyneet joukon lakeja, joissa on tulkinnanvaraisia säännöksiä ja joita voidaan käyttää opposition ja kansalaisyhteiskunnan toimijoiden rajoittamiseen sekä ilmaisun- ja kokoontumisvapauden käytön estämiseen; katsoo, että tätä tilannetta olisi käsiteltävä aikanaan ensisijaisena asiana etenkin EU:n ja Venäjän kahdenvälisten kokousten ja neuvottelujen yhteydessä; |
D. |
toteaa, että syyllisiä Anna Politkovskajan, Natalia Estemirovan, Anastasia Barburovan, Stanislav Markelovin sekä Sergei Magnitskin kuolemaan ei edelleenkään ole löydetty; |
E. |
toteaa, että Mihail Hodorkovskille ja hänen liikekumppanilleen Platon Lebedeville annettiin langettava tuomio kavalluksesta Moskovan Hamovnikin piirioikeudessa 30. joulukuuta 2010; huomauttaa, että syytteeseenpanon, oikeudenkäynnin ja tuomion takana on kansainvälisesti nähty olleen poliittisia perusteita; |
F. |
toteaa, että Sergei Magnitskin tapaus on vain yksi monista tapauksista, joissa Venäjän lainvalvontaviranomaiset ovat käyttäneet valtaa väärin ja loukanneet räikeästi oikeusvaltioperiaatetta, ja että Magnitskin kuolemaan syyllisiä ei vieläkään ole rankaistu; toteaa, että on lukuisia muitakin oikeustapauksia, joissa poliittisesti motivoituneita syitä käytetään poliittisten kilpailijoiden eliminoimiseen ja kansalaisyhteiskunnan uhkaamiseen; |
G. |
katsoo, että venäläisen punk-yhtyeen Pussy Riotin jäsenten tuomitseminen kahden vuoden vankeuteen heidän järjestettyään presidentti Vladimir Putinin vastaisen protestiesityksen moskovalaisessa ortodoksisessa katedraalissa on kohtuuton rangaistus; |
H. |
toteaa, että duuman on määrä äänestää 12. syyskuuta 2012 duuman jäsenen Gennadi Gudkovin koskemattomuuden pidättämisestä hänen edustajantoimen aikana harjoittamansa liiketoiminnan vuoksi ja että tarvittavia demokraattisia menettelyjä ei ole noudatettu; toteaa, että oikeusvaltioperiaatteen mukaisesti parlamentaarisia sääntöjä olisi sovellettava samalla tavoin ja puolueettomasti duuman kaikkiin jäseniin; huomauttaa, että muut Oikeudenmukainen Venäjä -ryhmän jäsenet, kuten Dimitri Gudkov ja Ilja Ponomarev, ovat saaneet samanlaisia syytteitä; |
I. |
toteaa, että uutta kansalaisjärjestöjä koskevaa lainsäädäntöä ja kokoontumisvapautta koskevaa lainsäädäntöä saatettaisiin käyttää kansalaisyhteiskunnan tukahduttamiseen, opposition poliittisten näkemysten vaientamiseen sekä kansalaisjärjestöjen, demokraattisen opposition ja tiedotusvälineiden ahdisteluun; panee merkille, että Venäjän parlamentti hyväksyi heinäkuussa 2012 lakiehdotuksen, jonka mukaan venäläiset voittoa tavoittelemattomat järjestöt, jotka osallistuvat poliittiseen toimintaan ja saavat rahoitusta ulkomailta, katsotaan "ulkomaisiksi agenteiksi"; |
J. |
toteaa, että Venäjän kansalaisten poliittisiin vapauksiin kohdistuu yhä enemmän paineita vastoin presidentti Putinin ja pääministeri Medvedevin julkilausumia ja lupauksia; ottaa huomioon, että presidentti Putin on julistanut, että Venäjän on päästävä nopeasti eroon laajamittaisesta korruptiosta ja että presidentti on sitoutunut julkisesti vahvistamaan oikeusvaltion periaatteita Venäjällä ja ilmaissut huolensa Venäjän oikeuslaitoksen ja oikeusjärjestelmän riippumattomuudesta; |
1. |
toteaa, että EU:n ja Venäjän tarkoituksenmukaiset ja rakentavat suhteet riippuvat demokratian ja oikeusvaltion vahvistamiseksi ja perusoikeuksien kunnioittamiseksi tehtävästä työstä; korostaa, että Venäjän keskipitkän ja pitkän aikavälin poliittinen ja taloudellinen vakaus ja kehitys riippuvat oikeusvaltion turvaamisesta ja aidosti demokraattisten valintojen mahdollistamisesta; |
2. |
katsoo, että Venäjän pitäisi Euroopan neuvoston ja Etyj:n jäsenenä täyttää velvoitteet, joihin se on sitoutunut; huomauttaa, että viimeaikainen kehitys Venäjällä on ollut niiden uudistusten vastaista, joita tarvitaan maan demokraattisten normien ja oikeusvaltion sekä oikeuslaitoksen riippumattomuuden kehittämiseksi; |
3. |
pitää myönteisenä korkeimman oikeuden 25. heinäkuuta 2012 tekemää päätöstä, jonka mukaan sekä Hodorkovskin että Lebedevin tapauksia käsitellään uudelleen presidentin asettaman ihmisoikeusneuvoston joulukuussa 2011 antaman suosituksen mukaisesti; panee merkille, että Lebedevin tuomiota lyhennettiin kolmella vuodella; kehottaa jatkamaan näiden tapausten perinpohjaista uudelleentarkastelua ja noudattamaan Venäjän kansainvälisiä sitoumuksia, jotka liittyvät oikeudenmukaisiin ja avoimiin oikeudenkäynteihin, ja kehottaa myös ottamaan täysipainoisesti huomioon presidentin asettaman ihmisoikeusneuvoston havainnot ja suositukset Hodorkovskin tapauksessa ja panemaan ne täytäntöön; |
4. |
kehottaa Venäjän viranomaisia saattamaan Anna Politkovskajan ja Natalia Estemirovan murhiin syyllistyneet oikeuden eteen vastaamaan teoistaan ja vaatii niitä suorittamaan uskottavan ja riippumattoman tutkinnan Magnitskin ja muista tapauksista ja lopettamaan maassa kaikkialle levinneen rankaisemattomuuden; |
5. |
on vakavasti huolestunut muista poliittisin perustein vireille pannuista oikeudenkäynneistä, erityisesti rikossyytteistä niitä tiedemiehiä vastaan, joita epäillään vakoilusta ja yhteistyöstä ulkomaisten tiedeinstituutioiden kanssa ja opposition aktivisti Taisija Osipovan tuomitsemisesta kahdeksaksi vuodeksi rangaistussiirtolaan oikeudenkäynnissä, jota on pidetty poliittisesti tarkoitushakuisena ja epäilyttäviin ja mahdollisesti tekaistuihin todisteisiin perustuvana ja joka ei ole täyttänyt oikeudenmukaisen oikeudenkäynnin vaatimuksia, ja on myös vakavasti huolestunut yli tusinan Moskovassa 6. toukokuuta 2012 pidettyyn mielenosoitukseen osallistuneen henkilön pidättämisestä ja perusteettomien syytteiden nostamisesta heitä vastaan väitettyihin "joukkomellakoihin" osallistumisesta sekä opposition aktivisteja, kuten Alexei Navalnya, Boris Niemcovia ja Sergei Udelcovia vastaan käynnistetyistä rikostutkinnoista; |
6. |
on hyvin pettynyt kohtuuttomaan tuomioon, jonka venäläinen Hamovnikin piirioikeus antoi punk-yhtye Pussy Riotin jäsenten Nadežda Tolokonnikovan, Marija Aljohinan ja Jekaterina Samutsevitšin tapauksessa; panee huolestuneena merkille, että tämä tapaus on osa viime aikoina yleistynyttä poliittisesti motivoitua Venäjän federaation oppositioaktivistien uhkailua ja syytteeseen asettamista, ja toteaa, että EU on yhä enemmän huolissaan tästä suuntauksesta; uskoo, että tuomiota tarkastellaan uudelleen ja se kumotaan Venäjän kansainvälisten sitoumusten mukaisesti; |
7. |
panee merkille yleisen syyttäjän pyynnön äänestää duuman jäsenen Gennadi Gudkovin parlamentaarisen edustajantoimen ennenaikaisesta päättämisestä hänen Venäjän rikoslain 289 artiklan vastaisesti edustajantoimen aikana harjoittamansa liiketoiminnan johdosta; korostaa, että parlamentaarisen poliittisen prosessin käynnistäminen Oikeudenmukainen Venäjä -puolueen jäsenen Gennadi Gudkovin erottamiseksi duumasta katsotaan laajalti uhkailuksi, joka kohdistuu protestiliikkeen esittämiä vaatimuksia tukeneen oppositiopuolueen oikeutettuun poliittiseen toimintaan; kehottaa Venäjää pidättäytymään lakien mielivaltaisesta käytöstä opposition jäseniä vastaan; |
8. |
on kuitenkin huolissaan Venäjän kansalaisyhteiskunnan kehittymisen yhä huonommista edellytyksistä ja tuntee erityistä huolta siitä, että viime aikoina on hyväksytty useita lakeja, jotka koskevat mielenosoituksia, kansalaisjärjestöjä, kunnianloukkausta sekä Internetiä ja joiden tulkinnanvaraiset säännökset voivat johtaa mielivaltaiseen lainkäyttöön; muistuttaa Venäjän viranomaisia siitä, että nykyaikaisessa ja hyvinvoivassa yhteiskunnassa on tunnustettava kaikkien kansalaisten yksilölliset ja kollektiiviset oikeudet ja suojeltava niitä; kehottaa siksi Venäjän toimivaltaisia elimiä muuttamaan kansalaisjärjestöjä koskevia uusia lakeja niin, että suojataan poliittiselta vainolta kansalaisten järjestöt, jotka saavat rahallista tukea hyvämaineisilta ulkomaisilta tukijoilta; |
9. |
on myös huolissaan ääriliikkeitä koskevasta laista, joka tarjoaa laajan harkinnanvaran "ääriliikkeiden toiminnan" ja "ääriliikkeiden järjestöjen" kaltaisten lain peruskäsitteiden tulkinnassa, mikä voi Euroopan neuvoston Venetsian komission mukaan johtaa mielivaltaisuuteen sekä järjestäytymis-, ilmaisun- ja uskonvapauden rajoittamiseen; kehottaa Venäjän viranomaisia puuttumaan näihin ongelmiin muuttamalla lainsäädäntöä; |
10. |
muistuttaa, että edellinen presidentti Medvedev perusti työryhmän tarkastelemaan Venäjän vaalijärjestelmän uudistamista sekä oikeusvaltion ja perusoikeuksien kunnioittamisen parantamista; muistuttaa kehottaneensa Venäjän viranomaisia jatkamaan näitä uudistuksia ja tarjonneensa jatkuvasti EU:n tukea myös nykyaikaistamista koskevan kumppanuuden kautta; |
11. |
tuomitsee äskettäin annetun lainsäädännön, jolla kriminalisoidaan julkinen tiedottaminen seksuaalista suuntautumista ja sukupuoli-identiteettiä koskevista asioista Venäjän eri alueilla, sekä vastaavat suunnitelmat federaation tasolla; muistuttaa Venäjän viranomaisia siitä, että niillä on velvollisuus huolehtia ilmaisunvapauden ja homo- ja biseksuaalien sekä transihmisten oikeuksien toteutumisesta; |
12. |
kehottaa korkeaa edustajaa / varapuheenjohtajaa sekä komissiota tukemaan johdonmukaisesti ja vakaasti kansalaisyhteiskunnan aktivisteja ja uusien ruohonjuuritasolla toimivien sosiaalisten liikkeiden edustajia; kehottaa EU:ta painostamaan jatkuvasti Venäjän viranomaisia, jotta nämä noudattaisivat Etyjin määrittämiä ihmisoikeuksia, demokratiaa, oikeusvaltiota ja oikeuslaitoksen riippumattomuutta koskevia vaatimuksia; |
13. |
korostaa, että on tärkeää käydä jatkuvaa ihmisoikeuskeskustelua Venäjän kanssa EU:n ja Venäjän ihmisoikeusneuvottelujen yhteydessä yhteistoimintakykymme vahvistamiseksi kaikilla yhteistyön aloilla, ja kehottaa parantamaan kyseisten kokousten menettelytapoja niiden tehokkuuden lisäämiseksi ja kiinnittämään erityistä huomiota rasismin ja muukalaisvihan torjuntaan tähtääviin yhteisiin toimiin sekä mahdollistamaan Euroopan parlamentin, Venäjän duuman ja ihmisoikeusjärjestöjen tehokkaan osallistumisen tähän prosessiin; odottaa, että vuoropuhelua käydään vuoroin Venäjällä ja jossakin EU:n jäsenvaltiossa; |
14. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille, Venäjän federaation hallitukselle ja parlamentille, Euroopan neuvostolle sekä Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestölle. |
(1) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2012)0088.
(2) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2012)0054.
(3) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2012)0575.
(4) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2011)0335.
3.12.2013 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 353/138 |
Torstai 13. syyskuuta 2012
Euroopan pankkiunionia koskevat ehdotukset
P7_TA(2012)0353
Euroopan parlamentin päätöslauselma 13. syyskuuta 2012: Kohti pankkiunionia (2012/2729(RSP))
2013/C 353 E/18
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan 26. kesäkuuta 2012 antaman selvityksen "Kohti todellista talous- ja rahaliittoa", |
— |
ottaa huomioon 28. ja 29. kesäkuuta 2012 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmät, |
— |
ottaa huomioon 29. kesäkuuta 2012 annetun euroalueen huippukokouksen julkilausuman, |
— |
ottaa huomioon komission 20. lokakuuta 2009 antaman tiedonannon "EU:n kehys rajatylittävälle kriisinhallinnalle pankkialalla" (COM(2009)0561), |
— |
ottaa huomioon 7. heinäkuuta 2010 antamansa päätöslauselman ja komissiolle annettavat suositukset rajatylittävästä kriisinhallinnasta pankkialalla (1), |
— |
ottaa huomioon Pittsburghin huippukokouksessa 24.–25. syyskuuta 2009 annetun G20-maiden johtajien julkilausuman rajat ylittävistä ratkaisuista ja systeemisesti merkittävistä rahoituslaitoksista, |
— |
ottaa huomioon 6. heinäkuuta 2011 antamansa päätöslauselman rahoitus-, talous- ja sosiaalikriisistä: suositukset toteutettaviksi toimenpiteiksi ja aloitteiksi (2), |
— |
ottaa huomioon 6. kesäkuuta 2012 annetun komission ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten elvytys- ja kriisinratkaisukehyksestä sekä neuvoston direktiivien 77/91/ETY ja 82/891/ETY, direktiivien 2001/24/EY, 2002/47/EY, 2004/25/EY, 2005/56/EY, 2007/36/EY ja 2011/35/EU ja asetuksen (EU) N:o 1093/2010 muuttamisesta (COM(2012)0280), |
— |
ottaa huomioon luottolaitosten tervehdyttämisestä ja likvidaatiosta 4. huhtikuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/24/EY (3), |
— |
ottaa huomioon puheenjohtaja Barrosolle 25. helmikuuta 2009 toimitetun Jacques de Larosièren johtaman EU:n rahoitusvalvontaa käsittelevä korkean tason asiantuntijaryhmän raportin, jonka 13. suosituksessa työryhmä edellyttää, että EU:hun luodaan johdonmukainen ja toimiva kriisinhallintajärjestelmä, |
— |
ottaa huomioon 20. lokakuuta 2010 antamansa päätöslauselman suosituksista komissiolle unionin talouden ohjausta ja hallintaa sekä vakautta koskevan kehyksen parantamisesta etenkin euroalueella (4) ja erityisesti suosituksen 6, |
— |
ottaa huomioon finanssijärjestelmän makrotason vakauden valvonnasta Euroopan unionissa ja Euroopan järjestelmäriskikomitean perustamisesta 24. marraskuuta 2010 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1092/2010 (5), |
— |
ottaa huomioon Euroopan järjestelmäriskikomitean toimintaa koskevien erityistehtävien antamisesta Euroopan keskuspankille 17. marraskuuta 2010 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 1096/2010 (6), |
— |
ottaa huomioon Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan pankkiviranomainen) perustamisesta sekä päätöksen N:o 716/2009/EY muuttamisesta ja komission päätöksen 2009/78/EY kumoamisesta 24. marraskuuta 2010 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1093/2010 (7), |
— |
ottaa huomioon talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietinnön ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi Euroopan pankkiviranomaisen perustamisesta (A7-0166/2010), |
— |
ottaa huomioon talous- ja raha-asioiden valiokunnan sekä komissiolle että Euroopan valvontaviranomaisille osoittamat kirjeet Euroopan valvontaviranomaisten riippumattomuudesta, |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin rahoitusalan valvontaviranomaisten, keskuspankkien ja valtiovarainministeriöiden välisen, 1. kesäkuuta 2008 tehdyn yhteistoimintapöytäkirjan rajat ylittävästä rahoitusalan vakaudesta (8), |
— |
ottaa huomioon 20. heinäkuuta 2011 annetun komission ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvaatimuksista (COM(2011)0452), |
— |
ottaa huomioon 20. heinäkuuta 2011 annetun komission ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi oikeudesta harjoittaa luottolaitostoimintaa sekä luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvalvonnasta ja finanssiryhmittymään kuuluvien luottolaitosten, vakuutusyritysten ja sijoituspalveluyritysten lisävalvonnasta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/87/EY muuttamisesta (COM(2011)0453), |
— |
ottaa huomioon niiden takeiden yhteensovittamisesta samanveroisiksi, joita jäsenvaltioissa vaaditaan yhtiöiltä niiden jäsenten sekä ulkopuolisten etujen suojaamiseksi osakeyhtiöitä perustettaessa sekä niiden pääomaa säilytettäessä ja muutettaessa, 13. joulukuuta 1976 annetun toisen neuvoston direktiivin 77/91/ETY (9), osakeyhtiöiden sulautumisesta 9. lokakuuta 1978 annetun kolmannen neuvoston direktiivin 78/855/ETY (10) sekä osakeyhtiöiden jakautumisesta 17. joulukuuta 1982 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 82/891/ETY (11), |
— |
ottaa huomioon 16. helmikuuta 2012 vahvistamansa kannan ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi talletusten vakuusjärjestelmistä (uudelleenlaadittu toisinto) (12), |
— |
ottaa huomioon 5. heinäkuuta 2011 vahvistamansa kannan ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi sijoittajien korvausjärjestelmiä koskevan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/9/EY muuttamisesta (13), |
— |
ottaa huomioon talous- ja raha-asioiden valiokunnan 31. elokuuta 2011 antaman lausunnon budjettivaliokunnalle parlamentin kannasta neuvoston muuttamaan talousarvioesitykseen vuodeksi 2012, kaikki pääluokat (2011/2020(BUD)), |
— |
ottaa huomioon suullisen kysymyksen komissiolle Euroopan pankkiunionia koskevista ehdotuksista (O-000151/2012 – B7-0360/2012), |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 115 artiklan 5 kohdan ja 110 artiklan 2 kohdan, |
A. |
ottaa huomioon, että Pittsburghin huippukokouksessa 24.–25. syyskuuta 2009 annetussa G20-maiden johtajien julkilausumassa kehotettiin pääsemään vuoden 2010 loppuun mennessä sopimukseen rajat ylittävistä ratkaisuista ja systeemisesti merkittävistä rahoituslaitoksista; |
B. |
pitää olennaisen tärkeänä, että otetaan käyttöön kaikki keinot Euroopan rahoitusmarkkinoiden vakauttamiseksi sekä pankkien ja valtioiden välisen yhteyden purkamiseksi, jotta voidaan alkaa edetä kohti todellista talous- ja rahaliittoa; |
C. |
toteaa esittäneensä jo heinäkuussa 2010 päätöslauselmassaan rajatylittävästä kriisinhallinnasta pankkialalla ja mietinnössään ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi Euroopan pankkiviranomaisen perustamisesta ratkaisuiksi rajatylittävän kriisinhallinnan ongelmiin yhdennettyä valvontamekanismia, talletusten vakuusjärjestelmiä koskevan mekanismin uudistusta ja Euroopan vakausrahaston perustamista; |
D. |
ottaa huomioon, että Euroopan vakausmekanismilla voisi olla mahdollisuus pääomittaa suoraan euroalueen pankkeja tavanomaisen päätöksen nojalla; |
E. |
ottaa huomioon, että Eurooppa-neuvosto ja neuvosto ovat vihdoin päätymässä parlamentin kanssa samoihin johtopäätöksiin yhtenäisemmän valvontajärjestelmän tarpeesta ja ne kehottavat nyt perustamaan pankkiunionin ottamalla käyttöön yhteisen valvontamekanismin, johon liittyy talletusten vakuusjärjestelmiä ja ratkaisujärjestelmä; |
F. |
pitää parlamenttien täyttä osallistumista välttämättömänä tämän pankkiunionin perustamiseen johtavan prosessin demokraattisen legitiimiyden kannalta, kuten selvästi todetaan Herman Van Rompuyn edellä mainitun selvityksen neljännessä osatekijässä "Vahvistetaan demokraattista oikeutusta ja vastuuvelvollisuutta"; |
G. |
huomauttaa parlamentin osallistuneen yhteispäätösmenettelyn kautta täysipainoisesti Euroopan finanssivalvojien järjestelmän ja siten myös Euroopan pankkiviranomaisen perustamiseen; |
H. |
toteaa, että Eurooppa-neuvosto on pyytänyt komissiota laatimaan ehdotuksen yhteisestä valvontamekanismista, jonka oikeusperustana olisi yksinomaan Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 127 artiklan 6 kohta, mikä on selvästi ristiriidassa näiden periaatteiden mutta myös komission aloiteoikeuden kanssa ja veisi Euroopan parlamentilta sen lainsäädäntövallan sisämarkkinoihin liittyvissä asioissa, joita yleensä käsitellään yhteispäätösmenettelyssä; |
I. |
katsoo, että pelkästään jäsenvaltioiden ottaminen mukaan menettelyyn ei suinkaan nopeuttaisi ja tehostaisi prosessia vaan antaisi yleisölle negatiivisen signaalin samaan aikaan, kun avoimuuden ja demokraattisen tuen lisäämisen tarve on laajalti tunnustettu; |
1. |
muistuttaa, että kriisitilanteissa yhteisömenetelmä on aina asetettava etusijalle, sillä vain tällä tavoin voidaan varmistaa, että unioni selviää kriisistä entistä vahvempana; |
2. |
vaatii poliittisia johtajia edistämään demokraattista legitiimiyttä kaikissa Euroopan unionin asioissa; |
3. |
painottaa, että ehdotetun pankkiunionin ja yhteisen valvontamekanismin demokraattista legitiimiyttä on parannettava ottamalla parlamentti mukaan lainsäädäntömenettelyyn tasaveroisena lainsäätäjänä; |
4. |
painottaa, että euroalueen pankkiunionin mahdolliset heijastusvaikutukset euroalueen ulkopuolisiin jäsenvaltioihin on otettava asianmukaisesti huomioon; |
5. |
korostaa käsittelevänsä pankkiunioniin liittyviä ehdotuksia pakettina siinä tapauksessa, että niillä muutetaan yhteispäätösmenettelyssä hyväksyttyjä säädöksiä; |
6. |
korostaa, että kaikkien valvontaan liittyvien suurten muutosten yhteydessä, esimerkiksi siirrettäessä valvontaa muille toimielimille, on vastaavasti lisättävä kyseisten toimielinten avoimuutta ja tilivelvollisuutta Euroopan parlamenttia kohtaan, jolla on oltava täydet oikeudet esittää kysymyksiä sekä täydet valtuudet nimitys- ja talousarviomenettelyissä; |
7. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman komissiolle, neuvostolle, Eurooppa-neuvostolle sekä jäsenvaltioiden parlamenteille ja hallituksille. |
(1) EUVL C 351 E, 2.12.2011, s. 61.
(2) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2011)0331.
(3) EYVL L 125, 5.5.2001, s. 15.
(4) EUVL C 70 E, 8.3.2012, s. 41.
(5) EUVL L 331, 15.12.2010, s. 1.
(6) EUVL L 331, 15.12.2010, s. 162.
(7) EUVL L 331, 15.12.2010, s. 12.
(8) ECFIN/CEFCPE(2008)REP/53106 REV REV.
(9) EYVL L 26, 31.1.1977, s. 1.
(10) EYVL L 295, 20.10.1978, s. 36.
(11) EYVL L 378, 31.12.1982, s. 47.
(12) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2012)0049.
(13) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2011)0313.
3.12.2013 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 353/141 |
Torstai 13. syyskuuta 2012
Etelä-Afrikka: lakkoilevien kaivostyöntekijöiden joukkosurma
P7_TA(2012)0354
Euroopan parlamentin päätöslauselma 13. syyskuuta 2012 Etelä-Afrikasta: lakkoilevien kaivostyöntekijöiden joukkosurma ((2012/2783(RSP))
2013/C 353 E/19
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon Etelä-Afrikan ja EU:n strategista kumppanuutta koskevan yhteisen toimintasuunnitelman, joka on tähän mennessä ainoa EU:n ja Afrikan maiden välillä solmittu tämäntyyppinen kumppanuus, |
— |
ottaa huomioon AKT–EY-kumppanuussopimuksen ("Cotonoun sopimus"), |
— |
ottaa huomioon Kansainvälisen työjärjestön (ILO) julistuksen työelämän perusperiaatteista ja -oikeuksista ja sen seurannan, |
— |
ottaa huomioon YK:n Global Compact -aloitteen ja OECD:n toimintaohjeet monikansallisille yrityksille, |
— |
ottaa huomioon kansainvälisen kaivos- ja metallineuvoston kestävän kehityksen puitteet, |
— |
ottaa huomioon vuonna 1999 allekirjoitetun Euroopan unionin ja Etelä-Afrikan välisen kauppa-, kehitys- ja yhteistyösopimuksen, jota täydennettiin vuonna 2009 poliittista ja taloudellista yhteistyötä koskevilla määräyksillä, |
— |
ottaa huomioon presidentti Jacob Zuman 17. elokuuta 2012 antaman lehdistötiedotteen, |
— |
ottaa huomioon korkean edustajan Catherine Ashtonin 23. ja 24. elokuuta 2012 ulkoministeri Nkoana-Mashabanen kanssa käydyn Etelä-Afrikan ja EU:n yhdennentoista ministeritason poliittisen vuoropuhelun jälkeen esittämät huomautukset, |
— |
ottaa huomioon AKT:n ja EU:n yhteisen parlamentaarisen edustajakokouksen 30. toukokuuta 2012 antaman päätöslauselman kaivostoiminnan sosiaalisista ja ympäristöön kohdistuvista vaikutuksista AKT-maissa, |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 122 artiklan 5 kohdan ja 110 artiklan 4 kohdan, |
A. |
ottaa huomioon, että 34 ihmistä ammuttiin kuoliaaksi ja vähintään 78 haavoittui 16. elokuuta 2012 poliisin ja lakkoilevien kaivostyöläisten välisissä yhteenotoissa Lonmin-yhtiön Marikanan platinakaivoksella Etelä-Afrikan North West -provinssissa; toteaa, että yhteenottoa oli edeltänyt useita päiviä kestänyt väkivaltainen lakko, jossa oli kuollut 10 ihmistä, muun muassa kaksi vartijaa ja kaksi poliisia; |
B. |
ottaa huomioon, että 270 lakkoillutta kaivostyöntekijää pidätettiin ja heitä vastaan nostettiin syyte omien kumppaniensa kuolemasta apartheidin aikaisen yhteistä suunnittelua ("common purpose") koskevan lain nojalla; |
C. |
ottaa huomioon, että asiasta nousseen julkisen kohun jälkeen syyttäjät ovat luopuneet 16. elokuuta 2012 pidätettyjä kaivostyöntekijöitä vastaan nostetuista murhasyytteistä ja julkista väkivaltaa koskevien syytteiden käsittelyä on lykätty siihen asti, että tutkinta saadaan päätökseen; |
D. |
toteaa, että ampumistapaus on verisin poliisin ja mielenosoittajien yhteenotto apartheidin päätyttyä vuonna 1994; |
E. |
huomauttaa, että tapausta on tarkasteltava maan valtavien sosioekonomisten erojen laajemmasta näkökulmasta; toteaa, että Etelä-Afrikka on apartheid-hallinnon kaatumisen jälkeen onnistunut rakentamaan demokraattisen valtion mutta maalla on edelleen merkittäviä taloudellisia ja sosiaalisia haasteita ja siellä vallitsee yhä suuri epätasa-arvo ja köyhyys sekä korkea työttömyys; |
F. |
ottaa huomioon, että näiden veristen tapahtumien jälkeen presidentti Zuma pahoitteli julkisesti tätä traagista asiaintilaa; |
G. |
ottaa huomioon, että presidentti Zuma on asettanut oikeudellisen tutkintalautakunnan tutkimaan surmia ja myös Etelä-Afrikan poliisin toimintaa tutkiva riippumaton IPID-virasto (Independent Police Investigative Directorate) on käynnistänyt niitä koskevan tutkinnan; toteaa myös, että on perustettu ministeriöiden välinen komitea, jonka tehtävänä on löytää kestävä ratkaisu nämä surmat aiheuttaneisiin ongelmiin; |
H. |
toteaa, että työriitojen ratkaisumekanismien uudistuksen puute on aiheuttanut Etelä-Afrikalle huomattavia taloudellisia kustannuksia ja toiminut esteenä ulkomaisille sijoituksille; |
I. |
ottaa huomioon, että lakkoilevilla kaivostyöntekijöillä oli kiistaa palkoista kaivoksen omistajan Lonminin kanssa, joka on Lontoon pörssiin listautunut maailman kolmanneksi suurin platinakaivosyhtiö; |
J. |
ottaa huomioon, että kiivas poliittinen ja liittojen välinen kilpailu ja erityisesti kaivostyöläisten kansallisen ammattiliiton (NUM) ja kaivos- ja rakennustyöläisten ammattiliiton (AMCU) väliset jännitteet ovat myötävaikuttaneet kiistaan; |
K. |
ottaa huomioon, että Afrikan kansalliskongressin nuorisoliiton (ANCYL) erotettu entinen puheenjohtaja Julius Malema on nähty tukemassa lakkoilevia kaivostyöntekijöitä ja AMCU:ta; |
L. |
toteaa, että mineraaleja ja kaivostuotteita viedään Etelä-Afrikasta muun muassa Euroopan unionin maihin; ottaa huomioon, että kaivosalaa vaivaa kysynnän taantuminen ja toimintakustannusten nousu; |
M. |
ottaa huomioon, että osa Lonminin Marikanan platinakaivoksen työntekijöistä lakkoilee edelleen parempien palkkojen puolesta; |
N. |
ottaa huomioon, että poliiseja oli runsaasti paikalla 5. syyskuuta 2012, kun yli 3 000 lakkoilevaa kaivostyöntekijää marssi kaduilla lähellä Marikanan kaivosta, ja toteaa, että tämä väkivallaton protesti oli suurin sitten vuoden 2012 elokuun 16. päivän ampumisten; |
O. |
ottaa huomioon, että toimet ovat levinneet muihin kaivoksiin ja että neljä ihmistä haavoittui 5. syyskuuta 2012 yhteenotossa Gold One -yhtiön Modder East -kaivoksella, missä vartijat ampuivat lakkoilevia kaivostyöntekijöitä kumiluodein; |
1. |
tuomitsee jyrkästi lakkoilevien kaivostyöntekijöiden raa'an surmaamisen 16. elokuuta 2012 sekä tapausta edeltäneet väkivaltaisuudet, joissa kuoli 10 ihmistä, heidän joukossaan kaksi vartijaa ja kaksi poliisia; |
2. |
ilmaisee vilpittömän osanottonsa kaikkien Marikanan kaivoskriisin alettua henkensä menettäneiden uhrien perheille; |
3. |
panee tyytyväisenä merkille presidentti Zuman päätöksen perustaa tutkintalautakunta sekä IPID:n aikeen käynnistää surmia koskeva tutkinta; |
4. |
kehottaa tutkintalautakuntaa vaalimaan avoimuutta, toimimaan täysin riippumattomasti ja puolueettomasti sekä varmistamaan, että sen tutkintatoimet täydentävät IPID:n tutkintaa; |
5. |
kehottaa kaikkia asianosaisia työskentelemään tutkintalautakunnan kanssa, jotta saadaan selville, mitä Marikanassa todella tapahtui; |
6. |
kehottaa tutkintalautakuntaa tutkimaan poliisin liiallisen voimankäytön perimmäisiä syitä ja on syvästi huolissaan siitä, että viranomaiset turvautuivat apartheidin aikaiseen yhteistä suunnittelua koskevaan lakiin; |
7. |
on huolissaan siitä, että Etelä-Afrikan vakiintuneet työmarkkinaosapuolet ovat menettämässä oikeutustaan kansalaisten silmissä, kun kaikilla tasoilla näkyy jatkuvasti merkkejä korruptiosta; |
8. |
kehottaa Etelä-Afrikan viranomaisia ja Lonmin-yhtiötä varmistamaan, että uhreilla ja heidän perheillään on käytössään oikeussuojakeinot, he saavat korvauksia ja heistä huolehditaan; |
9. |
kehottaa kohtelemaan kaikkia pidätettyjä oikeudenmukaisesti ja oikeudenkäyntimenettelyjä koskevia sääntöjä noudattaen ja huolehtimaan muun muassa poliisin esitutkinnan puolueettomuudesta ja avoimuudesta; |
10. |
pahoittelee, ettei Lonmin ole suhtautunut työriitaan sen edellyttämällä hienovaraisuudella eikä ole ottanut mitään vastuuta, mutta pitää myönteisenä yhtiön ilmoitusta, ettei se irtisano lakkoilijoita, jos nämä eivät palaa töihin, mikä on vastoin yhtiö aiempaa vaatimusta; |
11. |
on erittäin huolissaan siitä, että lakkoilevat kaivostyöntekijät ovat uhkailleet väkivallalla, ja pitää erityisen huolestuttavina tietoja, että kaivostyöntekijöitä on peloteltu ja uhkailtu kuolemalla, jos he jatkavat työskentelyä kaivoksessa; kehottaa kaikkia osapuolia huolehtimaan siitä, että protestit säilyvät rauhanomaisina; |
12. |
on huolissaan, että yhteenotto Gold One -yhtiön Modder East -kaivoksessa on merkki siitä, että levottomuudet saattavat levitä kulta-alalle, mikä voi johtaa väkivaltaisuuksien laajentumiseen; |
13. |
muistuttaa kaikkia osapuolia niiden velvollisuudesta noudattaa kansainvälistä oikeutta, muun muassa ILO:n periaatteita ja painopisteitä, sekä Etelä-Afrikan perustuslakia, jossa taataan järjestäytymis- ja kokoontumisoikeus ja sananvapaus; |
14. |
kehottaa Etelä-Afrikan viranomaisia, ammattiliittoja ja Lonminia tekemään jatkossakin kaikkensa löytääkseen nopean, kattavan ja oikeudenmukaisen ratkaisun konfliktiin ja palkkariitaan, jotta alueelle saadaan rauha ja vakaus; |
15. |
kehottaa ratkaisemaan pikaisesti NUM:n ja AMCU:n väliset kiistat ja konfliktit; |
16. |
edellyttää, että puututaan Etelä-Afrikan kaivostyöntekijöiden asianmukaiseen palkkaukseen ja palkkajärjestelmän eriarvoisuuteen liittyviin ongelmiin; |
17. |
tunnustaa, että Etelä-Afrikan hallitus on toteuttanut erilaisia toimia kaivosteollisuuden työolojen parantamiseksi, ja kehottaa viranomaisia jatkamaan toimiaan; |
18. |
kehottaa Etelä-Afrikan hallitusta ottamaan huomioon tarpeen kehittää Etelä-Afrikan poliisivoimissa palvelevien henkilöiden taitoja ja erityisesti parantaa poliisien valmiuksia hillitä väkivaltaisia mielenosoituksia ja hallita oikeiden luotien käyttöä; kehottaa tiivistämään poliisikoulutusta koskevaa EU:n ja Etelä-Afrikan välistä yhteistyötä; |
19. |
pyytää komissiota ottamaan käyttöön valvontamekanismin, jolla estetään kaivostuotteiden tuonti EU:hun, jos ei ole annettu takeita siitä, että niiden louhinnassa on noudatettu sosiaali-, työ-, turvallisuus- ja ympäristönormeja; kannustaa komissiota ottamaan käyttöön laatuleiman vähimmäistason sosiaali-, työ-, turvallisuus- ja ympäristönormien mukaisesti louhituille kaivostuotteille; |
20. |
kehottaa Etelä-Afrikan hallitusta puuttumaan tapahtuneiden väkivaltaisuuksien perussyihin, muun muassa rikkaiden ja köyhien väliseen huolestuttavaan kuiluun, nuorisotyöttömyyden kasvuun sekä työntekijöiden työ- ja elinoloihin, äärimmäisestä taloudellisesta epätasa-arvosta eroon pääsemiseksi; |
21. |
on valmis tukemaan jatkossakin Etelä-Afrikkaa ja korostaa tarvetta jatkaa kumppanuutta ja kohdentaa sitä tarkemmin, jotta voidaan auttaa maata ratkaisemaan sosioekonomiset haasteensa; |
22. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, komission varapuheenjohtajalle / unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkealle edustajalle, Etelä-Afrikan hallitukselle ja parlamentille, AKT:n ja EU:n yhteisen parlamentaarisen edustajakokouksen yhteispuheenjohtajille, yleisafrikkalaiselle parlamentille ja Afrikan unionille. |
3.12.2013 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 353/145 |
Torstai 13. syyskuuta 2012
Rohingya-muslimien vaino Myanmarissa
P7_TA(2012)0355
Euroopan parlamentin päätöslauselma 13. syyskuuta 2012 Rohingya-muslimien vainosta Burmassa/Myanmarissa (2012/2784(RSP))
2013/C 353 E/20
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon aikaisemmat päätöslauselmansa Burmasta/Myanmarista ja etenkin 20. huhtikuuta 2012 antamansa päätöslauselman (1), |
— |
ottaa huomioon YK:n ihmisoikeuksia Myanmarissa käsittelevän erityisedustajan 7. maaliskuuta 2012 antaman edistymiskertomuksen Myanmarin ihmisoikeustilanteesta, |
— |
ottaa huomioon 23. huhtikuuta 2012 annetut neuvoston päätelmät Burmasta/Myanmarista, |
— |
ottaa huomioon korkean edustajan Catherine Ashtonin tiedottajan 13. kesäkuuta 2012 antaman julkilausuman kriisistä pohjoisessa Rakhinen osavaltiossa Burmassa/Myanmarissa, |
— |
ottaa huomioon Rohingya-yhteisöä koskevasta ongelmasta käydyn keskustelun Euroopan parlamentin ihmisoikeuksien alivaliokunnan kokouksessa 11. heinäkuuta 2012, |
— |
ottaa huomioon komission jäsenen Georgievan 9. elokuuta 2012 antaman lausunnon humanitaarisen avun toimittamisesta Rohingya-yhteisölle ja muille kärsimään joutuneille yhteisöille, |
— |
ottaa huomioon Asean-maiden ulkoministerien 17. elokuuta 2012 antaman lausunnon äskettäisistä tapahtumista Rakhinen osavaltiossa, |
— |
ottaa huomioon YK:n yleissopimuksen pakolaisten asemasta vuodelta 1951 ja siihen liitetyn pöytäkirjan vuodelta 1967, |
— |
ottaa huomioon vuonna 1948 annetun ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen 18–21 artiklan, |
— |
ottaa huomioon vuonna 1966 tehdyn kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen 25 artiklan, |
— |
ottaa huomioon päätöksen, jolla Burmalle/Myanmarille annetaan Kaakkois-Aasian kisojen isännyys vuonna 2013 ja Asean-maiden puheenjohtajuus vuonna 2014, |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 122 pykälän 5 kohdan ja 110 pykälän 4 kohdan, |
A. |
ottaa huomioon, että sen jälkeen, kun presidentti Thein Seinin uusi hallitus astui tehtäviinsä maaliskuussa 2011, hallitus on toteuttanut monia toimia kansalaisvapauksien laajentamiseksi maassa, suurin osa poliittisista vangeista on vapautettu ja eräät heistä on valittu parlamenttiin täytevaaleissa, alustavat tulitauot ovat tulleet voimaan useimpien aseellisten etnisten ryhmien kanssa ja monet maanpaossa olleet poliittiset toisinajattelijat ovat palanneet sovinnon toivossa; |
B. |
toteaa kuitenkin, että Rohigya-vähemmistön syrjintä on lisääntynyt; |
C. |
ottaa huomioon, että 28. toukokuuta 2012 buddhalaisen naisen raiskaus ja murha johtivat Rakhinen osavaltiossa ihmishenkiä vaatineisiin yhteenottoihin buddhalaisen enemmistön ja Rohingya-muslimien vähemmistöyhteisön välillä; |
D. |
ottaa huomioon, että seuranneiden päivien aikana väkivalta levisi yhteisöjen välillä ja että Rakhinen väkijoukot ja turvallisuusjoukot kohdistivat suhteetonta väkivaltaa Rohingya-yhteisöön, kymmeniä ihmisiä kuoli, tuhansia koteja tuhoutui ja yli 70 000 ihmistä joutui siirtymään kotiseuduiltaan; ottaa huomioon, että 10. kesäkuuta 2012 kuuteen Rakhinen osavaltion kaupunkiin julistettiin poikkeustila; |
E. |
ottaa huomioon, että aluksi presidentti Thein Sein totesi, että ainoa ratkaisu Rohingya-yhteisön ongelmaan on, että heidät siirretään pakolaisleirille, joita UNHCR pitää yllä, tai että heidät asutetaan muihin maihin; |
F. |
ottaa huomioon, että Rohingya-yhteisöä, josta suuri osa on asunut Rakhinen osavaltiossa satoja vuosia, ei ole tunnustettu yhdeksi Burman/Myanmarin 135 kansanryhmästä ja siten yhteisön jäsenillä ei ole vuoden 1982 kansalaisuuslain mukaisia kansalaisoikeuksia, ja toteaa että monet burmalaiset pitävät heitä Bangladeshista saapuneina laittomina maahanmuuttajina; ottaa huomioon, että heihin on kohdistunut systemaattista, vakavaa syrjintää ja rajoituksia, kuten liikkumisen vapauden rajoituksia, avioliittoon, koulutukseen, terveydenhuoltoon ja työllistymiseen kohdistuvia rajoituksia sekä maan pakkolunastuksia, työhön pakottamista, mielivaltaisia pidätyksiä ja viranomaisten harjoittamaa häirintää; |
G. |
ottaa huomioon, että jatkuvan vainon takia noin miljoona rohingyaa on vuosien mittaan paennut naapurivaltioihin; ottaa huomioon, että 300 000 ihmistä on paennut Bangladeshiin, jossa heidän pitkän aikavälin tilanteensa on selvittämättä, sillä Bangladeshin viranomaiset määräsivät äskettäin, että kansainvälisten humanitaaristen järjestöjen, jotka tarjoavat perusterveyspalveluja ja ruokaa rekisteröimättömille pakolaisille, sekä paikallisen väestön Coxin Bazarin alueella on lopetettava avustustoimet; ottaa huomioon, että tietojen mukaan viranomaiset ovat työntämässä rohingya-turvapaikanhakijoita takaisin Myanmariin; |
H. |
ottaa huomioon, että komission humanitaarisen avun ja pelastuspalveluasioiden pääosasto ECHO on myöntänyt 10 miljoonaa euroa rohingya-pakolaisten ja paikallisen isäntäväestön tukemiseen Bangladeshissa vuonna 2012; |
I. |
ottaa huomioon, että 17. elokuuta 2012 Burman hallitus nimitti riippumattoman tutkintavaliokunnan, joka koostuu 27:stä kansalaisyhteiskunnan sekä poliittisten ja uskonnollisten järjestöjen edustajasta, ja että tutkintavaliokunnan tehtävänä on tutkia väestöryhmien välisen väkivallan syitä ja esittää suosituksia; |
1. |
on erittäin huolissaan Länsi-Burmassa jatkuvasta etnisestä väkivallasta, jossa monia on kuollut tai loukkaantunut, omaisuutta on tuhoutunut ja paikallista väestöä on joutunut siirtymään muualle, ja ilmaisee huolestumisensa siitä, että yhteisöjen väliset yhteenotot saattava vaarantaa demokratiaan siirtymisen Burmassa/Myanmarissa; |
2. |
kehottaa kaikkia osapuolia pidättyvyyteen ja vaatii Burman viranomaisia lopettamaan Rohingya-väestöön kuuluvien mielivaltaiset pidätykset, antamaan tietoja Rakhinen osavaltiossa kesäkuussa 2012 alkaneiden turvallisuusoperaatioiden jälkeen pidätettyjen satojen ihmisten kohtalosta ja välittömästi vapauttamaan mielivaltaisesti pidätetyt; |
3. |
kehottaa Burman/Myanmarin hallitusta pikaisesti sallimaan YK:n virastoille ja humanitaarisille valtiosta riippumattomille järjestöille sekä journalisteille ja diplomaateille esteettömän pääsyn Rakhinen osavaltion kaikille alueille ja varmistamaan humanitaarisen avun esteettömän pääsyn kaikille kärsimään joutuneille väestöryhmille sekä turvaamaan siirtymään joutuneille Rohingya-yhteisöön kuuluville liikkumisen vapauden ja mahdollisuuden palata asuinpaikoilleen heti, kun se on turvallista; |
4. |
suhtautuu myönteisesti riippumattoman tutkintavaliokunnan perustamiseen mutta pahoittelee, että siinä ei ole Rohingya-yhteisön edustajia; |
5. |
kehottaa Burman/Myanmarin hallitusta tuomaan Rakhinen osavaltiossa väkivaltaisiin yhteenottoihin ja muuhun väkivaltaan syyllistyneet oikeuden eteen ja asettamaan kuriin äärimmäisyysryhmät, jotka yllyttävät yhteisöjen väliseen vihaan, esittävät uhkauksia humanitaarisille ja kansainvälisille järjestöille sekä puhuvat karkottamisen tai kahden yhteisön välisen pysyvän erottamisen puolesta; |
6. |
kehottaa Euroopan ulkosuhdehallintoa mahdollisuuksiensa mukaan tukemaan Burman hallitusta sen pyrkiessä vakauttamaan tilannetta, panemaan täytäntöön sovittelua edistäviä ohjelmia, suunnittelemaan laajempaa sosiaalis-taloudellista kehitysohjelmaa Rakhinen osavaltiota varten ja jatkamaan Burman/Myanmarin etenemistä kohti demokratiaa; |
7. |
arvostaa niitä Burman kansalaisia, jotka ovat korottaneet äänensä muslimivähemmistön ja moniarvoisen yhteiskunnan tukemiseksi ja kehottaa poliittisia voimia selvästi tukemaan näitä kannanottoja; uskoo, että osallistava vuoropuhelu paikallisten yhteisöjen kanssa voi auttaa lieventämään monia etnisiä ongelmia Burmassa/Myanmarissa; |
8. |
vaatii, että Rohingya-vähemmistöä ei saa jättää ulkopuolelle monikulttuurista Burmaa/Myanmaria koskevasta kehittyvästä avoimuudesta ja kehottaa hallitusta muuttamaan vuoden 1982 kansalaisuuslakia kansainvälisten ihmisoikeusnormien ja niiden velvoitteiden mukaisiksi, joita hallitukselle aiheutuu YK:n lasten oikeuksia koskevan yleissopimuksen 7 artiklasta, jotta Rohingya-väestölle ja muille valtiottomille vähemmistöille voidaan myöntää kansalaisoikeudet, kohdella kaikkia Burman kansalaisia samanarvoisina ja siten lopettaa syrjivät käytännöt; |
9. |
on huolissaan 14 kansainvälisen avustustyöntekijän pidättämisestä levottomuuksien aikana ja kehottaa välittömästi vapauttamaan viisi yhä vankilassa olevaa; |
10. |
kehottaa Burman hallitusta antamaan YK:n ihmisoikeuksia Burmassa käsittelevälle erityisedustajalle mahdollisuuden suorittaa riippumattomia tutkimuksia väärinkäytöksistä Rakhinen osavaltiossa; kehottaa YK:n ihmisoikeusvaltuutetun toimistoa perustamaan Burmaan/Myanmariin toimiston, jolla on suojelua, edistämistä ja teknistä apua koskeva täysi toimivalta, sekä sivutoimistoja maan eri osavaltioihin, myös Rakhinen osavaltioon; |
11. |
kehottaa Burman hallitusta jatkamaan demokraattisten uudistusten toteuttamista, oikeusvaltion perustamista ja varmistamaan, että ihmisoikeuksia ja perusvapauksia kunnioitetaan, erityisesti ilmaisun- ja kokoontumisvapautta (mukaan luettuna internetin vapaus); |
12. |
kehottaa kaikkia alueen maita auttamaan Burmasta/Myanmarista paenneita ja tukemaan Burman hallitusta oikeudenmukaisen ratkaisun löytämiseksi ongelmien syihin; |
13. |
kehottaa erityisesti Bangladeshia edelleen hyväksymään nykyisten avunantajien tuen ja mahdolliset lisätukitoimet sekä sallimaan humanitaaristen avustusjärjestöjen työn jatkamisen maassa, erityisesti kun otetaan huomioon Rakhinen osavaltion tapahtumat, jotka ovat lisänneet kipeästi perushoivaa tarvitsevien pakolaisten virtaa; |
14. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman Burman/Myanmarin ja Bangladeshin hallituksille ja parlamenteille, EU:n korkealle edustajalle, komissiolle, jäsenvaltioiden parlamenteille ja hallituksille, Aseanin pääsihteerille, Asean-valtioiden hallitustenväliselle ihmisoikeustoimikunnalle, YK:n ihmisoikeuksia Myanmarissa käsittelevälle erityisedustajalle, YK:n pakolaisasiain päävaltuutetulle ja YK:n ihmisoikeusneuvostolle. |
(1) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2012)0142.
3.12.2013 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 353/148 |
Torstai 13. syyskuuta 2012
Azerbaidžan: Ramil Safarovin tapaus
P7_TA(2012)0356
Euroopan parlamentin päätöslauselma 13. syyskuuta 2012 Azerbaidžanista: Ramil Safarovin tapaus (2012/2785(RSP))
2013/C 353 E/21
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon aiemmat, erityisesti ihmisoikeuksia koskevat päätöslauselmansa Azerbaidžanin tilanteesta, |
— |
ottaa huomioon siirtämistä koskevan kansainvälisen oikeuden vakiintuneen käytännön ja erityisesti tuomittujen siirtämisestä tehdyn yleissopimuksen, jonka yhteydessä on sovittu, että yhteistyötä on kehitettävä, jotta voidaan edistää oikeudenhoidon päämääriä ja tuomittujen saattamista yhteiskuntakelpoisiksi antamalla näille mahdollisuus suorittaa seuraamuksensa omassa sosiaalisessa yhteisössään, |
— |
ottaa huomioon parlamentin puhemiehen Martin Schulzin 5. syyskuuta 2012 antaman julkilausuman Ramil Safarovin armahtamisesta Azerbaidžanissa, |
— |
ottaa huomioon unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan Catherine Ashtonin sekä komission jäsenen Štefan Fülen 3. syyskuuta 2012 antaman yhteisen julkilausuman Safarovin vapauttamisesta, |
— |
ottaa huomioon Euroopan neuvoston pääsihteerin Thorbjørn Jaglandin 4. syyskuuta 2012 antaman lausunnon, |
— |
ottaa huomioon Azerbaidžanin tasavallan varaoikeusministerin Vilayat Zahirovin Unkarin hallinto- ja oikeusministeriölle osoittaman virallisen kirjeen, joka vastaanotettiin 15. elokuuta 2012, |
— |
ottaa huomioon EU:n ja Azerbaidžanin assosiaatiosopimusneuvotteluista 18. huhtikuuta 2012 antamansa päätöslauselman (1), |
— |
ottaa huomioon Unkarin pääministerin Viktor Orbánin 3. syyskuuta 2012 antaman lausunnon, jossa tämä vakuutti Unkarin toimineen kansainvälisten velvoitteidensa mukaisesti, |
— |
ottaa huomioon EU:n ja Azerbaidžanin välisen kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen, joka tuli voimaan vuonna 1999, ja näiden kahden osapuolen käymät neuvottelut aiemman assosiaatiosopimuksen korvaavasta uudesta assosiaatiosopimuksesta, |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 122 artiklan 5 kohdan ja 110 artiklan 4 kohdan, |
A. |
ottaa huomioon, että Ramil Safarov on ollut vangittuna Unkarissa sijaitsevassa vankilassa vuodesta 2004 sen jälkeen, kun tämä oli raa'asti tappanut armenialaisen työtoverinsa Budapestissa Naton rauhankumppanuusohjelmasta rahoitetun kurssin aikana; toteaa, että Safarov myönsi syyllisyytensä eikä osoittanut katumusta puolustaessaan tekoaan sillä perusteella, että uhri oli armenialainen; |
B. |
ottaa huomioon, että Azerbaidžanin asevoimien luutnantti Ramil Safarov, joka tuomittiin murhasta elinkautiseen vankeuteen Unkarissa, siirrettiin Azerbaidžaniin 31. elokuuta 2012 Azerbaidžanin viranomaisten jo useasti aikaisemmin esittämän pyynnön mukaisesti; |
C. |
toteaa, että Azerbaidžanin presidentti Ilham Alijev armahti Ramil Safarovin heti sen jälkeen, kun tämä oli siirretty Azerbaidžaniin, Azerbaidžanin tasavallan perustuslain sekä tuomittujen siirtämisestä tehdyn yleissopimuksen 12 artiklan mukaisesti; |
D. |
ottaa huomioon, että Unkari ja Azerbaidžan ovat osapuolina tuomittujen siirtämisestä tehdyssä yleissopimuksessa, jonka 9 artiklassa todetaan, että tietyn valtion alueella tuomittu henkilö voidaan siirtää suorittamaan hänelle määrättyä seuraamusta toisen valtion alueelle edellyttäen, että yleissopimuksen ehtoja noudatetaan; |
E. |
ottaa huomioon, että Azerbaidžanin tasavallan varaoikeusministeri Vilayat Zahirov lähetti Unkarin hallinto- ja oikeusministeriölle 15. elokuuta 2012 virallisen kirjeen, jossa hän totesi, että ulkovaltojen tuomioistuinten päätökset, jotka koskivat tuomittujen henkilöiden siirtämistä kärsimään vankilatuomioidensa jäljelle jäänyttä osuutta Azerbaidžanin tasavaltaan, oli pantu täytäntöön tuomittujen siirtämisestä tehdyn yleissopimuksen 9 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti näille määrättyjä tuomioita muuttamatta; toteaa, että Zahirov myös vakuutti, että Azerbaidžanin tasavallan rikoslain mukaan elinkautista tuomiota kärsivän rangaistus voidaan muuntaa määräaikaiseksi vankeusrangaistukseksi ainoastaan tuomioistuimen päätöksellä ja että syyllinen voidaan päästää ehdonalaiseen vapauteen vasta sen jälkeen, kun tämä on kärsinyt vähintään 25 vuotta vankeusrangaistuksestaan; korostaa, että Azerbaidžanin viranomaiset kielsivät myöhemmin antaneensa diplomaattisia vakuuksia Unkarin viranomaisille; |
F. |
toteaa, että luutnantti Safarov sai juhlallisen vastaanoton Azerbaidžanissa ja vain muutamaa tuntia hänen paluunsa jälkeen presidentti myönsi hänelle armahduksen, minkä jälkeen hänet vapautettiin ja korotettiin kenraalimajuriksi virallisessa juhlatilaisuudessa; |
G. |
panee merkille, että Safarovin vapauttamista koskeva päätös tuomittiin laajalti ja se herätti yleistä kansainvälistä pahennusta; |
H. |
ottaa huomioon, että Armenian presidentti Serž Sargsjan ilmoitti 31. elokuuta 2012 Armenian katkaisevan diplomaattisuhteensa Unkariin; |
I. |
ottaa huomioon, että Azerbaidžan osallistuu aktiivisesti Euroopan naapuruuspolitiikkaan ja itäiseen kumppanuuteen, että se on yksi EU:n ja sen itäisten naapurimaiden parlamentaarisen edustajakokouksen (Euronest) perustajajäsenistä ja että se on sitoutunut kunnioittamaan demokratiaa, ihmisoikeuksia ja oikeusvaltion periaatetta, jotka ovat näiden aloitteiden keskeisiä arvoja; |
J. |
ottaa huomioon, että Azerbaidžanista on tullut Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston vaihtuva jäsen jaksolle 2012–2013 ja että se on näin sitoutunut puolustamaan YK:n perusoikeuskirjaan ja ihmisoikeuksien yleismaailmalliseen julistukseen perustuvia arvoja; |
K. |
ottaa huomioon, että Azerbaidžan on Euroopan neuvoston jäsen sekä Euroopan ihmisoikeussopimuksen ja useiden muiden kansainvälisten ihmisoikeussopimusten, kuten kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen, sopimuspuoli; |
1. |
painottaa oikeusvaltion periaatteen noudattamisen sekä sitoumusten täyttämisen merkitystä; |
2. |
ottaa huomioon, että Ramil Safarov on Euroopan unionin yhden jäsenvaltion tuomioistuinten päätöksellä tuomittu vankeuteen murhasta, ja pitää siksi valitettavana Azerbaidžanin presidentin tätä tapausta koskevaa armahduspäätöstä; pitää päätöstä eleenä, joka saattaa osaltaan kärjistää maiden välisiä jännitteitä ja joka syventää epäoikeudenmukaisuuden tunteita sekä näiden kahden maan välistä juopaa, ja on myös huolissaan siitä, että tämä teko vaarantaa kaikki rauhanomaiset sovinnontekoprosessit näiden yhteisöjen kesken ja saattaa myös heikentää alueella asuvien ihmisten rauhanomaisten suhteiden kehittymistä tulevaisuudessa; |
3. |
ottaa huomioon, että vaikka presidentin myöntämä armahdus Safaroville on tuomittujen siirtämisestä tehdyn yleissopimuksen lain kirjaimen mukainen, se on kuitenkin tämän kansainvälisen sopimuksen hengen vastainen, sillä sen päämääränä on mahdollistaa yhden valtion alueella tuomitun henkilön siirtäminen toisen valtion alueelle kärsimään jäljelle jäänyttä rangaistustaan; |
4. |
ottaa huomioon, että Unkarin viranomaisille annettiin diplomaattiset takeet Azerbaidžanin pyytäessä tuomittujen siirtämisestä tehdyn yleissopimuksen mukaista siirtoa, ja pitää presidentin Safaroville myöntämää armahdusta näiden takeiden vastaisena; |
5. |
pitää valitettavana Azerbaidžanissa Safarovin kunniaksi järjestettyä sankarivastaanottoa sekä päätöstä korottaa tämä kenraalimajuriksi ja maksaa tälle takaisin kahdeksan vuoden palkka kotiinpaluun yhteydessä; on huolissaan siitä, millaisena esimerkkinä tällainen menettely toimii tuleville sukupolville, ja paheksuu Azerbaidžanin valtion Safaroville myöntämää virkaylennystä ja tunnustusta; |
6. |
katsoo, että Azerbaidžanin ja Armenian turhautuminen siihen, että Vuoristo-Karabahin rauhanprosessissa ei ole tapahtunut merkittävää edistystä, ei oikeuta kostotoimenpiteisiin eikä turhiin provokaatioihin, jotka lisäävät jo entisestään jännittyneeseen ja herkkään tilanteeseen kohdistuvia jännitteitä; |
7. |
tukee Euroopan ulkosuhdehallinnon (EUH), Etelä-Kaukasiasta vastaavan EU:n erityisedustajan sekä jäsenvaltioiden parhaillaan käynnissä olevia toimia, joiden avulla pyritään purkamaan jännitteitä ja varmistamaan, että alueen rauhanprosessissa edetään; |
8. |
tukee Etyjin alaisuudessa toimivan Minskin ryhmän toimia, joilla pyritään turvaamaan Vuoristo-Karabahin rauhanprosessin merkittävä edistyminen ja siten saamaan aikaan kansainvälisen lainsäädännön mukainen kestävä ja kattava sopimus; |
9. |
korostaa, että EU:n olisi toimittava entistä aktiivisemmin Vuoristo-Karabahin konfliktin ratkaisemisessa auttamalla panemaan täytäntöön luottamusta rakentavia toimia, joilla pyritään lähentämään Armenian ja Azerbaidžanin yhteisöjä toisiinsa ja levittämään rauhaa, sovintoa ja luottamusta kaikkien osapuolten keskuudessa; |
10. |
muistuttaa kannastaan, jonka mukaan assosiaatiosopimukseen, josta EU ja Azerbaidžan parhaillaan neuvottelevat, olisi sisällytettävä ihmisoikeuksien suojelua ja edistämistä koskevia lausekkeita ja tavoitteita; |
11. |
tuomitsee kaikki terrorismin muodot sekä uhkaukset terrorismin käytöstä; |
12. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman EUH:lle, Eurooppa-neuvostolle, komissiolle, Azerbaidžanin tasavallan sekä Armenian tasavallan hallituksille ja parlamenteille, Euroopan neuvostolle, Etyjille ja ihmisoikeuksista sekä terrorismin torjunnasta vastaavalle YK:n erityisraportoijalle. |
(1) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2012)0127.
3.12.2013 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 353/151 |
Torstai 13. syyskuuta 2012
Multippeliskleroosin torjunta Euroopassa
P7_TA(2012)0357
Euroopan parlamentin kannanotto 13. syyskuuta 2012 multippeliskleroosin torjuntaan Euroopassa
2013/C 353 E/22
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 123 artiklan, |
A. |
ottaa huomioon, että lähes 600 000 eurooppalaista kärsii multippeliskleroosista (MS-tauti), joka on yleisin hermostoa rappeuttava sairaus ja merkittävä syy nuorten aikuisten ei-traumaattiseen vajaakuntoisuuteen; |
B. |
ottaa huomioon, että useimmat MS-tautia sairastavat henkilöt diagnosoidaan parhaassa työiässä ja lähes puolet jättää työelämän kolmen vuoden kuluessa diagnoosista; |
C. |
ottaa huomioon, että tautia muuntaviin hoitoihin pääsyssä ja hoidon laadussa on valtavia eroja Euroopassa ja että eroavuudet ovat pahentuneet viime kuukausina; |
1. |
kehottaa komissiota ja neuvostoa
|
2. |
kehottaa jäsenvaltioita
|
3. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän kannanoton ja allekirjoittajien nimet (1) neuvostolle, komissiolle ja jäsenvaltioiden parlamenteille. |
(1) Allekirjoittajien nimet julkaistaan 13. syyskuuta 2012 pidetyn istunnon pöytäkirjan liitteessä 1 (P7_PV(2012)09-13(ANN1)).
II Tiedonannot
EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDONANNOT
Euroopan parlamentti
Tiistai 11. syyskuuta 2012
3.12.2013 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 353/152 |
Tiistai 11. syyskuuta 2012
Jarosław Leszek Wałęsan parlamentaarisen koskemattomuuden pidättäminen
P7_TA(2012)0307
Euroopan parlamentin päätös 11. syyskuuta 2012 Jarosław Leszek Wałęsan parlamentaarisen koskemattomuuden pidättämistä koskevasta pyynnöstä (2012/2112(IMM))
2013/C 353 E/23
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon Jarosław Leszek Wałęsan parlamentaarisen koskemattomuuden pidättämistä koskevan Puolan tasavallan valtionsyyttäjän 20. huhtikuuta 2012 välittämän pyynnön, joka liittyy väitettyä rikosta koskeviin oikeustoimiin ja josta ilmoitettiin täysistunnossa 23. toukokuuta 2012, |
— |
on antanut Jarosław Leszek Wałęsalle mahdollisuuden tulla kuulluksi työjärjestyksen 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti, |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin erioikeuksista ja vapauksista tehdyssä pöytäkirjassa N:o 7 olevan 8 ja 9 artiklan sekä Euroopan parlamentin jäsenten valitsemisesta yleisillä välittömillä vaaleilla 20. syyskuuta 1976 annetun säädöksen 6 artiklan 2 kohdan, |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin tuomioistuimen 12. toukokuuta 1964, 10. heinäkuuta 1986, 15. ja 21. lokakuuta 2008, 19. maaliskuuta 2010 ja 6. syyskuuta 2011 antamat tuomiot (1), |
— |
ottaa huomioon Puolan tasavallan perustuslain 105 artiklan sekä 9. toukokuuta 1996 annetun parlamentin jäsenen tai senaattorin tehtävän hoitamista koskevan Puolan lain 7 b artiklan 1 kohdan ja 7 c artiklan yhdessä 10 b artiklan kanssa, |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 6 artiklan 2 kohdan ja 7 artiklan, |
— |
ottaa huomioon oikeudellisten asioiden valiokunnan mietinnön (A7-0230/2012), |
A. |
ottaa huomioon, että Puolan tasavallan valtionsyyttäjä on pyytänyt Euroopan parlamentin jäsenen Jarosław Leszek Wałęsan parlamentaarisen koskemattomuuden pidättämistä väitettyä rikosta koskevien oikeustoimien yhteydessä; |
B. |
ottaa huomioon, että valtionsyyttäjän esittämä pyyntö liittyy 20. toukokuuta 1971 vahvistetussa Puolan rikoslaissa ja 20. kesäkuuta 1997 annetussa tieliikennelaissa tarkoitettua väitettyä rikosta koskevaan menettelyyn ja että kyseessä on Puolassa 2. syyskuuta 2011 tapahtunut liikenneonnettomuus, jossa Jarosław Leszek Wałęsa oli osallisena ja loukkaantui vakavasti; |
C. |
ottaa huomioon, että Euroopan unionin erioikeuksista ja vapauksista tehdyssä pöytäkirjassa olevan 9 artiklan mukaan jäsenillä on oman valtionsa alueella sen parlamentin jäsenille myönnetty koskemattomuus; |
D. |
ottaa huomioon, että Jarosław Leszek Wałęsa kieltäytyi tulemasta oikeudellisten asioiden valiokunnan kuultavaksi mutta on ilmoittanut toivovansa, että asia saadaan nopeasti päätökseen, ja katsoo, että hänen koskemattomuutensa olisi pidätettävä; |
E. |
katsoo, että kysymys koskemattomuuden pidättämisestä tai säilyttämisestä tietyssä tapauksessa on yksin parlamentin päätettävissä; toteaa, että tehdessään päätöksen siitä, pidätetäänkö vai säilytetäänkö koskemattomuus, parlamentti voi ottaa kohtuullisessa määrin huomioon jäsenen tilanteen (2); |
F. |
panee merkille, että tapaukseen liittyvät tosiseikat, jotka käyvät ilmi oikeudellisten asioiden valiokunnalle toimitetuista asiakirjoista, osoittavat, että väitetyllä toiminnalla ei ole suoraa ja ilmeistä yhteyttä Jarosław Leszek Wałęsalle Euroopan parlamentin jäsenenä kuuluvien tehtävien hoitamiseen; |
G. |
toteaa, että kyseisenä ajankohtana Jarosław Leszek Wałęsa ei siis hoitanut tehtäviään Euroopan parlamentin jäsenenä; |
1. |
päättää pidättää Jarosław Leszek Wałęsan parlamentaarisen koskemattomuuden; |
2. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöksen sekä asiasta vastaavan valiokunnan mietinnön viipymättä Puolan toimivaltaiselle viranomaiselle ja Jarosław Leszek Wałęsalle. |
(1) Asia 101/63 Wagner v. Fohrmann ja Krier, Kok. 1964, s. 195, asia 149/85 Wybot v. Faure ja muut, Kok. 1986, s. 2391, Asia T-345/05 Mote v. Euroopan parlamentti, Kok. 2008, s. II-2849, yhdistetyt asiat C-200/07 ja C-201/07 Marra v. De Gregorio ja Clemente, Kok. 2008 s. I-7929, asia T-42/06 Gollnisch v. Euroopan parlamentti (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa) ja asia C-163/10 Patriciello (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa).
(2) Asia T-345/05, Mote v. Euroopan parlamentti, Kok. 2008, s. II-2849, 28 kohta.
3.12.2013 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 353/153 |
Tiistai 11. syyskuuta 2012
Birgit Collin-Langenin parlamentaarisen koskemattomuuden pidättäminen
P7_TA(2012)0308
Euroopan parlamentin päätös 11. syyskuuta 2012 Birgit Collin-Langenin parlamentaarisen koskemattomuuden pidättämistä koskevasta pyynnöstä (2012/2128(IMM))
2013/C 353 E/24
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon Birgit Collin-Langenin parlamentaarisen koskemattomuuden pidättämistä koskevan, Koblenzin (Saksa) yleisen syyttäjän 27. huhtikuuta 2012 välittämän pyynnön, joka liittyy joka liittyy väitettyä rikosta koskeviin oikeustoimiin ja josta ilmoitettiin täysistunnossa 14. kesäkuuta 2012, |
— |
on kuullut Birgit Collin-Langenia työjärjestyksen 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti, |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin erioikeuksista ja vapauksista tehdyssä pöytäkirjassa N:o 7 olevan 8 ja 9 artiklan sekä Euroopan parlamentin jäsenten valitsemisesta yleisillä välittömillä vaaleilla 20. syyskuuta 1976 annetun säädöksen 6 artiklan 2 kohdan, |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin tuomioistuimen 12. toukokuuta 1964, 10. heinäkuuta 1986, 15. ja 21. lokakuuta 2008, 19. maaliskuuta 2010 ja 6. syyskuuta 2011 antamat tuomiot (1), |
— |
ottaa huomioon Saksan perustuslain (Grundgesetz) 46 pykälän, |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 6 artiklan 2 kohdan ja 7 artiklan, |
— |
ottaa huomioon oikeudellisten asioiden valiokunnan mietinnön (A7-0229/2012), |
A. |
ottaa huomioon, että yleinen syyttäjä on pyytänyt Euroopan parlamentin jäsenen Birgit Collin-Langenin parlamentaarisen koskemattomuuden pidättämistä väitettyä rikosta koskevien oikeustoimien yhteydessä; |
B. |
ottaa huomioon, että yleisen syyttäjän pyyntö liittyy menettelyihin vireillä olevassa rikosasiassa, johon sovelletaan Saksan rikoslain 331 pykälää, jossa todetaan, että "virkamies tai erityisessä julkisessa tehtävässä toimiva henkilö, joka pyytää tai lupautuu ottamaan taikka ottaa vastaan etua itselleen tai kolmannelle osapuolelle julkisen tehtävän hoitamisesta, voidaan tuomita enintään kolmeksi vuodeksi vankeuteen tai sakkoihin"; |
C. |
ottaa huomioon, että Euroopan unionin erioikeuksista ja vapauksista tehdyssä pöytäkirjassa olevan 9 artiklan mukaan jäsenillä on oman valtionsa alueella sen parlamentin jäsenille myönnetty koskemattomuus; |
D. |
ottaa huomioon, että Saksan perustuslain (Grundgesetz) mukaan parlamentin jäsentä ei voida vaatia vastaamaan rangaistavasta teosta ilman parlamentin suostumusta, ellei häntä saada kiinni itse teossa tai seuraavan päivän kuluessa; |
E. |
ottaa huomioon, että näin ollen parlamentin on pidätettävä Birgit Collin-Langenin parlamentaarinen koskemattomuus, jos häntä koskevan menettelyn on määrä jatkua; |
F. |
ottaa huomioon, että oikeudellisten asioiden valiokunta on kuullut Birgit Collin-Langenia, joka pyysi käsittelemään asian nopeasti ja ilmoitti, että hänen koskemattomuutensa olisi pidätettävä; |
G. |
katsoo, että kysymys koskemattomuuden pidättämisestä tai säilyttämisestä tietyssä tapauksessa on yksin parlamentin päätettävissä; toteaa, että tehdessään päätöksen siitä, pidätetäänkö vai säilytetäänkö koskemattomuus, parlamentti voi ottaa kohtuullisessa määrin huomioon jäsenen tilanteen (2); |
H. |
ottaa huomioon, että Birgit Collin-Langen on ollut Euroopan parlamentin jäsen 17. maaliskuuta 2012 alkaen; |
I. |
ottaa huomioon, että tapaus liittyy vuosiin 2006–2008 ja että tapaukseen liittyvät tosiseikat, jotka käyvät ilmi oikeudellisten asioiden valiokunnalle toimitetuista asiakirjoista, osoittavat, että väitetyllä toiminnalla ei ole suoraa ja ilmeistä yhteyttä Birgit Collin-Langenille Euroopan parlamentin jäsenenä kuuluvien tehtävien hoitamiseen; |
J. |
toteaa, että Birgit Collin-Langen ei siis hoitanut tehtäviään Euroopan parlamentin jäsenenä; |
K. |
ottaa huomioon, että perusteluissa esitetyt seikat eivät muodosta fumus persecutionis -tapausta; |
1. |
päättää pidättää Birgit Collin-Langenin parlamentaarisen koskemattomuuden; |
2. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöksen ja asiasta vastaavan valiokuntansa mietinnön välittömästi Saksan liittotasavallan asianosaisille viranomaisille ja Birgit Collin-Langenille. |
(1) Asia 101/63, Wagner v. Fohrmann ja Krier, Kok. 1964, s. 195, asia 149/85, Wybot v. Faure ym., Kok. 1986, s. 2391, asia T-345/05, Mote v. Euroopan parlamentti, Kok. 2008, s. II-02849, yhdistetyt asiat C-200/07 ja C 201/07 Marra v. De Gregorio ja Clemente, Kok. 2008, s. I-7929, asia T-42/06, Gollnisch v. parlamentti (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa ja asia C-163/10 Patriciello (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa).
(2) Asia T-345/05, Mote v. Euroopan parlamentti, Kok. 2008, s. II-2849, 28 kohta.
Torstai 13. syyskuuta 2012
3.12.2013 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 353/156 |
Torstai 13. syyskuuta 2012
Neuvoston hallussa olevien, muita kysymyksiä kuin yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan alaa koskevien turvallisuusluokiteltujen tietojen toimittaminen Euroopan parlamentille ja niiden käsitteleminen Euroopan parlamentissa
P7_TA(2012)0339
Euroopan parlamentin päätös 13. syyskuuta 2012 Euroopan parlamentin ja neuvoston välisen toimielinten sopimuksen tekemisestä neuvoston hallussa olevien, muita kysymyksiä kuin yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan alaa koskevien turvallisuusluokiteltujen tietojen toimittamisesta Euroopan parlamentille ja niiden käsittelemisestä Euroopan parlamentissa (2012/2069(ACI))
2013/C 353 E/25
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon 10. huhtikuuta 2012 päivätyn puhemiehen kirjeen, |
— |
ottaa huomioon ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston väliseksi toimielinten sopimukseksi neuvoston hallussa olevien, muita kysymyksiä kuin yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan alaa koskevien turvallisuusluokiteltujen tietojen toimittamisesta Euroopan parlamentille ja niiden käsittelemisestä Euroopan parlamentissa, |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen (SEU) 1 artiklan toisen kohdan ja 2, 6, 10 ja 11 artiklan sekä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 15 ja 295 artiklan, |
— |
ottaa huomioon Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30. toukokuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (1) ja erityisesti sen 2 artiklan 5 kohdan ja 9 artiklan, |
— |
ottaa huomioon 14. syyskuuta 2011 antamansa päätöslauselman asiakirjojen julkisuudesta (työjärjestyksen 104 artiklan 7 kohta) vuosina 2009–2010 (2), ja erityisesti sen 12 kohdan, |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 23 artiklan 12 kohdan, 127 artiklan 1 kohdan ja liitteen VIII, |
— |
ottaa huomioon perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan mietinnön (A7-0245/2012), |
A. |
toteaa, että avoimuus ja kaikkien asiaa koskevien asiakirjojen ja tietojen saaminen muodostavat demokratian perustan ja ovat demokratian ehdoton edellytys sekä mahdollistavat erityisesti sen, että Euroopan parlamentti voi hoitaa tehtäviään kansalaisten hyväksi perussopimuksissa määrätyllä tavalla, |
B. |
ottaa huomioon, että Lissabonin sopimuksessa vahvistetaan vaatimukset avoimuudesta ja kansalaisten oikeudesta osallistua unionin päätöksentekoon; toteaa, että parlamentin ja sen jäsenten oikeutta antaa merkittäviä tietoja yleisölle voidaan rajoittaa vain täsmällisesti määritellyissä poikkeustapauksissa, jotka on perusteltava, |
C. |
ottaa huomioon, että perussopimuksissa, erityisesti SEU 13 artiklan 2 kohdassa, tunnustetaan unionin toimielinten vilpittömän yhteistyön periaate, |
D. |
ottaa huomioon, että SEU 14 artiklan 1 kohdassa todetaan, että Euroopan parlamentti toimii yhdessä neuvoston kanssa lainsäätäjänä ja budjettivallan käyttäjänä ja huolehtii poliittisesta valvonnasta ja antaa neuvoja perussopimuksessa määrättyjen edellytysten mukaisesti, ja toteaa, että voidakseen hoitaa tehokkaasti sille perussopimuksessa uskottuja tehtäviä parlamentin on saatava asiaa koskevat neuvoston asiakirjat, |
E. |
panee merkille, että perussopimuksissa määrätään, että neuvoston on kuultava Euroopan parlamenttia tai saatava sen hyväksyntä, ennen kuin se hyväksyy tiettyjä säädöksiä, |
F |
ottaa huomioon, että SEUT 218 artiklan 10 kohdan mukaisesti Euroopan parlamentille tiedotetaan välittömästi ja täysimääräisesti kansainvälisiä sopimuksia koskevan menettelyn kaikissa vaiheissa, |
G. |
ottaa huomioon, että Euroopan parlamentin ja neuvoston olisi hyväksyttävä unionin asiakirjojen turvallisuusluokitusta ja turvallisuusluokituksen poistamista koskevat säännöt SEUT 15 artiklan 3 kohdan perusteella (3), |
H. |
ottaa huomioon, että Euroopan parlamentin ja Euroopan komission välisiä suhteita koskevassa puitesopimuksessa (4) on jo määräyksiä luottamuksellisten tietojen toimittamisesta komissiosta parlamentille, |
I. |
ottaa huomioon puhemiehistön 6. kesäkuuta 2011 tekemän päätöksen (5) luottamuksellisten tietojen käsittelyä Euroopan parlamentissa koskevista säännöistä, |
J. |
ottaa huomioon, että puheenjohtajakokous on nimittänyt neuvotteluryhmän keskustelemaan ministerineuvoston kanssa kolmesta erityisestä kysymyksestä: vastaavuustaulukkojen sisällyttäminen unionin direktiiveihin, säännöt parlamentin osallistumisesta kansainvälisiin konferensseihin sekä säännöt neuvoston hallussa olevien turvaluokiteltujen asiakirjojen saatavuudesta; toteaa, että kysymykset vastaavuustaulukoista ja parlamentin osallistumisesta kansainvälisiin konferensseihin on ratkaistu (6), |
1. |
katsoo, että sopimus neuvoston hallussa olevien, muita kysymyksiä kuin yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan alaa koskevien turvallisuusluokiteltujen tietojen toimittamisesta Euroopan parlamentille ja niiden käsittelemisestä Euroopan parlamentissa ("sopimus") on välttämätön väline, jonka avulla parlamentti voi huolehtia täysimääräisesti toimivallastaan ja tehtävistään; korostaa, että sopimus ei rajoita asiakirjojen saatavuutta koskevien sellaisten määräysten soveltamista, jotka on hyväksytty SEUT 15 artiklan 3 kohdan mukaisesti; |
2. |
korostaa, että vaikka kyseisen sopimuksen soveltamisala koskee turvaluokiteltuja tietoja muissa kuin yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa koskevissa kysymyksissä, SEUT 218 artiklan 6 kohdassa tarkoitetut kansainväliset sopimukset, jotka eivät koske pelkästään yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa, (sekamuotoiset sopimukset) kuuluvat tämän sopimuksen piiriin, mukaan luettuna kaikki osat, jotka kuuluvat yhteiseen ulko- ja turvallisuuspolitiikkaan; korostaa lisäksi, että kysymystä pelkästään ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa koskevien turvallisuusluokiteltujen tietojen saatavuudesta parlamentissa säädellään edelleen tapauskohtaisella neuvoston päätöksellä tai 20. marraskuuta 2002 tehdyllä toimielinten välisellä sopimuksella neuvoston arkaluonteisten turvallisuus- ja puolustuspolitiikan alan tietojen saamisesta Euroopan parlamentin tutustuttavaksi (7) ("toimielinten välinen sopimus 2002"), kunnes sovitaan muista järjestelyistä; |
3. |
pyytää ottamaan tässä yhteydessä huomioon sopimuksen liitteenä olevan Euroopan parlamentin ja neuvoston lausuman, jossa todetaan, että vuonna 2002 tehdyn toimielinten välisen sopimuksen uudelleenarviointi olisi aloitettava vuonna 2012 ja että tällöin olisi otettava huomioon kokemukset, jotka on saatu sekä kyseisen sopimuksen että vuonna 2002 tehdyn toimielinten välisen sopimuksen täytäntöönpanosta; |
4. |
pitää valitettavana, että vuoden 2002 toimielinten välisessä sopimuksessa ei ole vahvistettu tapauskohtaisten päätösten tekemistä täsmällisempiä kriteerejä yhteiseen ulko- ja turvallisuuspolitiikkaan liittyvien turvaluokiteltujen tietojen saatavuudelle; pitää tästä syystä erittäin tärkeänä, että Euroopan parlamentti ja neuvosto käynnistävät neuvottelut vuonna 2002 tehdyn toimielinten välisen sopimuksen tarkistamiseksi siten, että sopimus mukautetaan tämän jälkeen toteutettujen uudistusten sekä nykyolojen mukaiseksi; |
5. |
pitää myönteisenä sopimuksen liitteenä olevaa lausumaa, joka koskee asiakirjojen turvallisuusluokitusta; pitää kuitenkin valitettavana, että tässä sopimuksessa – toisin kuin komission ja parlamentin välisessä puitesopimuksessa – ei määrätä yksityiskohtaisesta menettelystä, jota noudatetaan, kun yksittäisen tiedon luottamuksellisuus tai sen turvallisuusluokituksen taso kyseenalaistetaan; |
6. |
pitää myönteisinä erityisesti sopimuksen seuraavia näkökohtia:
|
7. |
pyytää työjärjestyksen 23 artiklan 12 kohdan mukaisesti puhemiehistöä muuttamaan edellä mainittua 6. kesäluuta 2011 tehtyä päätöstä sopimuksen huomioon ottamiseksi; |
8. |
hyväksyy liitteenä olevan sopimuksen tekemisen ja päättää liittää sen työjärjestykseen; |
9. |
kehottaa puhemiestä allekirjoittamaan sopimuksen yhdessä neuvoston puheenjohtajan kanssa; |
10. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöksen liitteineen tiedoksi neuvostolle ja komissiolle. |
(1) EYVL L 145, 31.5.2001, s. 43.
(2) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2011)0378.
(3) Katso tässä yhteydessä myös parlamentin 15. joulukuuta 2011 vahvistama kanta ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi (uudelleenlaadittu toisinto) (P7_TA(2011)0580) sekä edellä mainittu 14. syyskuuta 2011 annettu päätöslauselma asiakirjojen julkisuudesta (työjärjestyksen 104 artiklan 7 kohta) vuosina 2009–2010.
(4) EUVL L 304, 20.11.2010, s. 47.
(5) EUVL C 190, 30.6.2011, s. 2.
(6) Vastaavuustaulukkoja on käsitelty selittäviä asiakirjoja koskevassa Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission yhteisessä poliittisessa lausumassa, joka on liitteenä 27. lokakuuta 2011 annetussa Euroopan parlamentin päätöslauselmassa ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi vähimmäisvaatimuksista kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelemiseksi kansainvälistä suojelua saaviksi henkilöiksi sekä myönnetyn suojelun sisällöstä (uudelleenlaatiminen) (P7_TA(2011)0469). Parlamentin osallistumista kansainvälisiin konferensseihin koskeva kysymys ratkaistiin kirjeitse.
(7) EYVL C 298, 30.11.2002, s. 1.
Torstai 13. syyskuuta 2012
LIITE
Euroopan parlamentin ja neuvoston
VÄLINEN TOIMIELINTEN SOPIMUS
neuvoston hallussa olevien, muita kysymyksiä kuin yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan alaa koskevien turvallisuusluokiteltujen tietojen toimittamisesta Euroopan Parlamentille ja niiden käsittelemisestä Euroopan Parlamentissa
EUROOPAN PARLAMENTTI JA NEUVOSTO, jotka
katsovat seuraavaa:
(1) |
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen (SEU) 14 artiklan 1 kohdan mukaan Euroopan parlamentti toimii yhdessä neuvoston kanssa lainsäätäjänä ja budjettivallan käyttäjänä sekä huolehtii poliittisesta valvonnasta ja antaa neuvoja perussopimuksissa määrättyjen edellytysten mukaisesti. |
(2) |
SEU 13 artiklan 2 kohdan mukaan kukin toimielin toimii sille perussopimuksissa annetun toimivallan rajoissa sekä niissä määrättyjen menettelyjen, edellytysten ja tavoitteiden mukaisesti. Kyseisessä määräyksessä määrätään myös, että toimielimet tekevät keskenään vilpitöntä yhteistyötä. Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 295 artiklan mukaan muun muassa Euroopan parlamentti ja neuvosto sopivat järjestelyistä yhteistyönsä osalta ja tätä varten ne voivat perussopimuksia noudattaen tehdä toimielinten välisiä sopimuksia, jotka voivat olla velvoittavia. |
(3) |
Perussopimusten ja tapauksen mukaan muiden asiaankuuluvien säännösten nojalla joko erityisen lainsäätämisjärjestyksen yhteydessä tai muiden päätöksentekomenettelyjen mukaisesti neuvosto kuulee Euroopan parlamenttia tai hankkii sen hyväksynnän ennen säädöksen antamista. Perussopimuksissa määrätään myös, että eräissä tapauksissa Euroopan parlamentille ilmoitetaan tietyn menettelyn edistymisestä tai tuloksista tai että se osallistuu tiettyjen unionin virastojen arviointiin tai valvontaan. |
(4) |
SEUT 218 artiklan 6 kohdassa määrätään erityisesti, että lukuun ottamatta tapauksia, joissa kansainvälinen sopimus koskee yksinomaan yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa, neuvosto tekee päätöksen kyseisen sopimuksen tekemisestä Euroopan parlamentin hyväksynnän saatuaan tai sitä kuultuaan; tätä toimielinten välistä sopimusta sovelletaan näin ollen kaikkiin niihin kansainvälisiin sopimuksiin, jotka eivät koske yksinomaan yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa. |
(5) |
SEUT 218 artiklan 10 kohdassa määrätään, että Euroopan parlamentille tiedotetaan välittömästi ja täysimääräisesti menettelyn kaikissa vaiheissa; tätä määräystä sovelletaan myös yhteiseen ulko- ja turvallisuuspolitiikkaan liittyviin sopimuksiin. |
(6) |
Jos perussopimusten ja tapauksen mukaan muiden asiaankuuluvien säännösten soveltaminen edellyttäisi Euroopan parlamentin mahdollisuutta tutustua neuvoston hallussa oleviin turvallisuusluokiteltuihin tietoihin, Euroopan parlamentin ja neuvoston olisi sovittava tällaiseen pääsyyn liittyvistä asianmukaisista järjestelyistä. |
(7) |
Jos neuvosto päättää myöntää Euroopan parlamentille mahdollisuuden tutustua neuvoston hallussa oleviin, yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan alaan kuuluviin turvallisuusluokiteltuihin tietoihin, se tapauksen mukaan joko tekee tätä koskevan ad hoc -päätöksen tai käyttää neuvoston arkaluonteisten turvallisuus- ja puolustuspolitiikan alan tietojen saamisesta Euroopan parlamentin tutustuttavaksi 20 päivänä marraskuuta 2002 tehtyä Euroopan parlamentin ja neuvoston toimielinten välistä sopimusta (1), jäljempänä '20 päivänä marraskuuta 2002 tehty toimielinten välinen sopimus'. |
(8) |
Poliittista vastuuta koskevassa julistuksessa (2), jonka korkea edustaja antoi Euroopan ulkosuhdehallinnon organisaatiosta ja toiminnasta 26 päivänä heinäkuuta 2010 annetun neuvoston päätöksen 2010/427/EU (3) hyväksymisen yhteydessä, todetaan, että korkea edustaja arvioi uudelleen (20 päivänä marraskuuta 2002 tehdyn toimielinten välisen sopimuksen) nykyisiä määräyksiä, jotka koskevat Euroopan parlamentin jäsenten mahdollisuuksia tutustua turvallisuus- ja puolustuspolitiikan alan turvaluokiteltuihin asiakirjoihin ja tietoihin, ja ehdottaa tarvittaessa niiden mukauttamista. |
(9) |
On tärkeää, että Euroopan parlamentti yhtyy turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaamista koskeviin periaatteisiin, vaatimuksiin ja sääntöihin, jotka ovat välttämättömiä Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden etujen suojaamiseksi. Lisäksi Euroopan parlamentti voi toimittaa turvallisuusluokiteltuja tietoja neuvostolle. |
(10) |
Neuvosto hyväksyi 31 päivänä maaliskuuta 2011 päätöksen 2011/292/EU turvallisuussäännöistä EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaamiseksi (4), jäljempänä 'neuvoston turvallisuussäännöt'. |
(11) |
Euroopan parlamentin puhemiehistö teki 6 päivänä kesäkuuta 2011 päätöksen luottamuksellisten tietojen käsittelyä Euroopan parlamentissa koskevista säännöistä (5), jäljempänä 'Euroopan parlamentin turvallisuussäännöt'. |
(12) |
Unionin toimielinten, elinten, toimistojen ja virastojen turvallisuussääntöjen olisi yhdessä muodostettava Euroopan unionin kattavat ja yhtenäiset yleiset puitteet turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaamiselle sekä varmistettava perusperiaatteiden ja vähimmäisvaatimusten vastaavuus. Euroopan parlamentin turvallisuussäännöissä ja neuvoston turvallisuussäännöissä vahvistettujen perusperiaatteiden ja vähimmäisvaatimusten olisi näin ollen vastattava toisiaan. |
(13) |
Turvallisuusluokitelluille tiedoille Euroopan parlamentin turvallisuussääntöjen nojalla annetun suojan tason olisi vastattava neuvoston turvallisuussääntöjen mukaista suojan tasoa. |
(14) |
Euroopan parlamentin pääsihteeristön ja neuvoston pääsihteeristön asiaankuuluvat yksiköt tekevät tiivistä yhteistyötä sen varmistamiseksi, että turvallisuusluokiteltuihin tietoihin sovelletaan kummassakin toimielimessä samantasoista suojaa. |
(15) |
Tämän sopimuksen soveltaminen ei rajoita seuraavien soveltamista: nykyiset ja tulevat SEUT 15 artiklan 3 kohdan mukaisesti hyväksytyt, asiakirjoihin tutustumista koskevat säännöt; SEUT 16 artiklan 2 kohdan nojalla hyväksytyt, henkilötietojen suojaa koskevat säännöt; SEUT 226 artiklan kolmannen kohdan mukaisesti hyväksytyt, Euroopan parlamentin tutkintaoikeutta koskevat säännöt; Euroopan petostentorjuntavirastoon (OLAF) liittyvät asianomaiset säännökset, |
OVAT SOPINEET SEURAAVAA:
1 artikla
Tarkoitus ja soveltamisala
Tässä sopimuksessa vahvistetaan järjestelyt, joita sovelletaan sellaisten neuvoston hallussa olevien, muita kysymyksiä kuin yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan alaa koskevien turvallisuusluokiteltujen tietojen toimittamiseen Euroopan parlamentille ja niiden käsittelemiseen Euroopan parlamentissa, joita Euroopan parlamentti tarvitsee toimivaltuuksiensa käyttämiseen ja tehtäviensä hoitamiseen. Se koskee kaikkia tällaisia asioita eli seuraavia:
a) |
erityisessä lainsäätämisjärjestyksessä tai muun sellaisen päätöksentekomenettelyn, jonka mukaan Euroopan parlamenttia on kuultava tai on saatava sen hyväksyntä, mukaisesti käsiteltäviä ehdotuksia; |
b) |
kansainvälisiä sopimuksia, joista on kuultava Euroopan parlamenttia tai joille on saatava sen hyväksyntä SEUT 218 artiklan 6 kohdan mukaisesti; |
c) |
b alakohdassa tarkoitettujen kansainvälisten sopimusten neuvotteluohjeita; |
d) |
toimintoja, arviointiraportteja tai muita asiakirjoja, joista on ilmoitettava Euroopan parlamentille; ja |
e) |
niiden unionin virastojen toimintaa koskevia asiakirjoja, joiden arviointiin tai valvontaan Euroopan parlamentin on määrä osallistua. |
2 artikla
Turvallisuusluokiteltujen tietojen määrittely
Tätä sopimusta sovellettaessa 'turvallisuusluokiteltuina tietoina' pidetään seuraavista mitä tahansa tai niitä kaikkia:
a) |
EU:n turvallisuusluokiteltuja tietoja sellaisina kuin ne määritellään Euroopan parlamentin turvallisuussäännöissä ja neuvoston turvallisuussäännöissä ja joilla on jokin seuraavista turvallisuusluokitusmerkinnöistä:
|
b) |
jäsenvaltioiden neuvostolle toimittamia turvallisuusluokiteltuja tietoja, joilla on jotakin a alakohdassa lueteltua EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen turvallisuusluokitusmerkintää vastaava kansallinen turvallisuusluokitusmerkintä; |
c) |
kolmansien valtioiden tai kansainvälisten järjestöjen Euroopan unionille toimittamia turvallisuusluokiteltuja tietoja, joilla on jotakin a alakohdassa lueteltua EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen turvallisuusluokitusmerkintää vastaava turvallisuusluokitusmerkintä asiaankuuluvien tietoturvallisuussopimusten tai hallinnollisten järjestelyjen mukaisesti. |
3 artikla
Turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaaminen
1. Euroopan parlamentti suojaa turvallisuussääntöjensä ja tämän sopimuksen mukaisesti neuvoston sille toimittamat turvallisuusluokitellut tiedot.
2. Koska Euroopan parlamentin turvallisuussäännöissään ja neuvoston turvallisuussäännöissään vahvistamien, turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaamista koskevien perusperiaatteiden ja vähimmäisvaatimusten on vastattava toisiaan, Euroopan parlamentti varmistaa, että sen tiloissa noudatettavilla turvatoimilla annetaan turvallisuusluokitelluille tiedoille samantasoinen suoja kuin tällaisille tiedoille annetaan neuvoston tiloissa. Tätä varten Euroopan parlamentin ja neuvoston asiaankuuluvat yksiköt tekevät tiivistä yhteistyötä.
3. Euroopan parlamentti toteuttaa asianmukaiset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että neuvoston sille toimittamia turvallisuusluokiteltuja tietoja:
a) |
ei käytetä muihin tarkoituksiin kuin niihin, joita varten pääsy tietoihin on annettu; |
b) |
ei paljasteta muille henkilöille kuin niille, joille on myönnetty pääsy 4 ja 5 artiklan mukaisesti, eikä julkisteta; |
c) |
ei luovuteta muille unionin toimielimille, elimille, toimistoille tai virastoille eikä jäsenvaltioille, kolmansille valtioille tai kansainvälisille järjestöille ilman neuvoston kirjallista etukäteissuostumusta. |
4. Neuvosto voi myöntää Euroopan parlamentille pääsyn muista unionin toimielimistä, elimistä, toimistoista tai virastoista taikka jäsenvaltioista, kolmansista valtioista tai kansainvälisistä järjestöistä peräisin oleviin turvallisuusluokiteltuihin tietoihin ainoastaan tietojen luovuttajan kirjallisella etukäteissuostumuksella.
4 artikla
Henkilöstöturvallisuus
1. Pääsy turvallisuusluokiteltuihin tietoihin myönnetään Euroopan parlamentin jäsenille 5 artiklan 4 kohdan mukaisesti.
2. Jos kyseiset tiedot on luokiteltu tasolle CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL, SECRET UE/EU SECRET tai TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET taikka sitä vastaavalle tasolle, pääsy tietoihin voidaan myöntää ainoastaan sellaisille Euroopan parlamentin puhemiehen valtuuttamille Euroopan parlamentin jäsenille,
a) |
joille on tehty turvallisuusselvitys Euroopan parlamentin turvallisuussääntöjen mukaisesti; tai |
b) |
joiden osalta toimivaltainen kansallinen viranomainen on ilmoittanut, että heillä on asianmukainen valtuutus tehtäviensä vuoksi kansallisten lakien ja asetusten nojalla. |
Sen estämättä, mitä ensimmäisessä alakohdassa määrätään, jos kyseiset tiedot on luokiteltu tasolle CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL tai sitä vastaavalle tasolle, pääsy tietoihin voidaan myöntää myös niille 5 artiklan 4 kohdan mukaisesti määritetyille Euroopan parlamentin jäsenille, jotka ovat allekirjoittaneet Euroopan parlamentin turvallisuussääntöjen mukaisen juhlallisen vakuutuksen olla paljastamatta tietoja. Neuvostolle on ilmoitettava niiden Euroopan parlamentin jäsenten nimet, joille on myönnetty pääsy tietoihin tämän alakohdan nojalla.
3. Ennen kuin Euroopan parlamentin jäsenille myönnetään pääsy turvallisuusluokiteltuihin tietoihin, heille on selvitettävä heidän velvollisuutensa suojata tällaiset tiedot Euroopan parlamentin turvallisuussääntöjen mukaisesti ja heidän on tunnustettava tämä velvollisuutensa, ja heille on selvitettävä, miten tämä suojaaminen varmistetaan.
4. Pääsy turvallisuusluokiteltuihin tietoihin myönnetään vain niille Euroopan parlamentin virkamiehille ja poliittisten ryhmien palveluksessa oleville muille parlamentin työntekijöille,
a) |
joilla on asiaankuuluvan parlamentin elimen tai toimenhaltijan etukäteen 5 artiklan 4 kohdan mukaisesti määrittämä tiedonsaantitarve; |
b) |
joille on tehty asianmukaisen tason turvallisuusselvitys Euroopan parlamentin turvallisuussääntöjen mukaisesti, jos tiedot on luokiteltu tasolle CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL, SECRET UE/EU SECRET tai TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET tai sitä vastaavalle tasolle; sekä |
c) |
joille on selvitetty ja annettu kirjalliset ohjeet heidän tällaisten tietojen suojaamista koskevista velvollisuuksistaan sekä siitä, miten tämä suojaaminen varmistetaan, ja jotka ovat allekirjoittaneet vakuutuksen siitä, että he ovat saaneet kyseiset ohjeet ja sitoutuvat noudattamaan niitä Euroopan parlamentin turvallisuussääntöjen mukaisesti. |
5 artikla
Menettely turvallisuusluokiteltuihin tietoihin pääsemiseksi
1. Neuvosto toimittaa 1 artiklassa tarkoitettuja turvallisuusluokiteltuja tietoja Euroopan parlamentille, jos sillä on siihen oikeudellinen velvoite perussopimusten ja niiden perusteella hyväksyttyjen säädösten nojalla. Jäljempänä 3 kohdassa tarkoitetut parlamentin elimet tai toimenhaltijat voivat myös esittää tällaisia tietoja koskevan kirjallisen pyynnön.
2. Muissa tapauksissa neuvosto voi toimittaa 1 artiklassa tarkoitettuja turvallisuusluokiteltuja tietoja Euroopan parlamentille joko omasta aloitteestaan tai 3 kohdassa tarkoitetun parlamentin elimen tai toimenhaltijan kirjallisesta pyynnöstä.
3. Seuraavat parlamentin elimet tai toimenhaltijat voivat esittää kirjallisia pyyntöjä neuvostolle:
a) |
puhemies; |
b) |
puheenjohtajakokous; |
c) |
puhemiehistö; |
d) |
asianomaisen valiokunnan puheenjohtaja tai asianomaisten valiokuntien puheenjohtajat; |
e) |
asianomainen esittelijä tai asianomaiset esittelijät. |
Muiden Euroopan parlamentin jäsenten pyynnöt on esitettävä jonkin ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun parlamentin elimen tai toimenhaltijan välityksellä.
Neuvosto vastaa tällaisiin pyyntöihin viipymättä.
4. Jos neuvostolla on oikeudellinen velvoite myöntää Euroopan parlamentille pääsy turvallisuusluokiteltuihin tietoihin tai se on päättänyt myöntää tällaisen pääsyn, se määrittää kirjallisesti yhdessä 3 kohdan luettelossa mainitun asiaankuuluvan elimen tai toimenhaltijan kanssa seuraavan:
a) |
että pääsy voidaan myöntää yhdelle tai useammalle seuraavista:
|
b) |
mahdolliset erityiset käsittelyä koskevat järjestelyt tällaisten tietojen suojaamiseksi. |
6 artikla
Turvallisuusluokiteltujen tietojen kirjaaminen, säilyttäminen, niihin tutustuminen ja niistä keskusteleminen Euroopan parlamentissa
1. Neuvoston Euroopan parlamentille toimittamiin turvallisuusluokiteltuihin tietoihin sovelletaan seuraavaa, jos ne on luokiteltu tasolle CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL, SECRET UE/EU SECRET tai TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET tai sitä vastaavalle tasolle:
a) |
ne on kirjattava turvallisuuskäyttöön niiden elinkaaren rekisteröimiseksi ja niiden jäljitettävyyden varmistamiseksi kaikkina aikoina; |
b) |
ne on säilytettävä turva-alueella, joka täyttää neuvoston turvallisuussäännöissä ja Euroopan parlamentin turvallisuussäännöissä vahvistetut fyysistä turvallisuutta koskevat toisiaan vastaavat vähimmäisvaatimukset; ja |
c) |
asiaankuuluvat Euroopan parlamentin jäsenet, Euroopan parlamentin virkamiehet ja 4 artiklan 4 kohdassa ja 5 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut poliittisten ryhmien palveluksessa olevat muut parlamentin työntekijät voivat tutustua niihin vain suojatussa lukusalissa Euroopan parlamentin tiloissa. Tällöin sovelletaan seuraavia ehtoja:
|
2. Jos neuvoston Euroopan parlamentille toimittamat turvallisuusluokitellut tiedot on luokiteltu tasolle RESTREINT UE/EU RESTRICTED tai sitä vastaavalle tasolle, niiden käsittelyssä ja säilyttämisessä on noudatettava Euroopan parlamentin turvallisuussääntöjä, jotka antavat kyseisille turvallisuusluokitelluille tiedoille neuvoston suojaa vastaavan suojan.
Sen estämättä, mitä ensimmäisessä alakohdassa määrätään, tämän sopimuksen voimaantuloa seuraavan 12 kuukauden ajanjaksolla tasolle RESTREINT UE/EU RESTRICTED tai sitä vastaavalle tasolle turvallisuusluokiteltuja tietoja on käsiteltävä ja säilytettävä 1 kohdan mukaisesti. Tällaisiin turvallisuusluokiteltuihin tietoihin pääsystä määrätään 4 artiklan 4 kohdan a ja c alakohdassa sekä 5 artiklan 4 kohdassa.
3. Turvallisuusluokiteltuja tietoja saa käsitellä vain sellaisissa viestintä- ja tietojärjestelmissä, jotka on asianmukaisesti päteviksi todettu tai hyväksytty neuvoston turvallisuussäännöissä vahvistettuja vaatimuksia vastaavien vaatimusten mukaisesti.
4. Vastaanottajille Euroopan parlamentissa suullisesti annettaviin turvallisuusluokiteltuihin tietoihin sovelletaan samantasoista suojaa kuin kirjallisina annettaviin turvallisuusluokiteltuihin tietoihin.
5. Sen estämättä, mitä tämän artiklan 1 kohdan c alakohdassa määrätään, vain Euroopan parlamentin jäsenet ja ne poliittisten ryhmien palveluksessa olevat Euroopan parlamentin virkamiehet ja muut parlamentin työntekijät, joille on myönnetty 4 artiklan 4 kohdan ja 5 artiklan 4 kohdan mukaisesti pääsy neuvoston Euroopan parlamentille toimittamiin enintään tasolle CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL tai sitä vastaavalle tasolle luokiteltuihin tietoihin, voivat keskustella tiedoista suljetuin ovin pidettävässä kokouksessa ja osallistua tällaiseen kokoukseen. Tällöin sovelletaan seuraavia ehtoja:
— |
asiakirjat jaetaan kokouksen alussa ja kerätään takaisin sen päättyessä; |
— |
asiakirjoja ei saa jäljentää millään tavoin, esimerkiksi valokopioimalla tai valokuvaamalla; |
— |
muistiinpanoja ei saa tehdä; |
— |
minkäänlaisia elektronisia viestintälaitteita ei saa viedä huoneeseen; ja |
— |
kokouksen pöytäkirjassa ei saa olla minkäänlaista mainintaa turvallisuusluokiteltuja tietoja sisältävän kohdan käsittelystä. |
6. Jos tasolle SECRET UE/EU SECRET tai TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET tai sitä vastaavalle tasolle luokitelluista tiedoista keskustelemiseksi on tarpeen kokous, Euroopan parlamentti ja neuvosto sopivat tapauskohtaisesti erityisjärjestelyistä.
7 artikla
Tietoturvaloukkaukset ja turvallisuusluokiteltujen tietojen katoaminen tai vaarantuminen
1. Jos neuvoston toimittamien turvallisuusluokiteltujen tietojen todetaan tai epäillään kadonneen tai vaarantuneen, Euroopan parlamentin pääsihteeri ilmoittaa asiasta välittömästi neuvoston pääsihteerille. Euroopan parlamentin pääsihteeri suorittaa tutkinnan ja ilmoittaa neuvoston pääsihteerille sen tuloksista ja toimenpiteistä tapahtuneen toistumisen estämiseksi. Jos asia koskee Euroopan parlamentin jäsentä, Euroopan parlamentin puhemies toimii yhdessä Euroopan parlamentin pääsihteerin kanssa.
2. Euroopan parlamentin jäseneen, joka on vastuussa Euroopan parlamentin turvallisuussäännöissä tai tässä sopimuksessa vahvistettujen määräysten rikkomisesta, voidaan soveltaa Euroopan parlamentin työjärjestyksen 9 artiklan 2 kohdan ja 152–154 artiklan mukaisia toimenpiteitä ja rangaistuksia.
3. Euroopan parlamentin virkamiehelle tai poliittisen ryhmän palveluksessa olevalle muulle parlamentin työntekijälle, joka on vastuussa Euroopan parlamentin turvallisuussäännöissä tai tässä sopimuksessa vahvistettujen määräysten rikkomisesta, voidaan määrätä neuvoston asetuksella (ETY, Euratom, EHTY) N:o 259/68 (6) säädettyjen Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen ja muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen mukaisia rangaistuksia.
4. Henkilöön, joka on vastuussa turvallisuusluokiteltujen tietojen katoamisesta tai vaarantumisesta, voidaan kohdistaa kurinpidollisia ja/tai oikeudellisia toimia sovellettavien lakien, sääntöjen ja määräysten mukaisesti.
8 artikla
Loppusäännökset
1. Euroopan parlamentti ja neuvosto toteuttavat kukin tahollaan kaikki tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen tämän sopimuksen täytäntöönpanon. Ne toimivat sitä varten yhteistyössä erityisesti järjestämällä käyntejä tämän sopimuksen teknisten turvanäkökohtien noudattamisen todentamiseksi.
2. Euroopan parlamentin pääsihteeristön ja neuvoston pääsihteeristön asiaankuuluvat yksiköt kuulevat toisiaan ennen kuin kumpikaan toimielin muuttaa turvallisuussääntöjään sen varmistamiseksi, että turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaamista koskevien perusperiaatteiden ja vähimmäisvaatimusten vastaavuus säilyy.
3. Turvallisuusluokiteltuja tietoja toimitetaan Euroopan parlamentille tämän sopimuksen nojalla sen jälkeen kun neuvosto on yhdessä Euroopan parlamentin kanssa todennut, että vastaavuus on saatu aikaan toisaalta Euroopan parlamentin ja neuvoston turvallisuussäännöissä vahvistettujen turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaamista koskevien perusperiaatteiden ja vähimmäisvaatimusten välillä ja toisaalta Euroopan parlamentin ja neuvoston tiloissa turvallisuusluokitelluille tiedoille annetun suojan välillä.
4. Tätä sopimusta voidaan tarkastella uudelleen jommankumman toimielimen pyynnöstä sopimuksen täytäntöönpanosta saatujen kokemusten perusteella.
5. Tämä sopimus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tehty …
Euroopan parlamentin puolesta
Puhemies
Neuvoston puolesta
Puheenjohtaja
LAUSUMAT
a) Euroopan parlamentin ja neuvoston lausuma 8 artiklan 3 kohdasta
Euroopan parlamentti ja neuvosto tekevät yhteistyötä, jotta Euroopan parlamentin ja neuvoston välillä neuvoston hallussa olevien, muita kysymyksiä kuin yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan alaa koskevien turvallisuusluokiteltujen tietojen toimittamisesta Euroopan parlamentille ja niiden käsittelemisestä Euroopan parlamentissa … päivänä …kuuta … (7) tehdyn toimielinten välisen sopimuksen 8 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu toteaminen voidaan tehdä siihen päivään mennessä, jona mainittu sopimus tulee voimaan.
b) Euroopan parlamentin ja neuvoston lausuma asiakirjojen turvallisuusluokittelusta
Euroopan parlamentti ja neuvosto palauttavat mieleen, että asiakirjojen ali- tai yliluokittelu heikentää turvallisuussääntöjen uskottavuutta.
Neuvosto aikoo edelleen varmistaa, että oikeaa turvallisuusluokitusta sovelletaan neuvostosta peräisin oleviin tietoihin sen turvallisuussääntöjen mukaisesti. Neuvosto arvioi uudelleen jokaisen asiakirjan turvallisuusluokan ennen asiakirjan toimittamista Euroopan parlamentille erityisesti sen tarkistamiseksi, onko kyseinen turvallisuusluokka edelleen asianmukainen.
Euroopan parlamentti suojaa kaikki sille toimitetut turvallisuusluokitellut tiedot niiden turvallisuusluokan edellyttämällä tavalla. Jos se tiedustelee, voidaanko neuvoston toimittaman turvallisuusluokitellun asiakirjan turvallisuusluokitusta alentaa tai poistaa se, tällainen alentaminen tai poistaminen on mahdollista vain neuvoston kirjallisella etukäteissuostumuksella.
c) Euroopan parlamentin ja neuvoston lausuma pääsystä yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan alaa koskeviin turvallisuusluokiteltuihin tietoihin
Palauttaen mieliin poliittisesta vastuusta annetun korkean edustajan julistuksen (8) Euroopan parlamentti ja neuvosto katsovat, että Euroopan parlamentin ja neuvoston välillä neuvoston arkaluonteisten turvallisuus- ja puolustuspolitiikan alan tietojen saamisesta Euroopan parlamentin tutustuttavaksi 20 päivänä marraskuuta 2002 tehdyn toimielinten välisen sopimuksen (9) uudelleenarviointi olisi aloitettava vuonna 2012.
Arviointi toteutetaan kunnioittaen Euroopan parlamentin erityisasemaa yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan alalla ja ottaen huomioon kokemukset, jotka on saatu sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston välillä neuvoston hallussa olevien, muita kysymyksiä kuin yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan alaa koskevien turvallisuusluokiteltujen tietojen toimittamisesta Euroopan parlamentille ja niiden käsittelemisestä Euroopan parlamentissa … päivänä …kuuta … (10) tehdyn toimielinten välisen sopimuksen että edellä mainitun 20 päivänä marraskuuta 2002 tehdyn toimielinten välisen sopimuksen täytäntöönpanosta.
Kunnes uudelleenarviointi on saatettu päätökseen, neuvosto toimii Euroopan parlamentin ja neuvoston välillä neuvoston hallussa olevien, muita kysymyksiä kuin yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan alaa koskevien turvallisuusluokiteltujen tietojen toimittamisesta Euroopan parlamentille ja niiden käsittelemisestä Euroopan parlamentissa … päivänä …kuuta … (10) tehdyn toimielinten välisen sopimuksen johdanto-osan 7 kappaleessa kuvatulla tavalla ja edellä tarkoitetun korkean edustajan julistuksen 2 kohdan mukaisesti, jos neuvosto päättää myöntää Euroopan parlamentille pääsyn neuvoston hallussa oleviin, yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan alaan kuuluviin turvallisuusluokiteltuihin tietoihin.
Euroopan parlamentti ja neuvosto ovat yhtä mieltä siitä, että tämän lausuman täytäntöönpanossa on otettava asianmukaisesti huomioon yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan alan tietojen erityisluonne ja erityisen arkaluonteinen sisältö.
d) Neuvoston lausuma turvallisuusluokittelemattomista neuvoston asiakirjoista
Neuvosto vahvistaa, että Euroopan parlamentin ja neuvoston välillä neuvoston hallussa olevien, muita kysymyksiä kuin yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan alaa koskevien turvallisuusluokiteltujen tietojen toimittamisesta Euroopan parlamentille ja niiden käsittelemisestä Euroopan parlamentissa … päivänä …kuuta … (10) tehtyä toimielinten välistä sopimusta ei sovelleta neuvoston sisäisiin turvallisuusluokittelemattomiin asiakirjoihin (eli asiakirjoihin, jotka on varustettu jakelumerkinnällä LIMITÉ).
e) Euroopan parlamentin lausuma komission hallussa olevista turvallisuusluokitelluista tiedoista
Euroopan parlamentti korostaa, että turvallisuusluokitellut tiedot, jotka ovat peräisin Euroopan komissiosta ja/tai jotka Euroopan komissio toimittaa Euroopan parlamentille, toimitetaan ja niitä käsitellään Euroopan parlamentin ja Euroopan komission välisistä suhteista 20 päivänä lokakuuta 2010 tehdyn puitesopimuksen (11) määräysten mukaisesti.
(1) EYVL C 298, 30.11.2002, s. 1.
(2) EUVL C 210, 3.8.2010, s. 1.
(3) EUVL L 201, 3.8.2010, s. 30.
(4) EUVL L 141, 27.5.2011, s. 17.
(5) EUVL C 190, 30.6.2011, s. 2.
(6) EYVL L 56, 4.3.1968, s. 1.
(7) Toimielinten välisen sopimuksen allekirjoituspäivä.
(8) EUVL C 210, 3.8.2010, s. 1.
(9) EYVL C 298, 30.11.2002, s. 1.
(10) Toimielinten välisen sopimuksen allekirjoituspäivä.
III Valmistavat säädökset
EUROOPAN PARLAMENTTI
Tiistai 11. syyskuuta 2012
3.12.2013 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 353/168 |
Tiistai 11. syyskuuta 2012
Euroopan globalisaatiorahaston varojen käyttöönotto: EGF/2011/008 DK/Odense Steel Shipyard, Tanska
P7_TA(2012)0304
Euroopan parlamentin päätöslauselma 11. syyskuuta 2012 ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi Euroopan globalisaatiorahaston varojen käyttöönotosta talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja moitteettomasta varainhoidosta 17 päivänä toukokuuta 2006 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen 28 kohdan mukaisesti (hakemus EGF/2011/008 DK/Odense Steel Shipyard, Tanska) (COM(2012)0272 – C7-0131/2012 – 2012/2110(BUD))
2013/C 353 E/26
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon komission ehdotuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle (COM(2012)0272 – C7-0131/2012), |
— |
ottaa huomioon talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja moitteettomasta varainhoidosta 17. toukokuuta 2006 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen (1) ja erityisesti sen 28 kohdan, |
— |
ottaa huomioon Euroopan globalisaatiorahaston perustamisesta 20. joulukuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1927/2006 (2) (EGR-asetus), |
— |
ottaa huomioon 17. toukokuuta 2006 tehdyn toimielinten sopimuksen 28 kohdassa tarkoitetun kolmikantamenettelyn, |
— |
ottaa huomioon työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnan kirjeen, |
— |
ottaa huomioon budjettivaliokunnan mietinnön (A7-0232/2012), |
A. |
ottaa huomioon, että Euroopan unioni on ottanut käyttöön asianmukaiset lainsäädäntö- ja budjettivälineet voidakseen tarjota lisätukea työntekijöille, jotka kärsivät maailmankaupassa tapahtuneiden merkittävien rakennemuutosten seurauksista, ja auttaakseen heitä integroitumaan uudelleen työmarkkinoille; |
B. |
ottaa huomioon, että Euroopan globalisaatiorahaston (EGR) toimialaa on laajennettu niin, että tukea on voinut 1. toukokuuta 2009 alkaen hakea myös työntekijöille, jotka on irtisanottu maailmanlaajuisen rahoitus- ja talouskriisin välittömänä seurauksena; |
C. |
katsoo, että unionin taloudellisen tuen irtisanotuille työntekijöille olisi oltava dynaamista ja sitä olisi tarjottava mahdollisimman nopeasti ja tehokkaasti 17. heinäkuuta 2008 pidetyssä neuvottelukokouksessa hyväksytyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission yhteisen lausuman mukaisesti ja ottaen asianmukaisesti huomioon, mitä 17. toukokuuta 2006 tehdyssä toimielinten sopimuksessa on sovittu EGR:n varojen käyttöönottoa koskevasta päätöksenteosta; |
D. |
ottaa huomioon, että Tanska on pyytänyt apua tapauksissa, jotka koskevat 981 työntekijän, joista 550 on tuen kohteena, irtisanomista ensisijaisesta yrityksestä Odense Steel Shipyard ja sen neljän alihankkijan ja jatkojalostajan palveluksesta Tanskassa neljän kuukauden viiteajanjakson aikana; |
E. |
ottaa huomioon, että hakemus täyttää EGR-asetuksessa vahvistetut tukikelpoisuuskriteerit; |
1. |
on yhtä mieltä komission kanssa siitä, että EGR-asetuksen 2 artiklan a alakohdassa esitetyt edellytykset täyttyvät ja että sen vuoksi Tanska on oikeutettu saamaan kyseisen asetuksen mukaista rahoitusta; |
2. |
toteaa, että Tanskan viranomaiset toimittivat EGR-rahoitustukea koskevan hakemuksen 28. lokakuuta 2011 ja että komissio antoi arvionsa hakemuksesta 6. kesäkuuta 2012; kehottaa komissiota nopeuttamaan arviointiprosessia etenkin kun on kyse hakemuksista aloilla, joilla on jo useaan otteeseen turvauduttu EGR-tukeen; |
3. |
toteaa, että kahden EGR-tukihakemuksen (käsiteltävänä oleva hakemus ja hakemus EGF/2010/025 DK/Odense Steel Shipyard (3)) piiriin kuuluvat työpaikkojen välittömät menetykset Odense Steel Shipyard -yrityksessä muodostavat noin 2 prosenttia paikallisesta työvoimasta ja yhdistettynä välillisiin työpaikkojen menetyksiin telakan sulkeminen on alueen taloudelle huomattava kriisi; |
4. |
toteaa Tanskan viranomaisten ilmoittaneen, että niiden arvion mukaan ainoastaan 550 irtisanottua työntekijää 981:stä päätti osallistua toimenpiteisiin, kun taas loput päättivät siirtyä eläkkeelle tai löytää uuden työpaikan itse; kehottaa Tanskan viranomaisia hyödyntämään kaikkia EGR-tuen suomia mahdollisuuksia; |
5. |
panee merkille, että EU:n laivanrakentajien yhteisjärjestön (CESA) vuosiraportin 2010–2011 (4) mukaan laivanrakennusalan työvoima on Euroopassa vähentynyt 23 prosentilla kolmen viime vuoden aikana siten, että se oli 148 792 vuonna 2007 mutta vain 114 491 vuonna 2010; panee lisäksi merkille, että kolmen viime vuoden aikana EGR:stä on myönnetty tukea laivanrakennusalalle jo kolmessa tapauksessa (EGF/2010/001 DK/Nordjylland (5), EGF/2010/006 PL/H. Cegielski-Poznan (6) ja EGF/2010/025 DK/Odense Steel Shipyard); |
6. |
pitää myönteisenä, että Odensen ja Kerteminden kunnat, joihin Odense Steel Shipyard -yrityksen irtisanomiset ovat vaikuttaneet tuntuvasti, on otettu tiiviisti mukaan hakemisprosessiin, mikä oli osa strategiaa, jonka paikallisten, alueellisten ja valtakunnallisten sidosryhmien yhteenliittymä laati alueen uusia kasvumahdollisuuksia varten sen jälkeen kun yrityksen sulkemisesta oli ilmoitettu vuonna 2009; |
7. |
panee tyytyväisenä merkille, että voidakseen antaa tukea työntekijöille mahdollisimman nopeasti Tanskan viranomaiset päättivät aloittaa toimenpiteiden täytäntöönpanon jo ennen kuin EGR-tuen myöntämisestä ehdotetulle koordinoidulle paketille oli tehty lopullista päätöstä; |
8. |
toteaa, että Tanskan viranomaiset ehdottavat suhteellisen kallista yksilöllisten palvelujen koordinoitua pakettia (11 737 euroa EGR-tukea työntekijää kohti); pitää kuitenkin myönteisenä, että paketti koostuu toimenpiteistä, jotka ovat työvoimatoimistojen tavallisesti tarjoamiin toimenpiteisiin verrattuina täydentäviä ja innovoivia ja joita on mukautettu, jotta niillä kyettäisiin auttamaan erittäin ammattitaitoisia työntekijöitä hankalassa työmarkkinatilanteessa; |
9. |
palauttaa mieliin, että on tärkeää parantaa kaikkien työntekijöiden työllistymismahdollisuuksia tarjoamalla mukautettua koulutusta ja tunnustamalla ammattiuran aikana saavutetut taidot ja osaaminen; edellyttää, että koordinoidussa paketissa tarjottava koulutus mukautetaan sekä irtisanottujen työntekijöiden tarpeisiin että todelliseen liiketoimintaympäristöön; |
10. |
toteaa, että työntekijöiden kohderyhmä on jo erittäin ammattitaitoista, mutta heidän ammattitaitonsa on alalta, jolla tulevat työllistymismahdollisuudet näyttävät heikoilta; ottaa huomioon, että siksi heitä varten ehdotetut toimenpiteet ovat kalliimpia kuin muissa joukkovähentämistapauksissa, jotka usein koskevat suhteellisen vähäisen ammattitaidon omaavia työntekijöitä; |
11. |
pitää myönteisenä, että yksilöllisten palvelujen koordinoidulla paketilla tarjotaan myös kannustimia ja kursseja uuden yrityksen perustamiseen ja että niitä kaavaillaan kymmenelle työntekijälle (joista yksi saa yrityksen käynnistämistä varten 26 000 euron lainan); |
12. |
pitää myönteisenä, että paikallisten, alueellisten ja valtakunnallisten sidosryhmien yhteenliittymä on käynyt keskusteluja ja laatinut strategian Odensen alueen uusia kasvumahdollisuuksia varten ja kyseinen strategia ohjasi hakemukseen sisältyvien toimenpiteiden valintaa; |
13. |
toteaa kuitenkin, että työntekijää kohti on ehdotettu 103 euron päivärahaa kultakin aktiivisen osallistumisen päivältä ja että tästä kertyvä määrä muodostaa yli kolmanneksen paketin kokonaiskustannuksista; muistuttaa, että EGR-tuki olisi kohdennettava ensisijaisesti työnhakuun ja koulutusohjelmiin eikä rahallisiin avustuksiin, jotka kuuluvat kansallisen lainsäädännön nojalla jäsenvaltioiden vastuulle; |
14. |
on tyytyväinen siihen, että strategiassa painotetaan alueen taloudelle kasvu- ja kehitysnäkymiä tarjoavia uusia aloja, kuten energiateknologiaa, robotiikkaa ja hyvinvointiteknologiaa, jotka ovat Euroopan vahvaa kilpailukykyä koskevan Lissabonin strategian tavoitteiden sekä älykästä, osallistavaa ja kestävää kasvua koskevan Eurooppa 2020 -strategian tavoitteiden mukaisia; |
15. |
pitää myönteisenä, että EGR-tukea koordinoi tässä tapauksessa Odensen kunnan alaisuuteen perustettu EGR-sihteeristö ja että asiaa varten on luotu verkkosivusto ja kahden EGR-hakemuksen tuloksista tiedottamiseksi järjestetään kaksi konferenssia; |
16. |
pyytää asianomaisia toimielimiä ryhtymään tarvittaviin toimiin menettelyjen ja budjettijärjestelyjen parantamiseksi, jotta EGR:n varojen käyttöönottoa voidaan nopeuttaa; arvostaa sitä, että sen jälkeen kun parlamentti pyysi nopeuttamaan varojen käyttöönottoa, komissio on ottanut käyttöön parannetun menettelyn, jonka tavoitteena on esittää budjettivallan käyttäjälle komission arvio EGR-hakemuksen tukikelpoisuudesta yhdessä rahaston varojen käyttöönottoa koskevan ehdotuksen kanssa; toivoo, että Euroopan globalisaatiorahastoa vuosina 2014–2020 koskevassa uudessa asetuksessa menettelyyn sisällytetään muitakin parannuksia ja että rahaston tehokkuutta, avoimuutta ja näkyvyyttä kyetään parantamaan; |
17. |
palauttaa mieliin, että toimielimet ovat sitoutuneet varmistamaan, että EGR:n varojen käyttöönottoa koskevien päätösten tekemiseen sovelletaan sujuvaa ja nopeaa menettelyä, jotta globalisaation ja rahoitus- ja talouskriisin seurauksena irtisanotuille työntekijöille voidaan tarjota kertaluonteista, ajallisesti rajoitettua ja yksilöllistä tukea; korostaa EGR:n roolia irtisanottujen työntekijöiden integroitumisessa uudelleen työmarkkinoille; |
18. |
pitää valitettavana, että vaikka Tanska on hyötynyt useasti EGR:n käytöstä kauppaa ja kriisitilannetta koskevien perusteiden nojalla, se kuuluu maihin, jotka heikentävät EGR:n tulevaisuudennäkymiä vuoden 2013 jälkeen estämällä kriisiin liittyvän poikkeuksen laajentamisen ja vähentämällä komission määrärahoja, jotka koskevat EGR:lle vuonna 2012 annettavaa teknistä tukea; |
19. |
korostaa, että EGR-asetuksen 6 artiklan mukaisesti olisi varmistettava, että EGR:stä tuetaan työttömäksi jääneiden yksittäisten työntekijöiden integroitumista uudelleen työelämään; painottaa lisäksi, että EGR:n tuella voidaan osallistua vain sellaisten aktiivisten työmarkkinatoimien rahoittamiseen, jotka johtavat pitkäaikaiseen työllistymiseen; toistaa, että EGR:n tuki ei voi korvata toimia, jotka kuuluvat kansallisen lainsäädännön tai työehtosopimusten nojalla yritysten vastuulle, eikä EGR:stä rahoiteta myöskään yritysten tai toimialojen rakenneuudistuksia; pitää valitettavana, että EGR saattaa kannustaa yrityksiä korvaamaan työsopimussuhteessa olevat työntekijänsä työntekijöillä, joiden työsuhteet ovat joustavampia ja lyhytaikaisempia; |
20. |
toteaa, että EGR:stä rahoitettavasta koordinoidusta yksilöllisten palvelujen paketista annetuissa tiedoissa selvitetään myös toimien täydentävyys rakennerahastoista rahoitettujen toimien kanssa; toistaa komissiolle esittämänsä kehotuksen esittää vuosikertomuksissa näiden tietojen vertaileva arviointi, jotta varmistetaan nykyisten asetusten täysimääräinen noudattaminen ja taataan, ettei unionin rahoittamissa palveluissa ole päällekkäisyyttä; |
21. |
panee tyytyväisenä merkille, että parlamentin toistuvien pyyntöjen jälkeen vuoden 2012 talousarviossa EGR:n budjettikohdassa 04 05 01 on maksumäärärahoja 50 000 000 euroa; palauttaa mieliin, että EGR luotiin erilliseksi erityisvälineeksi, jolla on omat tavoitteet ja määräajat, ja että se näin ollen ansaitsee omia määrärahoja, ettei niitä tarvitse siirtää entiseen tapaan muista budjettikohdista, koska siitä saattaisi koitua haittaa EGR:n tavoitteiden saavuttamiselle; |
22. |
pitää valitettavana neuvoston päätöstä lopettaa kriisiin liittyvä poikkeus, joka on mahdollistanut rahoitustuen tarjoamisen myös nykyisen rahoitus- ja talouskriisin vuoksi työttömiksi jääneille työntekijöille maailmankaupassa tapahtuneiden merkittävien rakennemuutosten vuoksi työttömäksi jääneiden lisäksi ja mahdollistanut unionin yhteisrahoitusosuuden nostamisen 65 prosenttiin ohjelman kustannuksista määräaikaan 31. joulukuuta 2011 mennessä toimitettujen hakemusten osalta, ja kehottaa neuvostoa ottamaan tämän mahdollisuuden viipymättä uudelleen käyttöön; |
23. |
hyväksyy tämän päätöslauselman liitteenä olevan päätöksen; |
24. |
kehottaa puhemiestä allekirjoittamaan päätöksen neuvoston puheenjohtajan kanssa ja huolehtimaan sen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä; |
25. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman liitteineen neuvostolle ja komissiolle. |
(1) EUVL C 139, 14.6.2006, s. 1.
(2) EUVL L 406, 30.12.2006, s. 1.
(3) EUVL L 195, 27.7.2011, s. 52.
(4) http://www.cesa.eu/presentation/publication/CESA_AR_2010_2011/pdf/CESA%20AR%202010-2011.pdf.
(5) EUVL L 286, 4.11.2010, s. 18.
(6) EUVL L 342, 28.12.2010, s. 19.
Tiistai 11. syyskuuta 2012
LIITE
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS
Euroopan globalisaatiorahaston varojen käyttöönotosta talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja moitteettomasta varainhoidosta 17 päivänä toukokuuta 2006 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen 28 kohdan mukaisesti (hakemus EGF/2011/008 DK/Odense Steel Shipyard, Tanska)
(Tätä liitettä ei esitetä tässä, koska se vastaa lopullista säädöstä, päätöstä 2012/537/EU.)
3.12.2013 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 353/172 |
Tiistai 11. syyskuuta 2012
Euroopan globalisaatiorahaston varojen käyttöönotto: EGF/2011/017 ES/Aragon
P7_TA(2012)0305
Euroopan parlamentin päätöslauselma 11. syyskuuta 2012 ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi Euroopan globalisaatiorahaston varojen käyttöönotosta talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja moitteettomasta varainhoidosta 17 päivänä toukokuuta 2006 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen 28 kohdan mukaisesti (hakemus EGF/2011/017 ES/Aragón Construction, Espanja) (COM(2012)0290 – C7-0150/2012 – 2012/2121(BUD))
2013/C 353 E/27
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon komission ehdotuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle (COM(2012)0290 – C7-0150/2012), |
— |
ottaa huomioon talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja moitteettomasta varainhoidosta 17. toukokuuta 2006 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen (1) ja erityisesti sen 28 kohdan, |
— |
ottaa huomioon Euroopan globalisaatiorahaston perustamisesta 20. joulukuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1927/2006 (2) (EGR-asetus), |
— |
ottaa huomioon 17. toukokuuta 2006 tehdyn toimielinten sopimuksen 28 kohdassa tarkoitetun kolmikantamenettelyn, |
— |
ottaa huomioon työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnan kirjeen, |
— |
ottaa huomioon budjettivaliokunnan mietinnön (A7-0233/2012), |
A. |
ottaa huomioon, että Euroopan unioni on ottanut käyttöön asianmukaiset lainsäädäntö- ja budjettivälineet voidakseen tarjota lisätukea työntekijöille, jotka kärsivät maailmankaupassa tapahtuneiden suurten rakennemuutosten seurauksista, ja auttaakseen heitä pääsemään takaisin työmarkkinoille; |
B. |
ottaa huomioon, että Euroopan globalisaatiorahaston (EGR) toimialaa on laajennettu niin, että tukea on voinut 1. toukokuuta 2009 alkaen hakea myös työntekijöille, jotka on irtisanottu maailmanlaajuisen rahoitus- ja talouskriisin välittömänä seurauksena; |
C. |
katsoo, että Euroopan unionin taloudellisen tuen irtisanotuille työntekijöille olisi oltava dynaamista ja sitä olisi tarjottava mahdollisimman nopeasti ja tehokkaasti 17. heinäkuuta 2008 pidetyssä neuvottelukokouksessa hyväksytyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission yhteisen lausuman mukaisesti ja ottaen asianmukaisesti huomioon, mitä 17. toukokuuta 2006 tehdyssä toimielinten sopimuksessa on sovittu EGR:n varojen käyttöönottoa koskevasta päätöksenteosta; |
D. |
ottaa huomioon, että Espanja on pyytänyt apua tapauksissa, jotka koskevat 836 työntekijän, joista 320 kuuluu tuen piiriin, irtisanomista NACE Rev. 2:n kaksinumerotason 41 (talonrakentaminen) (3) piirissä toimivissa 377 yrityksessä NUTS II -alueella Aragonian itsehallintoalueella (ES24) Espanjassa; |
E. |
ottaa huomioon, että hakemus täyttää EGR-asetuksessa vahvistetut tukikelpoisuuskriteerit; |
1. |
on yhtä mieltä komission kanssa siitä, että EGR-asetuksen 2 artiklan b alakohdassa esitetyt edellytykset täyttyvät ja että sen vuoksi Espanja on oikeutettu saamaan kyseisen asetuksen mukaista rahoitusta; |
2. |
panee merkille, että Espanjan viranomaiset toimittivat EGR-rahoitusta koskevan hakemuksen 28. joulukuuta 2011 ja että komissio antoi siitä arvionsa 18. kesäkuuta 2012; pitää myönteisenä, että arviointiprosessi oli nopea ja täsmällinen ja että Espanja toimitti lisätiedot nopeasti ja täsmällisesti; |
3. |
panee merkille, että työttömyys on kasvanut rajusti Aragoniassa ja että vuoden 2011 lopussa työvoimatoimiston rekisteröimien työttömien määrä oli lähes 100 000, joista 15 prosenttia oli rakennusalalta irtisanottuja työntekijöitä; |
4. |
toteaa, että Aragonian itsehallintoalueella on tehty aiemmin laajamittaisia irtisanomisia, ja pitää myönteisenä, että alueella päätettiin käyttää EGR:n tukea irtisanomisten seurauksien hoitamiseen; Espanja on aikaisemmin esittänyt kaksi Aragonian itsehallintoaluetta koskevaa EGR-hakemusta: EGF/2008/004 ES Castilla y León & Aragón (1 082 irtisanottua autoteollisuuden työntekijää, joista 594 Aragoniassa) (4) ja hakemuksen EGF/2010/016 ES Aragón retail (1 154 irtisanottua työntekijää vähittäiskaupan alalla) (5); panee tyytyväisenä merkille, että alueella hyödynnetään EGR:stä saatuja kokemuksia ja avustetaan nopeasti useiden alojen työntekijöitä; uskoo vakaasti, että odotettavissa olevalla EGR:n tuella voidaan edelleen ehkäistä Aragonian alueen väestökadon riskiä (tällä hetkellä väestötiheys on 3–54 asukasta/neliökilometri) kannustamalla tehokkaasti väestöä pysymään alueella; |
5. |
toteaa Espanjan viranomaisten ilmoittaneen, että heidän aikaisempiin EGR-hakemuksiin perustuvan arvionsa mukaan vain 320 niistä työntekijöistä, jotka ovat EGR-tuen kohteena, päättää osallistua toimenpiteisiin; pyytää Espanjan viranomaisia hyödyntämään EGR-tuen mahdollisuuksia kokonaisuudessaan; |
6. |
panee tyytyväisenä merkille, että voidakseen antaa tukea työntekijöille mahdollisimman nopeasti Espanjan viranomaiset päättivät aloittaa toimenpiteiden täytäntöönpanon jo ennen kuin EGR-tuen myöntämisestä ehdotetulle koordinoidulle paketille oli tehty lopullista päätöstä; |
7. |
palauttaa mieliin, että on tärkeää parantaa kaikkien työntekijöiden työllistymismahdollisuuksia tarjoamalla mukautettua koulutusta ja tunnustamalla ammattiuran aikana saavutetut taidot ja osaaminen; odottaa, että koordinoidussa paketissa tarjottava koulutus mukautetaan sekä irtisanottujen työntekijöiden tarpeisiin että itse liiketoimintaympäristöön; |
8. |
pitää myönteisenä, että asianosaisia työmarkkinaosapuolia on kuultu EGR-tukea koskevasta hakemuksesta sekä työntekijöille tarjottavien yksilöllisten palvelujen paketin sisällöstä, jotta työmarkkinoiden kysynnän ja tarjonnan välistä tasapainoa voitaisiin parantaa; |
9. |
pitää erityisen myönteisenä koulutuskurssia, joka oli suunniteltu vastaamaan paikallisten yritysten kartoitettuja tarpeita, ja yritysten sitoutumista palkkaamaan osan tähän toimintoon osallistuvista työntekijöistä; |
10. |
korostaa, että olisi otettava oppia tämän ja muiden sellaisten hakemusten valmistelusta ja toteuttamisesta, joilla puututaan joukkoirtisanomisiin, jotka kohdistuvat useisiin pieniin ja keskisuuriin yrityksiin yhdellä alalla; toteaa, että tulevassa asetuksessa olisi tarkasteltava erityisesti itsenäisten ammatinharjoittajien ja pk-yritysten omistajien EGR-tukikelpoisuutta sekä alueiden ja jäsenvaltioiden käyttämiä järjestelyjä, joilla pyritään laatimaan nopeasti alakohtaisia hakemuksia, jotka kattavat suuren määrän yrityksiä; |
11. |
toteaa, että yrittäjyyttä tukevat toimenpiteet on kohdennettu vain 20 työntekijälle; toivoo, että Espanjan viranomaiset edistävät yrittäjyyttä ja kykenevät mukauttamaan koordinoitua palvelupakettia, jos tällaisista toimenpiteistä kiinnostutaan suuremmassa määrin; |
12. |
pyytää asianomaisia toimielimiä ryhtymään menettely- ja talousarviojärjestelyjen parantamiseksi tarvittaviin toimiin EGR:n varojen käyttöönoton nopeuttamiseksi; arvostaa sitä, että sen jälkeen, kun parlamentti pyysi nopeuttamaan varojen käyttöönottoa, komissio on ottanut käyttöön parannetun menettelyn, jonka tavoitteena on esittää budjettivallan käyttäjälle komission arvio EGR-hakemuksen tukikelpoisuudesta yhdessä rahaston varojen käyttöönottoa koskevan ehdotuksen kanssa; toivoo, että Euroopan globalisaatiorahastoa vuosina 2014–2020 koskevassa uudessa asetuksessa menettelyyn sisällytetään muitakin parannuksia ja että rahaston tehokkuutta, avoimuutta ja näkyvyyttä kyetään parantamaan; |
13. |
ottaa huomioon, että koordinoidussa paketissa määrätään useista toimenpiteisiin osallistumista lisäävistä kannustimista: 300 euron työnhakuavustus (kertakorvaus), 200 euron työhön sijoittumista koskeva avustus ja itsenäisille ammatinharjoittajille tarkoitettu kuukausittainen 400 euron avustus, jota maksetaan enintään kolme kuukautta; muistuttaa, että EGR-tuki olisi kohdennettava ensisijaisesti koulutukseen ja työpaikan etsimiseen sekä koulutusohjelmiin sen sijaan, että rahoitettaisiin suoraan kansallisten instituutioiden vastuualueeseen kuuluvia työttömyyskorvauksia; |
14. |
palauttaa mieliin, että toimielimet ovat sitoutuneet varmistamaan, että EGR:n varojen käyttöönottoa koskevien päätösten tekemiseen sovelletaan sujuvaa ja nopeaa menettelyä, jotta globalisaation ja rahoitus- ja talouskriisin seurauksena irtisanotuille työntekijöille voidaan tarjota kertaluonteista, ajallisesti rajoitettua ja yksilöllistä tukea; korostaa tässä yhteydessä EGR:n roolia irtisanottujen työntekijöiden integroitumisessa uudelleen työmarkkinoille; |
15. |
toteaa, että käsiteltävänä oleva tapaus on esimerkki kyseisellä alueella vallitsevasta sosiaalisesta ja taloudellisesta tilanteesta, johon voitaisiin tulevaisuudessa puuttua ulottamalla EGR:n soveltamisala koskemaan myös itsenäisiä ammatinharjoittajia (kuten komissio on esittänyt EGR:ää koskevassa ehdotuksessaan vuosille 2014–2020); |
16. |
korostaa, että EGR-asetuksen 6 artiklan mukaisesti olisi varmistettava, että EGR:stä tuetaan työttömäksi jääneiden yksittäisten työntekijöiden integroitumista uudelleen työelämään; painottaa lisäksi, että EGR:n tuella voidaan osallistua vain sellaisten aktiivisten työmarkkinatoimien rahoittamiseen, jotka johtavat kestävään ja pitkäaikaiseen työllistymiseen; toistaa, että EGR:n tuki ei voi korvata toimia, jotka kuuluvat kansallisen lainsäädännön tai työehtosopimusten nojalla yritysten vastuulle, eikä EGR:stä rahoiteta myöskään yritysten tai toimialojen rakenneuudistuksia; pitää valitettavana, että EGR saattaa kannustaa yrityksiä korvaamaan työsopimussuhteessa olevat työntekijänsä työntekijöillä, joiden työsuhteet ovat joustavampia ja lyhytaikaisempia; |
17. |
toteaa, että EGR:stä rahoitettavasta koordinoidusta yksilöllisten palvelujen paketista annetuissa tiedoissa selvitetään myös toimien täydentävyys rakennerahastoista rahoitettujen toimien kanssa; toistaa komissiolle esittämänsä kehotuksen esittää vuosikertomuksessa näiden tietojen vertaileva arviointi, jotta varmistetaan nykyisten asetusten täysimääräinen noudattaminen ja taataan, ettei unionin rahoittamissa palveluissa ole päällekkäisyyttä; |
18. |
panee tyytyväisenä merkille, että parlamentin toistuvien pyyntöjen jälkeen vuoden 2012 talousarviossa EGR:n budjettikohdassa 04 05 01 on maksumäärärahoja 50 000 000 euroa; palauttaa mieliin, että EGR luotiin erilliseksi erityisvälineeksi, jolla on omat tavoitteet ja määräajat, ja että se näin ollen ansaitsee omia määrärahoja, ettei niitä tarvitse siirtää entiseen tapaan muista budjettikohdista, koska siitä saattaisi koitua haittaa EGR:n tavoitteiden saavuttamiselle; |
19. |
pitää valitettavana neuvoston päätöstä lopettaa kriisiin liittyvä poikkeus, joka on mahdollistanut rahoitustuen tarjoamisen myös nykyisen rahoitus- ja talouskriisin vuoksi irtisanotuille työntekijöille maailmankaupassa tapahtuneiden merkittävien rakennemuutosten vuoksi työttömäksi jääneiden lisäksi ja unionin yhteisrahoitusosuuden nostamisen 65 prosenttiin ohjelman kustannuksista määräaikaan 31. joulukuuta 2011 mennessä toimitettujen hakemusten osalta, ja kehottaa neuvostoa ottamaan tämän mahdollisuuden viipymättä uudelleen käyttöön; |
20. |
hyväksyy tämän päätöslauselman liitteenä olevan päätöksen; |
21. |
kehottaa puhemiestä allekirjoittamaan päätöksen neuvoston puheenjohtajan kanssa ja huolehtimaan sen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä; |
22. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman liitteineen neuvostolle ja komissiolle. |
(1) EUVL C 139, 14.6.2006, s. 1.
(2) EUVL L 406, 30.12.2006, s. 1.
(3) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1893/2006, annettu 20. joulukuuta 2006, tilastollisen toimialaluokituksen NACE Rev. 2 vahvistamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3037/90 ja tiettyjen eri tilastoaloja koskevien yhteisön asetusten muuttamisesta (EUVL L 393, 30.12.2006, s. 1).
(4) EUVL C 212 E, 5.8.2010, s. 165.
(5) EUVL C 169 E, 15.6.2012, s. 157.
Tiistai 11. syyskuuta 2012
LIITE
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS
Euroopan globalisaatiorahaston varojen käyttöönotosta talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja moitteettomasta varainhoidosta 17 päivänä toukokuuta 2006 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen 28 kohdan mukaisesti (hakemus EGF/2011/017 ES/Aragón Construction, Espanja)
(Tätä liitettä ei esitetä tässä, koska se vastaa lopullista säädöstä, päätöstä 2012/536/EU.)
3.12.2013 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 353/176 |
Tiistai 11. syyskuuta 2012
Energiatehokkuus ***I
P7_TA(2012)0306
Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma 11. syyskuuta 2012 ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi energiatehokkuudesta ja direktiivien 2004/8/EY ja 2006/32/EY kumoamisesta (COM(2011)0370 – C7-0168/2011 – 2011/0172(COD))
2013/C 353 E/28
(Tavallinen lainsäätämisjärjestys: ensimmäinen käsittely)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon komission ehdotuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle (COM(2011)0370), |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 2 kohdan sekä194 artiklan 2 kohdan, joiden mukaisesti komissio on antanut ehdotuksen Euroopan parlamentille (C7-0168/2011), |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 3 kohdan, |
— |
ottaa huomioon Ruotsin valtiopäivien toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteen soveltamisesta tehdyn pöytäkirjan N:o 2 mukaisesti antaman perustellun lausunnon, jonka mukaan esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi ei ole toissijaisuusperiaatteen mukainen, |
— |
ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean 26. lokakuuta 2011 antaman lausunnon (1), |
— |
ottaa huomioon alueiden komitean 14. joulukuuta 2011 antaman lausunnon (2), |
— |
ottaa huomioon neuvoston edustajan 27. kesäkuuta 2012 päivätyllä kirjeellä antaman sitoumuksen hyväksyä parlamentin kanta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 4 kohdan mukaisesti, |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 55 artiklan, |
— |
ottaa huomioon teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietinnön sekä ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan ja naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan lausunnot (A7-0265/2012), |
1. |
vahvistaa jäljempänä esitetyn ensimmäisen käsittelyn kannan; |
2. |
hyväksyy tämän päätöslauselman liitteenä olevan Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission yhteisen lausuman; |
3. |
panee merkille tämän päätöslauselman liitteenä olevat komission lausumat; |
4. |
pyytää komissiota antamaan asian uudelleen Euroopan parlamentin käsiteltäväksi, jos se aikoo tehdä ehdotukseensa huomattavia muutoksia tai korvata sen toisella ehdotuksella; |
5. |
kehottaa puhemiestä välittämään parlamentin kannan neuvostolle ja komissiolle sekä kansallisille parlamenteille. |
(1) EUVL C 24, 28.1.2012, s. 134.
(2) EUVL C 54, 23.2.2012, s. 49.
Tiistai 11. syyskuuta 2012
P7_TC1-COD(2011)0172
Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu ensimmäisessä käsittelyssä 11. syyskuuta 2012, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2012/…/EU antamiseksi energiatehokkuudesta, direktiivien 2009/125/EY ja 2010/30/EU muuttamisesta sekä direktiivien 2004/8/EY ja 2006/32/EY kumoamisesta
(Euroopan parlamentin ja neuvoston päästyä sopimukseen parlamentin kanta vastaa lopullista säädöstä, direktiiviä 2012/27/EU.)
Tiistai 11. syyskuuta 2012
Lainsäädäntöpäätöslauselman liite
Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission lausuma niiden rakennusten antamasta esimerkistä energiatehokkuusdirektiivin soveltamisen yhteydessä
Euroopan parlamentti, neuvosto ja komissio toteavat, että koska niiden rakennusten näkyvyys on suuri ja koska niiden olisi oltava johtavassa asemassa rakennustensa energiatehokkuuden suhteen, ne sitoutuvat soveltamaan omistamiinsa ja käyttämiinsä rakennuksiin samoja vaatimuksia, joita sovelletaan jäsenvaltioiden keskushallintojen rakennuksiin energiatehokkuudesta ja direktiivien 2004/8/EY ja 2006/32/EY kumoamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2012/…/EU 5 ja 6 artiklan nojalla, sanotun kuitenkaan rajoittamatta sovellettavia talousarvio- ja hankintasääntöjä.
Komission lausuma energiakatselmuksista
Kuten komissio selittää tiedonannossaan Euroopan parlamentille, neuvostolle, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle EU:n valtiontukiuudistuksesta (COM(2012)0209, 8.5.2012), se on määrittänyt ympäristönsuojelutukea koskevat EU:n suuntaviivat erääksi välineeksi, jolla voidaan edistää Eurooppa 2020 -kasvustrategiaa ja jotka voidaan tarkistaa vuoden 2013 loppuun mennessä. Tällaisessa yhteydessä komissio voi varmistaa, että ympäristönsuojelutukea koskevat tulevat säännöt edistävät edelleenkin optimaalisella tavalla kestävää kasvua, muun muassa edistämällä energiatehokkuutta tämän direktiivin tavoitteiden mukaisesti.
Komission lausuma EU:n päästökauppajärjestelmästä
Ottaen huomioon tarpeen pitää yllä EU:n päästökauppajärjestelmän kannustimet komissio sitoutuu
— |
esittämään kiireellisesti direktiivin 2003/87/EY 10 artiklan 5 kohdan mukaisen ensimmäisen kertomuksen päästöoikeusmarkkinoista sekä katsauksen vaiheen 3 huutokaupan aikaprofiilista |
— |
tarkastelemaan tässä kertomuksessa vaihtoehtoja toimiksi, muun muassa tarvittavan päästöoikeusmäärän pysyvää epäämistä, jotta voitaisiin hyväksyä mahdollisimman pian uusia asianmukaisia rakenteellisia toimenpiteitä päästökauppajärjestelmän vahvistamiseksi vaiheessa 3 ja sen vaikuttavuuden lisäämiseksi. |
3.12.2013 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 353/178 |
Tiistai 11. syyskuuta 2012
Eurooppalainen standardointi ***I
P7_TA(2012)0311
Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma 11. syyskuuta 2012 ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi eurooppalaisesta standardoinnista sekä neuvoston direktiivien 89/686/ETY ja 93/15/ETY samoin kuin Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 94/9/EY, 94/25/EY, 95/16/EY, 97/23/EY, 98/34/EY, 2004/22/EY, 2007/23/EY, 2009/105/EY ja 2009/23/EY muuttamisesta (COM(2011)0315 – C7-0150/2011 – 2011/0150(COD))
2013/C 353 E/29
(Tavallinen lainsäätämisjärjestys: ensimmäinen käsittely)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon komission ehdotuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle (COM(2011)0315), |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 2 kohdan ja 114 artiklan, joiden mukaisesti komissio on antanut ehdotuksen Euroopan parlamentille (C7-0150/2011), |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 3 kohdan, |
— |
ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean 21. syyskuuta 2011 antaman lausunnon (1), |
— |
ottaa huomioon neuvoston edustajan 6. kesäkuuta 2012 päivätyllä kirjeellä antaman sitoumuksen hyväksyä Euroopan parlamentin kanta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 4 kohdan mukaisesti, |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 55 artiklan, |
— |
ottaa huomioon sisämarkkina- ja kuluttajansuojavaliokunnan mietinnön sekä kansainvälisen kaupan valiokunnan ja teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan lausunnot (A7-0069/2012), |
1. |
vahvistaa jäljempänä esitetyn ensimmäisen käsittelyn kannan; |
2. |
pyytää komissiota antamaan asian uudelleen Euroopan parlamentin käsiteltäväksi, jos se aikoo tehdä ehdotukseensa huomattavia muutoksia tai korvata sen toisella ehdotuksella; |
3. |
kehottaa puhemiestä välittämään parlamentin kannan neuvostolle ja komissiolle sekä kansallisille parlamenteille. |
(1) EUVL C 376, 22.12.2011, s. 69.
Tiistai 11. syyskuuta 2012
P7_TC1-COD(2011)0150
Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu ensimmäisessä käsittelyssä 11. syyskuuta 2012, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o …/2012 antamiseksi eurooppalaisesta standardoinnista, neuvoston direktiivien 89/686/ETY ja 93/15/ETY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 94/9/EY, 94/25/EY, 95/16/EY, 97/23/EY, 98/34/EY, 2004/22/EY, 2007/23/EY, 2009/23/EY ja 2009/105/EY muuttamisesta ja neuvoston päätöksen 87/95/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 1673/2006/EY kumoamisesta
(Euroopan parlamentin ja neuvoston päästyä sopimukseen parlamentin kanta vastaa lopullista säädöstä, asetusta (EU) N:o 1025/2012.)
3.12.2013 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 353/179 |
Tiistai 11. syyskuuta 2012
Nautaeläinten elektroninen tunnistaminen ***I
P7_TA(2012)0312
Euroopan parlamentin tarkistukset 11. syyskuuta 2012 muutettuun ehdotukseen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi asetuksen (EY) N:o 1760/2000 muuttamisesta naudanlihan vapaaehtoista merkitsemistä koskevien säännösten poistamisen ja nautaeläinten elektronisen tunnistamisen osalta (COM(2012)0162 – C7-0114/2012 – 2011/0229(COD)) (1)
2013/C 353 E/30
(Tavallinen lainsäätämisjärjestys: ensimmäinen käsittely)
KOMISSION TEKSTI |
TARKISTUS |
||||
Tarkistus 43 |
|||||
Ehdotus asetukseksi Otsikko |
|||||
Tarkistus 2 |
|||||
Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 4 kappale |
|||||
|
|
||||
Tarkistus 4 |
|||||
Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 6 kappale |
|||||
|
|
||||
Tarkistus 5 |
|||||
Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 7 kappale |
|||||
|
|
||||
Tarkistus 6 |
|||||
Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 9 kappale |
|||||
|
|
||||
Tarkistus 7 |
|||||
Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 16 kappale |
|||||
|
|
||||
Tarkistus 8 |
|||||
Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 17 kappale |
|||||
|
|
||||
Tarkistus 9 |
|||||
Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 18 kappale |
|||||
|
|
||||
Tarkistus 10 |
|||||
Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 19 kappale |
|||||
|
|
||||
Tarkistus 11 |
|||||
Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 19 a kappale (uusi) |
|||||
|
|
||||
Tarkistus 12 |
|||||
Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 20 kappale |
|||||
|
|
||||
Tarkistukset 14 ja 45 |
|||||
Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 22 kappale |
|||||
|
|
||||
Tarkistus 15 |
|||||
Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 23 kappale |
|||||
|
|
||||
Tarkistus 16 |
|||||
Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 23 a kappale (uusi) |
|||||
|
|
||||
Tarkistus 17 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 1 artikla – 1 a kohta (uusi) Asetus (EY) N:o 1760/2000 2 artikla |
|||||
|
|
||||
Tarkistus 18 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 1 artikla – 1 b kohta (uusi) Asetus (EY) N:o 1760/2000 2 artikla |
|||||
|
|
||||
Tarkistus 19 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 1 artikla – 3 kohta Asetus (EY) N:o 1760/2000 4 artikla – 1 kohta – 1 alakohta |
|||||
1. Kaikki tilalla olevat eläimet on tunnistettava vähintään kahdella toimivaltaisen viranomaisen hyväksymällä sekä 10 ja 10 a artiklan mukaisesti luvan saaneella tunnisteella. |
1. Kaikki tilalla olevat eläimet on tunnistettava vähintään kahdella toimivaltaisen viranomaisen hyväksymällä sekä 10 ja 10 a artiklan mukaisesti luvan saaneella tunnisteella. Komissio varmistaa, että unionissa käytettävät tunnistimet ovat yhteentoimivia ja ISO-standardien mukaisia. |
||||
Tarkistus 20 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 1 artikla – 3 kohta Asetus (EY) N:o 1760/2000 4 artikla – 1 kohta – 2 alakohta |
|||||
Tunnisteet osoitetaan tiloille, jaetaan ja kiinnitetään eläimiin toimivaltaisen viranomaisen määrittämällä tavalla. |
Tunnisteet osoitetaan tiloille, jaetaan ja kiinnitetään eläimiin toimivaltaisen viranomaisen määrittämällä tavalla. Tätä ei sovelleta ennen 1 päivää tammikuuta 1998 syntyneisiin eläimiin, joita ei ole tarkoitettu unionin sisäiseen kauppaan. |
||||
Tarkistus 21 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 1 artikla – 3 kohta Asetus (EY) N:o 1760/2000 4 artikla – 1 kohta – 3 alakohta |
|||||
Kaikilla eläimeen kiinnitetyillä tunnisteilla on oltava sama tunnistuskoodi, jonka avulla yksittäinen eläin ja sen syntymätila voidaan tunnistaa. |
Kaikilla eläimeen kiinnitetyillä tunnisteilla on oltava sama tunnistuskoodi, jonka avulla yksittäinen eläin ja sen syntymätila voidaan tunnistaa. Jos ei ole mahdollista, että kahdella yksittäisellä tunnisteella olisi sama tunnistuskoodi, toimivaltainen viranomainen voi poikkeuksellisesti ja asiaa valvoen sallia, että toisella näistä tunnisteista on eri koodi, edellyttäen, että täydellinen jäljitettävyys varmistetaan ja että yksittäisen eläimen ja sen syntymätilan tunnistaminen on sen avulla mahdollista. |
||||
Tarkistus 22 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 1 artikla – 3 kohta Asetus (EY) N:o 1760/2000 4 artikla – 2 kohta – 2 alakohta |
|||||
Tätä mahdollisuutta käyttävien jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle asiaa koskevien kansallisten säännösten teksti. |
Tätä mahdollisuutta käyttävien jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle asiaa koskevien kansallisten säännösten teksti. Komissio vuorostaan saattaa muille jäsenvaltioille tiedoksi kielellä, jota kyseisissä jäsenvaltioissa on helppo ymmärtää, yhteenvedon sovellettavista kansallisista säännöksistä silloin, kun kyse on eläinten siirtämisestä jäsenvaltioihin, jotka ovat valinneet pakollisen elektronisen tunnistamisen, ja asettaa ne julkisesti saataville. |
||||
Tarkistus 23 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 1 artikla – 4 kohta Asetus (EY) N:o 1760/2000 4 a artikla – 1 kohta – 1 alakohta – b alakohta |
|||||
|
|
||||
Tarkistus 24 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 1 artikla – 4 kohta Asetus (EY) N:o 1760/2000 4 a artikla – 1 kohta – 2 alakohta |
|||||
Eläintä ei saa siirtää syntymätilaltaan ennen kuin siihen on kiinnitetty kaksi tunnistetta. |
Eläintä ei saa siirtää syntymätilaltaan ennen kuin siihen on kiinnitetty kaksi tunnistetta , paitsi jos on kyse ylivoimaisesta esteestä . |
||||
Tarkistus 25 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 1 artikla – 4 kohta Asetus (EY) N:o 1760/2000 4 a artikla – 2 kohta – 1 a alakohta (uusi) |
|||||
|
Ensimmäistä alakohtaa ei sovelleta ennen 1 päivää tammikuuta 1998 syntyneisiin eläimiin, joita ei ole tarkoitettu unionin sisäiseen kauppaan. |
||||
Tarkistus 26 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 1 artikla – 4 kohta Asetus (EY) N:o 1760/2000 4 b artikla – 2 kohta – 2 alakohta |
|||||
Tämä määräaika ei saa olla yli 20 päivää 1 kohdassa tarkoitettujen eläinlääkintätarkastusten suorittamisesta. Tunnisteet on joka tapauksessa kiinnitettävä eläimiin ennen kuin eläimet siirretään vastaanottavalta tilalta. |
Tämä määräaika ei saa olla yli 20 päivää 1 kohdassa tarkoitettujen eläinlääkintätarkastusten suorittamisesta. Eläinten fysiologiseen kehitykseen liittyvistä syistä kyseistä määräaikaa voidaan poikkeuksellisesti pidentää 60 päivään toisen tunnisteen osalta. Tunnisteet on joka tapauksessa kiinnitettävä eläimiin ennen kuin ne siirretään kyseiseltä tilalta. |
||||
Tarkistus 27 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 1 artikla – 4 kohta Asetus (EY) N:o 1760/2000 4 c artikla – 2 kohta – 2 alakohta |
|||||
Edellä b alakohdassa tarkoitettu määräaika ei saa olla yli 20 päivää siitä päivästä, jona eläimet ovat saapuneet vastaanottavalle tilalle. Tunnisteet on joka tapauksessa kiinnitettävä eläimiin ennen kuin ne siirretään kyseiseltä tilalta. |
Edellä b alakohdassa tarkoitettu määräaika ei saa olla yli 20 päivää siitä päivästä, jona eläimet ovat saapuneet vastaanottavalle tilalle. Eläinten fysiologiseen kehitykseen liittyvistä syistä kyseistä määräaikaa voidaan poikkeuksellisesti pidentää 60 päivään toisen tunnisteen osalta. Tunnisteet on joka tapauksessa kiinnitettävä eläimiin ennen kuin ne siirretään kyseiseltä tilalta. |
||||
Tarkistus 28 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 1 artikla – 4 kohta Asetus (EY) N:o 1760/2000 4 c artikla – 2 kohta – 2 a alakohta (uusi) |
|||||
|
Sen estämättä, mitä 4 artiklan 1 kohdan kolmannessa alakohdassa säädetään, jos ei ole mahdollista, että kahdella yksittäisellä tunnisteella olisi sama tunnistuskoodi, toimivaltainen viranomainen voi asiaa valvoen sallia, että toisella näistä tunnisteista on eri koodi, edellyttäen että täydellinen jäljitettävyys varmistetaan ja että yksittäisen eläimen ja sen syntymätilan tunnistaminen on sen avulla mahdollista. |
||||
Tarkistus 29 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 1 artikla – 4 kohta Asetus (EY) N:o 1760/2000 4 d artikla |
|||||
Tunnisteita ei saa poistaa tai korvata ilman toimivaltaisen viranomaisen antamaa lupaa eikä muuten kuin toimivaltaisen viranomaisen valvonnassa. Tällainen lupa voidaan myöntää vain, kun tunnisteen poistaminen tai korvaaminen ei vaaranna eläimen jäljitettävyyttä." |
Tunnisteita ei saa poistaa tai korvata ilman toimivaltaisen viranomaisen antamaa lupaa eikä muuten kuin toimivaltaisen viranomaisen valvonnassa. Tällainen lupa voidaan myöntää vain, kun tunnisteen muuttaminen, poistaminen tai korvaaminen ei vaaranna eläimen jäljitettävyyttä." |
||||
Tarkistus 30 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 1 artikla – 5 kohta Asetus (EY) N:o 1760/2000 5 artikla – 2 kohta – 1 alakohta |
|||||
"Jäsenvaltiot voivat vaihtaa atk-pohjaisten tietokantojensa tietoja siitä päivästä, jona komissio tunnustaa tietojenvaihtojärjestelmän täysin toimintakykyiseksi. |
"Jäsenvaltiot voivat vaihtaa atk-pohjaisten tietokantojensa tietoja siitä päivästä, jona komissio tunnustaa tietojenvaihtojärjestelmän täysin toimintakykyiseksi. Tilojen etujen suojaamiseksi tämä on tehtävä niin, että taataan tietosuoja ja estetään mahdolliset väärinkäytökset. |
||||
Tarkistus 31 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 1 artikla – 6 kohta Asetus (EY) N:o 1760/2000 6 artikla – c a alakohta (uusi) |
|||||
|
|
||||
Tarkistus 32 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 1 artikla – 7 kohta – b alakohta Asetus (EY) N:o 1760/2000 7 artikla – 5 kohta – b alakohta |
|||||
|
|
||||
Tarkistus 33 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 1 artikla – 8 kohta Asetus (EY) N:o 1760/2000 9 a artikla |
|||||
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kaikki eläinten tunnistamisesta ja rekisteröimisestä vastuussa olevat henkilöt saavat ohjeita ja neuvoja tämän asetuksen asiaa koskevista säännöksistä sekä kaikista komission 10 ja 10 a artiklan perusteella antamista delegoiduista säädöksistä ja täytäntöönpanosäädöksistä, ja että saatavilla on asianmukaista koulutusta.” |
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kaikki eläinten tunnistamisesta ja rekisteröimisestä vastuussa olevat henkilöt saavat ohjeita ja neuvoja tämän asetuksen asiaa koskevista säännöksistä sekä kaikista komission 10 ja 10 a artiklan perusteella antamista delegoiduista säädöksistä ja täytäntöönpanosäädöksistä, ja että saatavilla on asianmukaista koulutusta. Nämä tiedot toimitetaan veloituksetta vastaanottajalle aina, kun asiaa koskevia säännöksiä muutetaan, ja niin usein kuin on tarpeellista. Jäsenvaltioiden on vaihdettava keskenään tietoa parhaista käytänteistä, jotta varmistetaan koulutuksen ja tiedon jakamisen korkea laatu kaikkialla unionissa. " |
||||
Tarkistus 34 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 1 artikla – 9 kohta Asetus (EY) N:o 1760/2000 10 artikla – 1 kohta – e alakohta |
|||||
|
|
||||
Tarkistus 35 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 1 artikla – 11 kohta – b a alakohta (uusi) Asetus (EY) N:o 1760/2000 13 artikla – 5 a kohta (uusi) |
|||||
|
|
||||
Tarkistus 46 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 1 artikla – 14 kohta Asetus (EY) N:o 1760/2000 II osasto – II jakso |
|||||
|
|
||||
Tarkistus 51 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 1 artikla – 15 kohta Asetus (EY) N:o 1760/2000 19 artikla – b alakohta |
|||||
|
|
||||
Tarkistus 40 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 1 artikla – 17 kohta – a alakohta Asetus (EY) N:o 1760/2000 22 artikla – 1 kohta – 3 alakohta |
|||||
" Komissio vahvistaa täytäntöönpanosäädöksillä tarvittavat säännöt, mukaan luettuina niiden käyttöönoton edellyttämät siirtymätoimenpiteet, jotka koskevat toisessa alakohdassa tarkoitettujen seuraamusten soveltamisen edellyttämiä menettelyitä ja ehtoja. Kyseiset täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 23 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. " |
" Siirretään komissiolle valta antaa 22 b artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joilla vahvistetaan tarvittavat säännöt, mukaan luettuina niiden käyttöönoton edellyttämät siirtymätoimenpiteet, jotka koskevat toisessa alakohdassa tarkoitettujen seuraamusten soveltamisen edellyttämiä menettelyitä ja ehtoja." |
||||
Tarkistus 47 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 1 artikla – 18 kohta Asetus (EY) N:o 1760/2000 22 b artikla |
|||||
1. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä tässä artiklassa säädetyin edellytyksin. |
1. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä tässä artiklassa säädetyin edellytyksin. |
||||
2. Siirretään 4 artiklan 5 kohdassa, 4 a artiklan 2 kohdassa, 5 artiklassa, 7 artiklassa, 10 artiklassa, 14 artiklassa, 19 artiklassa ja 22 artiklan 4 a kohdassa tarkoitettu valta komissiolle määräämättömäksi ajaksi … päivästä …kuuta … (4) |
2. Siirretään komissiolle valta antaa 4 artiklan 5 kohdassa, 4 a artiklan 2 kohdassa, 5 artiklassa, 7 artiklassa, 10 artiklassa, 14 artiklassa, 19 artiklassa , 22 artiklan 1 kohdan kolmannessa alakohdassa ja 22 artiklan 4 a kohdassa tarkoitettuja delegoituja säädöksiä viideksi vuodeksi … päivästä …kuuta … (5) |
||||
3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 4 artiklan 5 kohdassa, 4 a artiklan 2 kohdassa, 5 artiklassa, 7 artiklassa, 10 artiklassa, 14 artiklassa, 19 artiklassa ja 22 artiklan 4 a kohdassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, päätöksessä mainittuna päivänä. Päätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen. |
3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 4 artiklan 5 kohdassa, 4 a artiklan 2 kohdassa, 5 artiklassa, 7 artiklassa, 10 artiklassa, 14 artiklassa, 19 artiklassa , 22 artiklan 1 kohdan kolmannessa alakohdassa ja 22 artiklan 4 a kohdassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, päätöksessä mainittuna päivänä. Päätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen. |
||||
4. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle. |
4. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle. |
||||
5. Edellä olevan 4 artiklan 5 kohdan, 4 a artiklan 2 kohdan, 5 artiklan, 7 artiklan, 10 artiklan, 14 artiklan, 19 artiklan ja 22 artiklan 4 a kohdan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella. |
5. Edellä olevan 4 artiklan 5 kohdan, 4 a artiklan 2 kohdan, 5 artiklan, 7 artiklan, 10 artiklan, 14 artiklan, 19 artiklan , 22 artiklan 1 kohdan kolmannen alakohdan ja 22 artiklan 4 a kohdan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella. |
||||
Tarkistus 42 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 1 artikla – 19 a kohta (uusi) Asetus (EY) N:o 1760/2000 23 a artikla (uusi) |
|||||
|
|
(1) Tarkistusten hyväksymisen jälkeen asia päätettiin palauttaa valiokuntakäsittelyyn työjärjestyksen 57 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti (A7-0199/2012).
(2) EUVL L 304, 22.11.2011, s. 18.
(3) Kuusi kuukautta tämän asetuksen voimaantulopäivästä."
(4) tämän asetuksen voimaantulopäivä tai muu lainsäätäjän asettama päivä].
(5) Tämän asetuksen voimaantulopäivä.
3.12.2013 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 353/191 |
Tiistai 11. syyskuuta 2012
Lääketurvatoiminta (direktiivin 2001/83/EY muuttaminen) ***I
P7_TA(2012)0313
Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma 11. syyskuuta 2012 ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi direktiivin 2001/83/EY muuttamisesta lääketurvatoiminnan osalta (COM(2012)0052 – C7-0033/2012 – 2012/0025(COD))
2013/C 353 E/31
(Tavallinen lainsäätämisjärjestys: ensimmäinen käsittely)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon komission ehdotuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle (COM(2012)0052), |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 2 kohdan sekä 114 artiklan ja 168 artiklan 4 kohdan c alakohdan, joiden mukaisesti komissio on antanut ehdotuksen Euroopan parlamentille (C7-0033/2012), |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 3 kohdan, |
— |
ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean 28. maaliskuuta 2012 antaman lausunnon (1), |
— |
on kuullut alueiden komiteaa, |
— |
ottaa huomioon neuvoston edustajan 27. kesäkuuta 2012 päivätyllä kirjeellä antaman sitoumuksen hyväksyä Euroopan parlamentin kanta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 4 kohdan mukaisesti, |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 55 artiklan, |
— |
ottaa huomioon ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan mietinnön (A7-0165/2012), |
1. |
vahvistaa jäljempänä esitetyn ensimmäisen käsittelyn kannan; |
2. |
pyytää komissiota antamaan asian uudelleen Euroopan parlamentin käsiteltäväksi, jos se aikoo tehdä ehdotukseensa huomattavia muutoksia tai korvata sen toisella ehdotuksella; |
3. |
kehottaa puhemiestä välittämään parlamentin kannan neuvostolle ja komissiolle sekä kansallisille parlamenteille. |
(1) EUVL C 181, 21.6.2012, s. 201.
Tiistai 11. syyskuuta 2012
P7_TC1-COD(2012)0025
Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu ensimmäisessä käsittelyssä 11. syyskuuta 2012, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2012/…/EU antamiseksi direktiivin 2001/83/EY muuttamisesta lääketurvatoiminnan osalta
(Euroopan parlamentin ja neuvoston päästyä sopimukseen parlamentin kanta vastaa lopullista säädöstä, direktiiviä 2012/26/EU.)
3.12.2013 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 353/192 |
Tiistai 11. syyskuuta 2012
Lääketurvatoiminta (asetuksen (EY) N:o 726/2004 muuttaminen) ***I
P7_TA(2012)0314
Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma 11. syyskuuta 2012 ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi asetuksen (EY) N:o 726/2004 muuttamisesta lääketurvatoiminnan osalta (COM(2012)0051 – C7-0034/2012 – 2012/0023(COD))
2013/C 353 E/32
(Tavallinen lainsäätämisjärjestys: ensimmäinen käsittely)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon komission ehdotuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle (COM(2012)0051), |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 2 kohdan sekä 114 artiklan ja 168 artiklan 4 kohdan c alakohdan, joiden mukaisesti komissio on antanut ehdotuksen Euroopan parlamentille (C7-0034/2012), |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 3 kohdan, |
— |
ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean 28. maaliskuuta 2012 antaman lausunnon (1), |
— |
on kuullut alueiden komiteaa, |
— |
ottaa huomioon neuvoston edustajan 27. kesäkuuta 2012 päivätyllä kirjeellä antaman sitoumuksen hyväksyä Euroopan parlamentin kanta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 4 kohdan mukaisesti, |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 55 artiklan, |
— |
ottaa huomioon ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan mietinnön (A7-0164/2012), |
1. |
vahvistaa jäljempänä esitetyn ensimmäisen käsittelyn kannan; |
2. |
pyytää komissiota antamaan asian uudelleen Euroopan parlamentin käsiteltäväksi, jos se aikoo tehdä ehdotukseensa huomattavia muutoksia tai korvata sen toisella ehdotuksella; |
3. |
kehottaa puhemiestä välittämään parlamentin kannan neuvostolle ja komissiolle sekä kansallisille parlamenteille. |
(1) EUVL C 181, 21.6.2012, s. 202.
Tiistai 11. syyskuuta 2012
P7_TC1-COD(2012)0023
Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu ensimmäisessä käsittelyssä 11. syyskuuta 2012, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o …/2012 antamiseksi asetuksen (EY) N:o 726/2004 muuttamisesta lääketurvatoiminnan osalta
(Euroopan parlamentin ja neuvoston päästyä sopimukseen parlamentin kanta vastaa lopullista säädöstä, asetusta (EU) N:o 1027/2012.)
3.12.2013 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 353/193 |
Tiistai 11. syyskuuta 2012
Meriliikenteessä käytettävien polttoaineiden rikkipitoisuus ***I
P7TA(2012)0315
Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma 11. syyskuuta 2012 ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi direktiivin 1999/32/EY muuttamisesta meriliikenteessä käytettävien polttoaineiden rikkipitoisuuden osalta (COM(2011)0439 – C7-0199/2011 – 2011/0190(COD))
2013/C 353 E/33
(Tavallinen lainsäätämisjärjestys: ensimmäinen käsittely)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon komission ehdotuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle (COM(2011)0439), |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 2 kohdan ja 192 artiklan 1 kohdan, joiden mukaisesti komissio on antanut ehdotuksen Euroopan parlamentille (C7-0199/2011), |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 3 kohdan, |
— |
ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean 18. tammikuuta 2012 antaman lausunnon (1), |
— |
on kuullut alueiden komiteaa, |
— |
ottaa huomioon neuvoston edustajan 31. toukokuuta 2012 päivätyllä kirjeellä antaman sitoumuksen hyväksyä Euroopan parlamentin kanta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 4 kohdan mukaisesti, |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 55 artiklan, |
— |
ottaa huomioon ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan mietinnön sekä liikenne- ja matkailuvaliokunnan lausunnon (A7-0038/2012), |
1. |
vahvistaa jäljempänä esitetyn ensimmäisen käsittelyn kannan; |
2. |
pyytää komissiota antamaan asian uudelleen Euroopan parlamentin käsiteltäväksi, jos se aikoo tehdä ehdotukseensa huomattavia muutoksia tai korvata sen toisella ehdotuksella; |
3. |
kehottaa puhemiestä välittämään parlamentin kannan neuvostolle ja komissiolle sekä kansallisille parlamenteille. |
(1) EUVL C 68, 6.3.2012, s. 70.
Tiistai 11. syyskuuta 2012
P7_TC1-COD(2011)0190
Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu ensimmäisessä käsittelyssä 11. syyskuuta 2012, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2012/…/EU antamiseksi neuvoston direktiivin 1999/32/EY muuttamisesta meriliikenteessä käytettävien polttoaineiden rikkipitoisuuden osalta
(Euroopan parlamentin ja neuvoston päästyä sopimukseen parlamentin kanta vastaa lopullista säädöstä, direktiiviä 2012/33/EU.)
3.12.2013 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 353/194 |
Tiistai 11. syyskuuta 2012
Tilatukijärjestelmä ja viininviljelijöille myönnettävä tuki ***I
P7_TA(2012)0316
Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma 11. syyskuuta 2012 ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 muuttamisesta tilatukijärjestelmän ja viininviljelijöille myönnettävän tuen osalta (COM(2011)0631 – C7-0338/2011 – 2011/0285(COD))
2013/C 353 E/34
(Tavallinen lainsäätämisjärjestys: ensimmäinen käsittely)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon komission ehdotuksen parlamentille ja neuvostolle (COM(2011)0631), |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 2 kohdan ja 43 artiklan 2 kohdan, joiden mukaisesti komissio on antanut ehdotuksen Euroopan parlamentille (C7-0338/2011), |
— |
ottaa huomioon oikeudellisten asioiden valiokunnan lausunnon ehdotetusta oikeusperustasta, |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 3 kohdan ja 42 artiklan ensimmäisen kohdan, |
— |
ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean 25. huhtikuuta 2012 antaman lausunnon (1), |
— |
ottaa huomioon alueiden komitean 4. toukokuuta 2012 antaman lausunnon (2), |
— |
ottaa huomioon neuvoston edustajan 9. heinäkuuta 2012 päivätyllä kirjeellä antaman sitoumuksen hyväksyä Euroopan parlamentin kanta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 4 kohdan mukaisesti, |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 55 ja 37 artiklan, |
— |
ottaa huomioon maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan mietinnön (A7-0203/2012), |
1. |
vahvistaa jäljempänä esitetyn ensimmäisen käsittelyn kannan; |
2. |
pyytää komissiota antamaan asian uudelleen Euroopan parlamentin käsiteltäväksi, jos se aikoo tehdä ehdotukseensa huomattavia muutoksia tai korvata sen toisella ehdotuksella; |
3. |
kehottaa puhemiestä välittämään parlamentin kannan neuvostolle ja komissiolle sekä kansallisille parlamenteille. |
(1) EUVL C 191, 29.6.2012, s. 116.
(2) EUVL C 225, 27.7.2012, s. 174.
Tiistai 11. syyskuuta 2012
P7_TC1-COD(2011)0285
Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu ensimmäisessä käsittelyssä 11. syyskuuta 2012, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o …/2012 antamiseksi neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 muuttamisesta tilatukijärjestelmän ja viininviljelijöille myönnettävän tuen osalta
(Euroopan parlamentin ja neuvoston päästyä sopimukseen parlamentin kanta vastaa lopullista säädöstä, asetusta (EU) N:o1028/2012.)
3.12.2013 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 353/195 |
Tiistai 11. syyskuuta 2012
Hallinnollinen yhteistyö sisämarkkinoiden tietojenvaihtojärjestelmässä ***I
P7_TA(2012)0317
Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma 11. syyskuuta 2012 ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi hallinnollisesta yhteistyöstä sisämarkkinoiden tietojenvaihtojärjestelmässä (IMI-asetus) (COM(2011)0522 – C7-0225/2011 – 2011/0226(COD))
2013/C 353 E/35
(Tavallinen lainsäätämisjärjestys: ensimmäinen käsittely)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon komission ehdotuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle (COM(2011)0522), |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 2 kohdan ja 114 artiklan, joiden mukaisesti komissio on antanut ehdotuksen Euroopan parlamentille (C7-0225/2011), |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 3 kohdan, |
— |
ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean 7. joulukuuta 2011 antaman lausunnon (1), |
— |
ottaa huomioon neuvoston edustajan 23. toukokuuta 2012 päivätyllä kirjeellä antaman sitoumuksen hyväksyä Euroopan parlamentin kanta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 4 kohdan mukaisesti, |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 55 artiklan, |
— |
ottaa huomioon sisämarkkina- ja kuluttajansuojavaliokunnan mietinnön (A7-0068/2012), |
1. |
vahvistaa jäljempänä esitetyn ensimmäisen käsittelyn kannan; |
2. |
pyytää komissiota antamaan asian uudelleen Euroopan parlamentin käsiteltäväksi, jos se aikoo tehdä ehdotukseensa huomattavia muutoksia tai korvata sen toisella ehdotuksella; |
3. |
kehottaa puhemiestä välittämään parlamentin kannan neuvostolle ja komissiolle sekä kansallisille parlamenteille. |
(1) EUVL C 43, 15.2.2012, s. 14.
Tiistai 11. syyskuuta 2012
P7_TC1-COD(2011)0226
Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu ensimmäisessä käsittelyssä 11. syyskuuta 2012, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o …2012 antamiseksi hallinnollisesta yhteistyöstä sisämarkkinoiden tietojenvaihtojärjestelmässä ja komission päätöksen 2008/49/EY kumoamisesta (IMI-asetus)
(Euroopan parlamentin ja neuvoston päästyä sopimukseen parlamentin kanta vastaa lopullista säädöstä, asetusta (EU) N:o 1024/2012.)
3.12.2013 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 353/196 |
Tiistai 11. syyskuuta 2012
Korko- ja rojaltimaksuihin sovellettava yhteinen verotusjärjestelmä *
P7_TA(2012)0318
Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma 11. syyskuuta 2012 ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi eri jäsenvaltioissa sijaitsevien lähiyhtiöiden välisiin korko- ja rojaltimaksuihin sovellettavasta yhteisestä verotusjärjestelmästä (uudelleenlaatiminen) (COM(2011)0714 – C7-0516/2011 – 2011/0314(CNS))
2013/C 353 E/36
(Erityinen lainsäätämisjärjestys – kuuleminen – uudelleenlaatiminen)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon komission ehdotuksen neuvostolle (COM(2011)0714), |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 115 artiklan, jonka mukaisesti neuvosto on kuullut parlamenttia (C7-0516/2011), |
— |
ottaa huomioon säädösten uudelleenlaatimistekniikan järjestelmällisestä käytöstä 28. marraskuuta 2001 tehdyn toimielinten välisen sopimuksen (1), |
— |
ottaa huomioon oikeudellisten asioiden valiokunnan talous- ja raha-asioiden valiokunnalle työjärjestyksen 87 artiklan 3 kohdan mukaisesti osoittaman 6. maaliskuuta 2012 päivätyn kirjeen, |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 87 artiklan ja 55 artiklan, |
— |
ottaa huomioon talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietinnön (A7-0227/2012), |
A. |
toteaa, että Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission oikeudellisista yksiköistä koostuvan neuvoa-antavan ryhmän mukaan käsillä oleva ehdotus ei sisällä muita sisällöllisiä muutoksia kuin ne, jotka siinä on sellaisiksi yksilöity, ja siinä ainoastaan kodifioidaan aikaisemman säädöksen muuttumattomina säilyvät säännökset näiden muutosten kanssa säännösten asiasisältöä muuttamatta; |
1. |
hyväksyy komission ehdotuksen sellaisena kuin se on mukautettuna Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission oikeudellisista yksiköistä koostuvan neuvoa-antavan ryhmän suositusten perusteella ja sellaisena kuin se on jäljempänä tarkistettuna; |
2. |
pyytää komissiota muuttamaan ehdotustaan vastaavasti Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 293 artiklan 2 kohdan mukaisesti; |
3. |
pyytää neuvostoa ilmoittamaan parlamentille, jos se aikoo poiketa parlamentin hyväksymästä sanamuodosta; |
4. |
pyytää tulla kuulluksi uudelleen, jos neuvosto aikoo tehdä huomattavia muutoksia komission ehdotukseen; |
5. |
kehottaa puhemiestä välittämään parlamentin kannan neuvostolle ja komissiolle sekä kansallisille parlamenteille.
|
(1) EYVL C 77, 28.3.2002, s. 1.
Keskiviikko 12. syyskuuta 2012
3.12.2013 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 353/201 |
Keskiviikko 12. syyskuuta 2012
Rikoksen uhrien oikeuksia, tukea ja suojelua koskevat vähimmäisvaatimukset ***I
P7_TA(2012)0327
Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma 12. syyskuuta 2012 ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi rikoksen uhrien oikeuksia, tukea ja suojelua koskevien vähimmäisvaatimusten vahvistamisesta (COM(2011)0275 – C7-0127/2011 – 2011/0129(COD))
2013/C 353 E/37
(Tavallinen lainsäätämisjärjestys: ensimmäinen käsittely)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon komission ehdotuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle (COM(2011)0275), |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 2 kohdan ja 82 artiklan 2 kohdan, joiden mukaisesti komissio on antanut ehdotuksen Euroopan parlamentille (C7-0127/2011), |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 3 kohdan, |
— |
ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean 7. joulukuuta 2011 antaman lausunnon (1), |
— |
ottaa huomioon alueiden komitean 16. helmikuuta 2012 antaman lausunnon (2), |
— |
ottaa huomioon neuvoston edustajan 21. kesäkuuta 2012 päivätyllä kirjeellä antaman sitoumuksen hyväksyä parlamentin kanta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 4 kohdan mukaisesti, |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 55 ja 37 artiklan, |
— |
ottaa huomioon kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan ja naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan työjärjestyksen 51 artiklan mukaisesti järjestämän yhteisen käsittelyn, |
— |
ottaa huomioon kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan sekä naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan mietinnön (A7-0244/2012), |
1. |
vahvistaa jäljempänä esitetyn ensimmäisen käsittelyn kannan; |
2. |
pyytää komissiota antamaan asian uudelleen Euroopan parlamentin käsiteltäväksi, jos se aikoo tehdä ehdotukseensa huomattavia muutoksia tai korvata sen toisella ehdotuksella; |
3. |
kehottaa puhemiestä välittämään parlamentin kannan neuvostolle ja komissiolle sekä kansallisille parlamenteille. |
(1) EUVL C 43, 15.2.2012, s. 39.
(2) EUVL C 113, 18.4.2012, s. 56.
Keskiviikko 12. syyskuuta 2012
P7_TC1-COD(2011)0129
Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu ensimmäisessä käsittelyssä 12. syyskuuta 2012, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2012/…/EU antamiseksi rikoksen uhrien oikeuksia, tukea ja suojelua koskevista vähimmäisvaatimuksista sekä neuvoston puitepäätöksen 2001/220/YOS korvaamisesta
(Euroopan parlamentin ja neuvoston päästyä sopimukseen parlamentin kanta vastaa lopullista säädöstä, direktiiviä 2012/29/EU.)
3.12.2013 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 353/202 |
Keskiviikko 12. syyskuuta 2012
Korkealaatuista naudanlihaa, sianlihaa, siipikarjanlihaa, vehnää sekä vehnän ja rukiin sekaviljaa ja leseitä, lesejauhoja ja muita jätetuotteita koskevien yhteisön tariffikiintiöiden hallinto ***I
P7_TA(2012)0328
Euroopan parlamentin tarkistukset 12. syyskuuta 2012 ehdotukseen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi korkealaatuista naudanlihaa, sianlihaa, siipikarjanlihaa, vehnää sekä vehnän ja rukiin sekaviljaa ja leseitä, lesejauhoja ja muita jätetuotteita koskevien yhteisön tariffikiintiöiden avaamisesta ja hallinnosta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 774/94 muuttamisesta (COM(2011)0906 – C7-0524/2011 – 2011/0445(COD)) (1)
2013/C 353 E/38
(Tavallinen lainsäätämisjärjestys: ensimmäinen käsittely)
KOMISSION TEKSTI |
TARKISTUS |
||||
Tarkistus 1 |
|||||
Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 3 kappale |
|||||
|
|
||||
Tarkistus 2 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 1 artikla – 1 kohta Asetus (EY) N:o 774/94 7 artikla – 2 kohta |
|||||
Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o [xxxx/yyyy]* [yhdenmukaistettu YMJ-asetus] [323 artiklan 2 kohdassa] tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. |
Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 7 a artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. |
||||
Tarkistus 3 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 1 artikla – 1 kohta Asetus (EY) N:o 774/94 7 a artikla (uusi) |
|||||
|
7 a artikla Komiteamenettely 1. Komissiota avustaa … päivänä … kuuta 2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o [xxxx/yyyy] [yhdenmukaistettu YMJ-asetus] (2) [xx] artiklalla perustettu maatalouden yhteisen markkinajärjestelyn komitea. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 (3) tarkoitettu komitea. 2. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa. 3. Kun komitean lausunto on tarkoitus hankkia kirjallista menettelyä noudattaen, tämä menettely päätetään tuloksettomana, jos komitean puheenjohtaja lausunnon antamiselle asetetussa määräajassa niin päättää tai komitean jäsenten enemmistö sitä pyytää. |
||||
Tarkistus 4 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 1 artikla – 2 kohta Asetus (EY) N:o 774/94 8 a artikla – 2 kohta |
|||||
2. Siirretään 8 artiklassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä komissiolle määräämättömäksi ajaksi … päivästä … kuuta … [lisätään tämän muutosasetuksen voimaantulopäivä] . |
2. Siirretään 8 artiklassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä komissiolle viideksi vuodeksi … päivästä … kuuta … (4). Komissio laatii siirrettyä säädösvaltaa koskevan kertomuksen viimeistään yhdeksän kuukautta ennen viiden vuoden pituisen kauden päättymistä. Säädösvallan siirtoa jatketaan ilman eri toimenpiteitä samanpituisiksi kausiksi, jollei Euroopan parlamentti tai neuvosto vastusta tällaista jatkamista viimeistään kolme kuukautta ennen kunkin kauden päättymistä. |
||||
Tarkistus 5 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 1 artikla – 2 kohta Asetus (EY) N:o 774/94 8 a artikla – 5 kohta |
|||||
5. Edellä olevan 8 artiklan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella ." |
5. Edellä olevan 8 artiklan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta määräaikaa jatketaan neljällä kuukaudella ." |
(1) Tarkistusten hyväksymisen jälkeen asia päätettiin palauttaa valiokuntakäsittelyyn työjärjestyksen 57 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti (A7-0212/2012).
(2) EUVL L …, …, s. …
(3) EUVL L 55, 28.2.2011, s. 13.
(4) Tämän asetuksen voimaantulopäivä.
3.12.2013 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 353/204 |
Keskiviikko 12. syyskuuta 2012
Komissiolle Turkista peräisin olevan oliiviöljyn ja tiettyjen muiden maataloustuotteiden tuonnin alalla siirretty säädösvalta ja täytäntöönpanovalta ***I
P7_TA(2012)0329
Euroopan parlamentin tarkistukset 12. syyskuuta 2012 ehdotukseen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi neuvoston asetusten (EY) N:o 2008/97, (EY) N:o 779/98 ja (EY) N:o 1506/98 muuttamisesta komissiolle Turkista peräisin olevan oliiviöljyn ja tiettyjen muiden maataloustuotteiden tuonnin alalla siirretyn säädösvallan ja täytäntöönpanovallan osalta (COM(2011)0918 – C7-0005/2012 – 2011/0453(COD)) (1)
2013/C 353 E/39
(Tavallinen lainsäätämisjärjestys: ensimmäinen käsittely)
KOMISSION TEKSTI |
TARKISTUS |
||||
Tarkistus 1 |
|||||
Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 5 kappale |
|||||
|
|
||||
Tarkistus 2 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 1 artikla – -1 kohta (uusi) Asetus (EY) N:o 2008/97 Johdanto-osan 5 a kappale (uusi) |
|||||
|
|
||||
Tarkistus 3 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 1 artikla – -1 a kohta (uusi) Asetus (EY) N:o 2008/97 Johdanto-osan 6 kappale |
|||||
|
|
||||
Tarkistus 4 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 1 artikla – 1 kohta Asetus (EY) N:o 2008/97 7 artikla |
|||||
Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksillä tarvittavat toimenpiteet, jotka koskevat tässä asetuksessa säädetyn tuontia koskevan erityisjärjestelyn soveltamissääntöjä. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o [xxxx/yyyy] [yhdenmukaistettu YMJ-asetus] [323 artiklan 2 kohdassa] tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. |
Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksillä tarvittavat toimenpiteet, jotka koskevat tässä asetuksessa säädetyn tuontia koskevan erityisjärjestelyn soveltamissääntöjä. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 7 a artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. |
||||
Tarkistus 5 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 1 artikla – 1 kohta Asetus (EY) N:o 2008/97 7 a artikla (uusi) |
|||||
|
7 a artikla Komiteamenettely 1. Komissiota avustaa … päivänä … kuuta … annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o [xxxx/yyyy] [yhdenmukaistettu YMJ-asetus] (3) [xx] artiklalla perustettu komitea. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 (4) tarkoitettu komitea. 2. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa. 3. Kun komitean lausunto on tarkoitus hankkia kirjallista menettelyä noudattaen, tämä menettely päätetään tuloksettomana, jos komitean puheenjohtaja lausunnon antamiselle asetetussa määräajassa niin päättää tai komitean jäsenten enemmistö sitä pyytää. |
||||
Tarkistus 6 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 1 artikla – 2 kohta Asetus (EY) N:o 2008/97 8 a artikla – 2 kohta |
|||||
2. Siirretään komissiolle määräämättömäksi ajaksi [tämän muutosasetuksen voimaantulopäivästä] lukien valta antaa 8 artiklassa tarkoitettuja delegoituja säädöksiä. |
2. Siirretään 8 artiklassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä komissiolle viideksi vuodeksi … päivästä … kuuta … (5) . Komissio laatii siirrettyä säädösvaltaa koskevan kertomuksen viimeistään yhdeksän kuukautta ennen viiden vuoden pituisen kauden päättymistä. Säädösvallan siirtoa jatketaan ilman eri toimenpiteitä samanpituisiksi kausiksi, jollei Euroopan parlamentti tai neuvosto vastusta tällaista jatkamista viimeistään kolme kuukautta ennen kunkin kauden päättymistä. |
||||
Tarkistus 7 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 1 artikla – 2 kohta Asetus (EY) N:o 2008/97 8 a artikla – 5 kohta |
|||||
5. Edellä olevan 8 artiklan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella ." |
5. Edellä olevan 8 artiklan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan neljällä kuukaudella . |
||||
Tarkistus 8 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 2 artikla – -1 kohta (uusi) Asetus (EY) N:o 779/98 Johdanto-osan 4 a kappale (uusi) |
|||||
|
|
||||
Tarkistus 9 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 2 artikla – 1 kohta Asetus (EY) N:o 779/98 1 artikla |
|||||
Komissio antaa täytäntöönpanosäädöksillä tarvittavat säännöt, jotka koskevat tuontijärjestelyn soveltamista niiden Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen liitteessä I lueteltujen, Turkista peräisin olevien tuotteiden osalta, joiden tuonti unioniin on sallittua EY-Turkki-assosiaationeuvoston päätöksessä N:o 1/98 säädetyin edellytyksin. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o [xxxx/yyyy] [yhdenmukaistettu YMJ-asetus] [323 artiklan 2 kohdassa] tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. |
Komissio antaa täytäntöönpanosäädöksillä tarvittavat säännöt, jotka koskevat tuontijärjestelyn soveltamista niiden Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen liitteessä I lueteltujen, Turkista peräisin olevien tuotteiden osalta, joiden tuonti unioniin on sallittua EY-Turkki-assosiaationeuvoston päätöksessä N:o 1/98 säädetyin edellytyksin. Tällaiset täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 2 a artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. |
||||
Tarkistus 10 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 2 artikla – 1 a kohta (uusi) Asetus (EY) N:o 779/98 2 a artikla (uusi) |
|||||
|
|
||||
Tarkistus 11 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 3 artikla – -1 kohta (uusi) Asetus (EY) N:o 1506/98 Johdanto-osan 6 a kappale (uusi) |
|||||
|
|
||||
Tarkistus 12 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 3 artikla – 1 kohta Asetus (EY) N:o 1506/98 3 artikla |
|||||
Komissio vahvistaa täytäntöönpanosäädöksellä 2 artiklassa tarkoitetun suspendoinnin päättymisen heti, kun etuuskohteluun oikeutetun Turkkiin suuntautuvan unionin viennin esteet on poistettu. Tämä täytäntöönpanosäädös hyväksytään Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o [xxxx/yyyy] [yhdenmukaistettu YMJ-asetus] [323 artiklan 2 kohdassa] tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. |
Komissio vahvistaa täytäntöönpanosäädöksellä 2 artiklassa tarkoitetun suspendoinnin päättymisen heti, kun etuuskohteluun oikeutetun Turkkiin suuntautuvan unionin viennin esteet on poistettu. Tämä täytäntöönpanosäädös hyväksytään 3 a artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. |
||||
Tarkistus 13 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 3 artikla – 1 a kohta (uusi) Asetus (EY) N:o 1506/98 3 a artikla (uusi) |
|||||
|
|
(1) Tarkistusten hyväksymisen jälkeen asia päätettiin palauttaa valiokuntakäsittelyyn työjärjestyksen 57 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti (A7-0209/2012).
(2) EUVL L 55, 28.2.2011, s. 13."
(3) EUVL L …, …, s. …
(4) EUVL L 55, 28.2.2011, s. 13.
(5) Tämän asetuksen voimaantulopäivä.
(6) EUVL L 55, 28.2.2011, s. 13."
(7) EUVL L …, …, s. ….
(8) EUVL L 55, 28.2.2011, s. 13."
(9) EUVL L 55, 28.2.2011, s. 13."
(10) EUVL L …, …, s. ….
(11) EUVL L 55, 28.2.2011, s. 13."
3.12.2013 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 353/210 |
Keskiviikko 12. syyskuuta 2012
Vaatimustenmukaisuuden arvioinnin, todistusten ja merkintöjen vastavuoroista tunnustamista koskeva EY:n ja Australian välinen sopimus ***
P7_TA(2012)0330
Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma 12. syyskuuta 2012 esityksestä neuvoston päätökseksi vaatimustenmukaisuuden arvioinnin, todistusten ja merkintöjen vastavuoroista tunnustamista koskevan Euroopan yhteisön ja Australian välisen sopimuksen muuttamista koskevan Euroopan unionin ja Australian välisen sopimuksen tekemisestä (12124/2010 – C7-0057/2012 – 2010/0146(NLE))
2013/C 353 E/40
(Hyväksyntä)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon esityksen neuvoston päätökseksi (12124/2010), |
— |
ottaa huomioon luonnoksen Euroopan unionin ja Australian väliseksi sopimukseksi vaatimustenmukaisuuden arvioinnin, todistusten ja merkintöjen vastavuoroisesta tunnustamisesta tehdyn Euroopan yhteisön ja Australian välisen sopimuksen muuttamisesta (12150/2010), |
— |
ottaa huomioon neuvoston Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 207 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan ja 218 artiklan 6 kohdan a alakohdan v alakohdan mukaisesti esittämän hyväksyntää koskevan pyynnön (C7-0057/2012), |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 81 artiklan ja 90 artiklan 7 kohdan, |
— |
ottaa huomioon kansainvälisen kaupan valiokunnan suosituksen (A7-0211/2012), |
1. |
antaa hyväksyntänsä sopimuksen tekemiselle; |
2. |
kehottaa puhemiestä välittämään parlamentin kannan neuvostolle ja komissiolle sekä jäsenvaltioiden ja Australian hallituksille ja parlamenteille. |
3.12.2013 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 353/210 |
Keskiviikko 12. syyskuuta 2012
Vaatimustenmukaisuuden arvioinnin vastavuoroista tunnustamista koskeva EY:n ja Uuden-Seelannin välinen sopimus ***
P7_TA(2012)0331
Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma 12. syyskuuta 2012 esityksestä neuvoston päätökseksi vaatimustenmukaisuuden arvioinnin vastavuoroista tunnustamista koskevan Euroopan yhteisön ja Uuden-Seelannin välisen sopimuksen muuttamista koskevan Euroopan unionin ja Uuden-Seelannin välisen sopimuksen tekemisestä (12126/2010 – C7-0058/2012 – 2010/0139(NLE))
2013/C 353 E/41
(Hyväksyntä)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon esityksen neuvoston päätökseksi (12126/2010), |
— |
ottaa huomioon luonnoksen Euroopan unionin ja Uuden-Seelannin väliseksi sopimukseksi vaatimustenmukaisuuden arvioinnin vastavuoroista tunnustamista koskevan Euroopan yhteisön ja Uuden-Seelannin välisen sopimuksen muuttamisesta (12151/2010), |
— |
ottaa huomioon neuvoston Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 207 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan ja 218 artiklan 6 kohdan a alakohdan v alakohdan mukaisesti esittämän hyväksyntää koskevan pyynnön (C7-0058/2012), |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 81 artiklan ja 90 artiklan 7 kohdan, |
— |
ottaa huomioon kansainvälisen kaupan valiokunnan suosituksen (A7-0210/2012), |
1. |
antaa hyväksyntänsä sopimuksen tekemiselle; |
2. |
kehottaa puhemiestä välittämään parlamentin kannan neuvostolle ja komissiolle sekä jäsenvaltioiden ja Uuden-Seelannin hallituksille ja parlamenteille. |
3.12.2013 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 353/211 |
Keskiviikko 12. syyskuuta 2012
Muun kuin kestävän kalastuksen sallivien maiden osalta toteutettavat toimenpiteet kalakantojen säilyttämiseksi ***I
P7_TA(2012)0332
Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma 12. syyskuuta 2012 ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi muun kuin kestävän kalastuksen sallivien maiden osalta toteutettavista tietyistä toimenpiteistä kalakantojen säilyttämiseksi (COM(2011)0888 – C7-0508/2011 – 2011/0434(COD))
2013/C 353 E/42
(Tavallinen lainsäätämisjärjestys: ensimmäinen käsittely)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon komission ehdotuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle (COM(2011)0888), |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 2 kohdan sekä 207 artiklan 2 kohdan ja 43 artiklan 2 kohdan, joiden mukaisesti komissio on antanut ehdotuksen Euroopan parlamentille (C7-0508/2011), |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 3 kohdan, |
— |
ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean 23. toukokuuta 2012 antaman lausunnon (1), |
— |
ottaa huomioon neuvoston edustajan 27. kesäkuuta 2012 päivätyllä kirjeellä antaman sitoumuksen hyväksyä Euroopan parlamentin kanta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 4 kohdan mukaisesti, |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 55 artiklan, |
— |
ottaa huomioon kalatalousvaliokunnan mietinnön sekä kehitysyhteistyövaliokunnan lausunnon (A7-0146/2012), |
1. |
vahvistaa jäljempänä esitetyn ensimmäisen käsittelyn kannan; |
2. |
pyytää komissiota antamaan asian uudelleen Euroopan parlamentin käsiteltäväksi, jos se aikoo tehdä ehdotukseensa huomattavia muutoksia tai korvata sen toisella ehdotuksella; |
3. |
kehottaa puhemiestä välittämään parlamentin kannan neuvostolle ja komissiolle sekä kansallisille parlamenteille. |
(1) EUVL C 229, 31.7.2012, s. 112.
Keskiviikko 12. syyskuuta 2012
P7_TC1-COD(2011)0434
Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu ensimmäisessä käsittelyssä 12. syyskuuta 2012, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o …/2012 antamiseksi tietyistä kalakantojen säilyttämiseksi toteutettavista kestämättömän kalastuksen salliviin maihin liittyvistä toimenpiteistä
(Euroopan parlamentin ja neuvoston päästyä sopimukseen parlamentin kanta vastaa lopullista säädöstä, asetusta (EU) N:o 1026/2012.)
3.12.2013 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 353/212 |
Keskiviikko 12. syyskuuta 2012
Kalastus- ja vesiviljelytuotealan yhteinen markkinajärjestely ***I
P7_TA(2012)0333
Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma 12. syyskuuta 2012 ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi kalastus- ja vesiviljelytuotteiden yhteisestä markkinajärjestelystä (COM(2011)0416 – C7-0197/2011 – 2011/0194(COD))
2013/C 353 E/43
(Tavallinen lainsäätämisjärjestys: ensimmäinen käsittely)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon komission ehdotuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle (COM(2011)0416), |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 2 kohdan, 42 artiklan ja 43 artiklan 2 kohdan, joiden mukaisesti komissio on antanut ehdotuksen Euroopan parlamentille (C7-0197/2011), |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 3 kohdan, |
— |
ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean 28. maaliskuuta 2012 antaman lausunnon (1), |
— |
ottaa huomioon alueiden komitean 4. toukokuuta 2012 antaman lausunnon (2), |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 55 artiklan, |
— |
ottaa huomioon kalatalousvaliokunnan mietinnön sekä ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan lausunnon (A7-0217/2012), |
1. |
vahvistaa jäljempänä esitetyn ensimmäisen käsittelyn kannan; |
2. |
pyytää komissiota antamaan asian uudelleen Euroopan parlamentin käsiteltäväksi, jos se aikoo tehdä ehdotukseensa huomattavia muutoksia tai korvata sen toisella ehdotuksella; |
3. |
kehottaa puhemiestä välittämään parlamentin kannan neuvostolle ja komissiolle sekä kansallisille parlamenteille. |
(1) EUVL C 181, 21.6.2012, s. 183.
(2) EUVL C 225, 27.7.2012, s. 20.
Keskiviikko 12. syyskuuta 2012
P7_TC1-COD(2011)0194
Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu ensimmäisessä käsittelyssä 12. syyskuuta 2012, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o …/2012 antamiseksi kalastus- ja vesiviljelytuotealan yhteisestä markkinajärjestelystä, neuvoston asetuksen (EY) N:o 1184/2006 muuttamisesta ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 104/2000 kumoamisesta
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 42 artiklan ja 43 artiklan 2 kohdan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen, kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (2),
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (3),
sekä katsovat seuraavaa:
(1) |
Yhteisen kalastuspolitiikan soveltamisalaan kuuluvat kalastus- ja vesiviljelytuotteiden markkinoita koskevat toimenpiteet unionissa. Kalastus- ja vesiviljelytuotealan yhteinen markkinajärjestely, jäljempänä 'yhteinen markkinajärjestely', on erottamaton osa yhteistä kalastuspolitiikkaa, ja sillä olisi edistettävä kalastuspolitiikan tavoitteiden saavuttamista. Koska yhteinen kalastuspolitiikka on parhaillaan tarkistettavana, yhteistä markkinajärjestelyä olisi mukautettava vastaavasti. |
(2) |
Kalastus- ja vesiviljelytuotealan yhteisestä markkinajärjestelystä 17 päivänä joulukuuta 1999 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 104/2000 (4) on tarpeen tarkistaa nykyään voimassa olevien säännösten täytäntöönpanossa havaittujen puutteiden, unionin markkinoiden ja maailmanmarkkinoiden viimeaikaisten tapahtumien sekä kalastus- ja vesiviljelytoiminnan kehityksen huomioon ottamiseksi. |
(2 a) |
Kalastuksella on erityisen suuri merkitys unionin rannikkoalueiden ja myös syrjäisimpien alueiden taloudelle. Koska kalastajat saavat siitä elantonsa näillä alueilla, markkinoiden vakautta olisi edistettävä ja mukautettava tarjonta ja kysyntä paremmin toisiinsa. [tark. 1] |
(3) |
Yhteisen markkinajärjestelyn säännösten täytäntöönpanossa olisi noudatettava unionin kansainvälisiä sitoumuksia, erityisesti Maailman kauppajärjestön (WTO) määräysten osalta. Kala ja äyriäiset ovat yhteisiä hyödykkeitä. Siksi kalastus poikkeaa muista aloista. Sitä olisi säänneltävä erityisesti toimenpiteillä, jotka markkinavaatimuksista huolimatta täyttävät ympäristö- ja ekosysteemikriteerit. [tark. 2] |
(3 a) |
Koska WTO:n nykyisin sovellettavat kauppaa koskevat määräykset toimivat tyydyttävästi, kaikilla uusilla ehdotuksilla olisi pyrittävä mahdollisuuksien mukaan säilyttämään vallitseva tilanne. Komission olisi kuitenkin varmistettava, että kolmansista maista tuoduissa kalastus- ja vesiviljelytuotteissa noudatetaan täysimääräisesti kestävän kalastuksen käytäntöjä ja unionin oikeuden säännöksiä, jotta varmistetaan unionin ja tuontituotteiden yhdenvertaiset mahdollisuudet. [tark. 3] |
(4) |
Yhteisellä markkinajärjestelyllä olisi edistettävä yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden saavuttamista. |
(5 a) |
Koska kolmansista maista tuodaan unioniin huomattavia määriä kalastus- ja vesiviljelytuotteita ja tuontituotteiden osuus unionin kokonaiskulutuksesta on huomattava, on tärkeää, että yhteinen markkinajärjestely on osa kauppa- ja tullipolitiikkaa, jolla pyritään sääntelemään tuontia ja lieventämään sen vaikutusta unionin tuottajien ensimyyntihintoihin ja toiminnan kannattavuuteen. [tark. 4] |
(5 b) |
Kalastuspolitiikan ja kauppapolitiikan on oltava mahdollisimman johdonmukaisia keskenään, ja kauppapolitiikan on edistettävä järjestelmällisesti kalastuspolitiikan tavoitteita WTO:n monenvälisissä neuvotteluissa ja kahdenvälisistä tai alueellisista kauppasopimuksista käytävissä neuvotteluissa. [tark. 5] |
(5 c) |
Kaikkien unioniin tuotavien kalastus- ja vesiviljelytuotteiden tulli- ja terveysvalvonnasta vastaavien kansallisten viranomaisten olisi saatava käyttöönsä inhimilliset ja taloudelliset resurssit sekä välineet, joita ne tarvitsevat hoitaakseen tehokkaasti tehtävänsä. [tark. 6] |
(6) |
On tärkeää, että yhteisen markkinajärjestelyn hallinnointia ohjaavat yhteiseen kalastuspolitiikkaan sisältyvät hyvän hallinnan periaatteet. |
(6 a) |
Yhteisen markkinajärjestelyn onnistumiseksi on erittäin tärkeää, että kuluttajat saavat markkinointi- ja valistuskampanjoiden avulla tietoa kalansyönnin merkityksestä ja saatavilla olevien lajien laajasta valikoimasta ja että heille kerrotaan, kuinka tärkeää on, että he kykenevät ymmärtämään tuotteiden merkintöihin sisältyvät tiedot. [tark. 7] |
(7) |
Tuottajajärjestöt ovat yhteisen kalastuspolitiikan ja yhteisen markkinajärjestelyn asianmukaisen soveltamisen avaintoimijoita. Tämän vuoksi on tarpeen vahvistaa kyseisten järjestöjen tavoitteita sen varmistamiseksi ja tarjota tarvittavaa rahoitustukea, jotta ne voivat olla merkitsevämmässä asemassa kalastuksen päivittäisessä hoidossa ja toimia YKP:n tavoitteiden mukaisesti määritellyissä puitteissa. On myös varmistettava , että niiden jäsenet harjoittavat kalastus- ja vesiviljelytoimintaa kestävällä tavalla, parantavat tuotteiden markkinoille saattamista , kokevat tulojensa kasvavan ja keräävät taloudellista tietoa vesiviljelystä. Näitä tavoitteita toteuttaessaan tuottajajärjestöjen olisi otettava huomioon unionissa ja erityisesti syrjäisimmillä alueilla vallitsevat kalastus- ja vesiviljelyalan vaihtelevat olosuhteet, etenkin pienimuotoisen kalastuksen ja laajaperäisen vesiviljelyn erityispiirteet. Jäsenvaltioiden ja alueviranomaisten olisi voitava vastata kyseisten tavoitteiden täytäntöönpanosta siten, että ne tekevät tiivistä yhteistyötä tuottajajärjestöjen kanssa hoitokysymyksissä ja tarvittaessa kiintiöiden myöntämisessä sekä pyyntiponnistusten hallinnassa kunkin erityisen kalastuksen tarpeiden mukaisesti. [tark. 8] |
(7 a) |
Tuottajajärjestöjen kilpailukyvyn ja kannattavuuden tehostamiseksi olisi määriteltävä selvästi niiden perustamista koskevat asianmukaiset kriteerit, erityisesti jäsenten vähimmäismäärää ja virallista hyväksymistä koskevat kriteerit. [tark. 9] |
(8) |
Toimialajärjestöt, joihin kuuluu eri toimijaryhmiä, voivat auttaa parantamaan kaupanpitämistoimien koordinointia arvoketjussa ja kehittämään toimenpiteitä, joista on hyötyä koko alalle. |
(9) |
On aiheellista vahvistaa yhteiset edellytykset tuottajajärjestöjen ja toimialajärjestöjen hyväksynnälle jäsenvaltioissa, tuottajajärjestöjen ja toimialajärjestöjen sääntöjen laajentamiselle ja tällaisesta laajentamisesta aiheutuneiden kustannusten jakamiselle. Sääntöjen laajentamista koskeva menettely olisi tehtävä komissiolta saatavan luvan varaiseksi. |
(10) |
Jotta tuottajajärjestöt voisivat ohjata jäseniään harjoittamaan kestävää kalastus- ja vesiviljelytoimintaa, niiden olisi määriteltävä tuotantoa ja kaupan pitämistä koskeva suunnitelma, jossa esitetään järjestöjen tavoitteiden saavuttamiseksi tarvittavat toimenpiteet, ja toimitettava se jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille. |
(10 a) |
Kaikkien tahattomien saaliiden ja sivusaaliiden purkaminen ja poisheittämisen vähentäminen ovat yhteisen kalastuspolitiikan nykyisen uudistuksen tavoitteita. Näiden tavoitteiden saavuttaminen edellyttää laajempaa valikoivien pyydysten käyttöä, jolla estetään alimittaisten kalojen pyynti. [tark. 165] |
(11) |
Kalastustoiminnan ennakoimattomuuden vuoksi on aiheellista perustaa ihmisravinnoksi tarkoitettujen kalastustuotteiden varastointimekanismi, jotta voitaisiin paremmin ylläpitää markkinoiden vakautta ja lisätä tuotteista saatavaa voittoa, erityisesti luomalla lisäarvoa. Tämän mekanismin pitäisi osaltaan lisätä unionin paikallisten markkinoiden vakautta ja lähentymistä ja näin edistää sisämarkkinoiden toteutumista. |
(11 a) |
Koska syrjäisimmät alueet ovat kaukana ja maantieteellisesti eristyksissä, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 349 artiklan nojalla on mahdollista toteuttaa erityinen toimintaohjelma, jossa otetaan huomioon kyseisten alueiden erityispiirteet. [tark. 11] |
(11 b) |
Komission olisi vahvistettava tukitoimia, joilla edistetään naisten osallistumista vesiviljelyalan tuottajajärjestöihin. [tark. 12] |
(12) |
Tuottajajärjestöt voivat perustaa kollektiivisen rahaston Tuottajajärjestöille olisi myönnettävä unionin meri- ja kalatalousrahastosta unionin rahoitustukea tuotantoa ja kaupan pitämistä koskevien suunnitelmien sekä varastointimekanismin rahoittamiseksi. [tark. 13] |
(13) |
Koska hinnat vaihtelevat unionin eri osissa, kullakin tuottajajärjestöillä olisi oltava oikeus ehdottaa hintaa, jolla varastointimekanismi käynnistetään. Tämä käynnistyshinta ei saisi johtaa vähimmäishintojen vahvistamiseen, mikä voisi haitata kilpailua. |
(14) |
Koska kalakannat ovat yhteisiä luonnonvaroja, niiden kestävään ja tehokkaaseen hyödyntämiseen voivat joissakin tapauksissa päästä paremmin sellaiset järjestöt, joiden jäsenet tulevat eri jäsenvaltioista ja eri alueilta . Sen vuoksi on tarpeen myös säätää mahdollisuudesta kannustaa mahdollisuuteen perustaa kansallisuusrajat ja aluerajat ylittäviä tuottajajärjestöjä ja tuottajajärjestöjen liittoja, joihin jotka perustuvat aiheellisissa tapauksissa luonnonmaantieteellisiin alueisiin. Näiden järjestöjen olisi oltava yhteisiä ja sitovia sääntöjä luovia kumppanuuksia ja niiden olisi tarjottava tasapuoliset toimintaedellytykset kaikille kalastusalan sidosryhmille. Näitä järjestöjä perustettaessa on varmistettava, että niihin sovelletaan tässä asetuksessa säädettyjä kilpailusääntöjä ja että ne noudattavat tarvetta säilyttää yhteys yksittäisten rannikkoyhteisöjen ja niiden perinteisesti hyödyntämien kalastuksien ja vesialueiden välillä . [tark. 14] |
(15) |
Yhteisten kaupan pitämisen vaatimusten soveltamisen odotetaan luovan edellytykset sille, että markkinoille toimitetaan kestäviä tuotteita, käytetään hyväksi kalastus- ja vesiviljelytuotteiden sisämarkkinoiden koko potentiaali ja helpotetaan terveeseen kilpailuun perustuvaa kauppaa lisäten näin tuotannon kannattavuutta. |
(16) |
Kalastus- ja vesiviljelytuotteiden valikoima laajenee jatkuvasti, minkä vuoksi on olennaisen tärkeää, että kuluttajille ilmoitetaan pakolliset vähimmäistiedot tuotteiden tärkeimmistä ominaisuuksista. Tuotteiden erilaistamisen edistämiseksi on myös otettava huomioon lisätiedot, joiden ilmoittaminen voi olla vapaaehtoista. Kuluttajille olisi tarjottava selkeää ja kattavaa tietoa muun muassa tuotteiden alkuperästä sekä valmistusmenetelmästä ja -päivämäärästä, jotta he voivat tehdä tietoon perustuvia valintoja. [tark. 15] |
(16 a) |
Ympäristömerkin käyttö sekä unionin että kolmansista maista peräisin olevissa kalastustuotteissa mahdollistaa selkeän tiedon antamisen kalastustuotteiden ekologisesta kestävyydestä. Tästä syystä on välttämätöntä, että komissio tarkastelee mahdollisuutta kehittää ja vahvistaa unionin laajuisen kalastustuotteiden ympäristömerkin laatimista koskevat vähimmäisvaatimukset. [tark. 16] |
(16 b) |
Jotta eurooppalaisia kuluttajia suojeltaisiin, tässä asetuksessa vahvistettujen velvoitteiden seurannasta ja valvonnasta vastaavien jäsenvaltioiden viranomaisten olisi hyödynnettävä kaikkia käytettävissä olevia tekniikoita, muun muassa DNA-testausta, jotta estetään toimijoiden väärennetyt saalismerkinnät. [tark. 17] |
(16 c) |
Koska kuluttajat pitävät kalastus- ja vesiviljelytuotteita valitessaan tärkeänä heille markkinoilla tarjottavien tuotteiden alkuperä- ja lähtöpaikkavaatimuksia näiden termien laajassa merkityksessä, olisi erityisesti varmistettava, että heillä on käytettävissään mahdollisimman luotettavat, selkeät ja kattavat tiedot niistä. [tark. 18] |
(16 d) |
Jotta voidaan varmistaa yhteisen kalastuspolitiikan ja yhteisen kauppapolitiikan välinen johdonmukaisuus etenkin yhteistä markkinajärjestelyä ja kuluttajatietoja koskevien säännösten osalta, olisi syytä välttää kalastus- ja vesiviljelytuotteiden tullin osalta etuuskohteluun oikeutettua alkuperää koskevia liian laajoja määritelmiä ja poikkeuksia vakiomääritelmiin, sillä ne vaikeuttaisivat tuotteiden jäljitettävyyttä ja aiheuttaisivat sekaannusta tuotteen todellisesta alkuperästä ja todellisista pyyntiolosuhteista. [tark. 19] |
(17) |
Kalastus- ja vesiviljelytuotteiden tuotantoon ja kaupan pitämiseen olisi sovellettava Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 101 artiklassa tarkoitettuja kilpailusääntöjä, jotka koskevat sopimuksia, päätöksiä ja menettelytapoja, jollei niiden soveltaminen estä yhteisen markkinajärjestelyn toimintaa tai vaaranna Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 39 artiklassa mainittujen tavoitteiden saavuttamista. |
(17 a) |
On varmistettava, että unionin markkinoille tulevat tuotteet täyttävät samat kaupan pitämistä koskevat vaatimukset, joita unionin tuottajien on noudatettava. [tark. 20] |
(18) |
On aiheellista vahvistaa kalastus- ja vesiviljelytuotteiden tuotantoon ja kaupan pitämiseen sovellettavat kilpailusäännöt ottaen huomioon kalastus- ja vesiviljelyalan erityispiirteet, kuten alan hajanaisuus, se että kala on yhteinen luonnonvara ja se, onko tuonnin määrä suuri , ja tuontiin olisi sovellettava samoja sääntöjä kuin unionin kalastus- ja vesiviljelytuotteisiin . Yksinkertaistamissyistä tähän asetukseen olisi sisällytettävä tiettyjen kilpailusääntöjen soveltamisesta maataloustuotteiden tuotantoon ja kauppaan 24 päivänä heinäkuuta 2006 annettuun neuvoston asetukseen (EY) N:o 1184/2006 (5) sisältyvät asiaa koskevat säännökset. Sen vuoksi asetusta (EY) N:o 1184/2006 ei enää pitäisi soveltaa kalastus- ja vesiviljelytuotteisiin. [tark. 21] |
(19) |
On tarpeen parantaa taloudellisia tietoja kalastus- ja vesiviljelytuotteiden markkinoista unionissa. |
(20) |
Tuottajajärjestöjen ja toimialajärjestöjen asianmukaisen toiminnan varmistamiseksi ja yhteisten kaupan pitämistä koskevien vaatimusten käyttöön ottamiseksi komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä 24, 33, 41 ja 46 artiklan osalta, jotta se voisi täydentää tai muuttaa näiden järjestöjen rahoitustuesta, sisäisistä säännöistä, tuotantoa ja kaupan pitämistä koskevan suunnitelman sisällöstä ja yhteisten kaupan pitämistä koskevien vaatimusten määrittelemisestä ja muuttamisesta hyväksynnän edellytyksiä ja vaatimuksia, täydentää tai muuttaa tuotantoa ja kaupan pitämistä koskevan suunnitelman sisältöä, määritellä ja muuttaa kaupan pitämisen yhteisiä vaatimuksia, täydentää tai muuttaa pakollisia tietoja sekä asettaa vähimmäisvaatimukset tiedoille, joita toimijat voivat ilmoittaa vapaaehtoisesti kuluttajille. [tark. 22] On erityisen tärkeää, että komissio toteuttaa asiaa valmistellessaan asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti. |
(22) |
Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano niiden määräaikojen ja menettelyjen osalta, joita jäsenvaltioiden on sovellettava hyväksyessään tuottajajärjestöjä ja toimialajärjestöjä tai peruuttaessaan tällaisen hyväksynnän, sen ilmoituksen muodon ja niiden määräaikojen ja menettelyjen osalta, joita jäsenvaltioiden on sovellettava ilmoittaessaan komissiolle hyväksynnän myöntämistä tai peruuttamista koskevan päätöksen, niiden tarkastusten tiheyttä, sisältöä ja käytännön menetelmiä koskevien sääntöjen vahvistamisen osalta niitä tarkastuksia varten, joita jäsenvaltioiden on suoritettava, sen muodon ja ilmoitusmenettelyn osalta, joita jäsenvaltioiden on noudatettava sääntöjen laajentamisen yhteydessä, sen menettelyn ja niiden määräaikojen osalta, joita tuottajajärjestöjen on noudatettava toimittaessaan tuotantoa ja kaupan pitämistä koskevia suunnitelmia ja jäsenvaltioiden hyväksyessään niitä ja sen muodon osalta, jota jäsewnvaltioiden on noudatettava julkaistessaan käynnistyshintoja, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Tätä valtaa olisi käytettävä yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä, 16 päivänä helmikuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 mukaisesti (6). |
(22 a) |
Koska kalastus- ja vesiviljelytuotemarkkinat ovat luonteeltaan yhteiset markkinat, jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa kyseisiä tavoitteita vaan ne voidaan yhteisen toiminnan tarpeen vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla, ja näin ollen unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi. |
(23) |
Asetus (EY) N:o 104/2000 olisi kumottava, mutta oikeusvarmuuden vuoksi tiettyjä sen säännöksiä olisi sovellettava Euroopan kalastus- ja meriasioiden rahastosta annettavan asetuksen voimaantuloon asti. |
(23 a) |
Sen vuoksi asetusta (EY) N:o 1184/2006 olisi muutettava, |
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
I luku
Yleiset säännökset
1 artikla
Kohde
1. Perustetaan kalastus- ja vesiviljelytuotealan yhteinen markkinajärjestely, jäljempänä 'yhteinen markkinajärjestely'.
2. Yhteinen markkinajärjestely sisältää seuraavat välineet:
(a) |
ammattialan järjestöt; |
(b) |
kaupan pitämistä koskevat vaatimukset; |
(c) |
kuluttajille tiedottaminen; |
(d) |
kilpailusäännöt; |
(e) |
markkinatietous; |
(e a) |
ulkoinen ulottuvuus. [tark. 23] |
2 artikla
Soveltamisala
Yhteistä markkinajärjestelyä sovelletaan liitteessä I lueteltuihin kalastus- ja vesiviljelytuotteisiin, jotka on tuotettu tai joita pidetään kaupan unionissa. [tark. 24]
3 artikla
Tavoitteet
Yhteisellä markkinajärjestelyllä edistetään yhteisestä kalastuspolitiikasta … annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston annetun asetuksen (EU) N:o …/20XX (7) 2 ja 3 artiklassa annetussa asetuksessa vahvistettujen tavoitteiden saavuttamista ja tarjotaan erityisesti markkinakannustimia kestävämpien tuotantokäytäntöjen tukemiseksi, parannetaan unionin tuotteiden markkina-asemaa, laaditaan tuotantostrategioita tuotannon mukauttamiseksi rakennemuutoksiin ja markkinoiden lyhyen aikavälin vaihteluihin sekä vahvistetaan unionin tuotteiden markkinapotentiaalia . [tark. 25]
4 artikla
Periaatteet
Yhteistä markkinajärjestelyä ohjaavat yhteisestä kalastuspolitiikasta annetun asetuksen 4 artiklassa vahvistetut hyvän hallinnan periaatteet , ja hyvä hallinta saavutetaan vastuiden selkeällä määrittelyllä sekä unionin tasolla että kansallisella, alueellisella ja paikallisella tasolla, pitkän aikavälin näkökulmalla, toimijoiden laajalla osallistumisella, lippuvaltion vastuulla sekä johdonmukaisuudella yhdennettyyn meripolitiikkaan, kauppapolitiikkaan ja unionin muihin politiikkoihin nähden . [tark. 26]
5 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa sovelletaan asetuksessa (EU) N:o …/20XX (8) sekä yhteisön valvontajärjestelmästä, jonka tarkoituksena on varmistaa yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattaminen, 20 päivänä marraskuuta 2009 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1224/2009 (9) ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1224/2009 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 8 päivänä huhtikuuta 2011 annetussa komission täytäntöönpanoasetuksessa (EU) N:o 404/2011 (10) tarkoitettuja määritelmiä. [tark. 27]
Lisäksi sovelletaan seuraavia määritelmiä:
(a) |
'kalastustuotteilla' tarkoitetaan liitteessä I lueteltuja, mistä tahansa kalastustoiminnasta peräisin olevia vesieliöitä tai niistä johdettuja tuotteita; |
(b) |
'vesiviljelytuotteilla' tarkoitetaan liitteessä I lueteltuja, mistä tahansa vesiviljelytoiminnasta peräisin olevia vesieliöitä niiden elinkaaren kaikissa vaiheissa tai niistä johdettuja tuotteita; |
(c) |
'tuottajalla' tarkoitetaan luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka käyttää tuotantovälineitä kalastus- tai vesiviljelytuotteiden hankkimiseksi tarkoituksena niiden markkinoille saattaminen; |
(d) |
'kalastus- tai vesiviljelyalalla' tarkoitetaan talouden alaa, johon kuuluvat kaikki kalastus- tai vesiviljelytuotteiden tuotantoa, jalostusta ja kaupan pitämistä koskevat toiminnot; |
(d a) |
'tahattomilla saaliilla''tarkoitetaan asetuksessa (EU) N:on …/20XX (11) esitetyn määritelmän mukaisia saaliita; [tark. 28] |
(e) |
'asettamisella saataville markkinoilla' tarkoitetaan kalastus- tai vesiviljelytuotteen toimittamista unionin markkinoille liiketoiminnan yhteydessä jakelua tai käyttöä varten joko maksua vastaan tai maksutta; |
(f) |
'markkinoille saattamisella' tarkoitetaan kalastus- tai vesiviljelytuotteen asettamista ensimmäistä kertaa saataville unionin markkinoilla. |
II luku
Ammattialan järjestöt
I jakso
Perustaminen, tavoitteet ja toimenpiteet
6 artikla
Kalastusalan tuottajajärjestöjen perustaminen
Kalastusalan tuottajajärjestöjä voivat perustaa yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa toimivat kalastustuotteiden tuottajat omasta aloitteestaan ryhminä, ja ne voidaan hyväksyä II jakson mukaisesti.
Kalastusalan tuottajajärjestöjä perustettaessa on otettava huomioon rannikkokalastusta ja pienimuotoista kalastusta harjoittavien tuottajien erityistilanne, ja erityisesti näiden tuottajien on voitava hyötyä erityiskohtelusta tuottajajärjestöjen perustamiseen tarkoitettuja tukia myönnettäessä. [tark. 29]
7 artikla
Kalastusalan tuottajajärjestöjen tavoitteet
Kalastusalan tuottajajärjestöt pyrkivät seuraaviin tavoitteisiin:
(a) |
jäsenten taloudellisesti kannattavan ja kestävän kalastustoiminnan edistäminen siten, että noudatetaan kaikilta osin asetusta (EU) N:o …/20XX (11) ja ympäristösäädöksissä vahvistettua luonnonvarojen suojelupolitiikkaa suojelu-, hoito- ja hyödyntämispolitiikkaa ; [tark. 30] |
(a a) |
jäsenten tuotannon suunnittelu, jäsenvaltioiden ja alueellisten viranomaisten neuvominen kalastuksenhoitoa koskevissa asioissa ja unionin aluksissa kehitettyjen parhaiden käytäntöjen jakaminen; [tark. 31] |
(a b) |
elintarviketarjonnan tukeminen ja työpaikkojen säilyttäminen ja luominen rannikko- ja maaseutualueilla, mukaan luettuina ammatillinen koulutus ja yhteistyöohjelmat, joilla kannustetaan nuorten tuloa alalle, sekä kohtuullisen elintason turvaaminen kalastusalalla toimiville; [tark. 32] |
(b) |
kaupallisten kantojen tahattomia saaliita koskevan kysymyksen hoitaminen tahattomien saaliiden välttäminen, minimointi ja hyödyntäminen mahdollisimman hyvin siten, että näille saaliille ei luoda merkittäviä markkinoita ; [tark. 33] |
(b a) |
laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuskäytännön lopettamiseen tähtäävän toiminnan tukeminen ottamalla käyttöön tarvittaessa jäsenten sisäisiä valvontatoimia; [tark. 34] |
(b b) |
kalastuksen ympäristövaikutuksen vähentäminen ja toimenpiteiden toteuttaminen pyydysten valikoivuuden parantamiseksi, pyyntiponnistuksen valvomiseksi sekä tahattomien ja ilman lupaa pyydettyjen saaliiden välttämiseksi; [tark. 35] |
(b c) |
huolehtiminen jäsenten mahdollisuudesta luonnonvarojen hyödyntämiseen asetuksen (EU) N:o …/20XX (12) IV osan säännösten mukaisesti; [tark. 36] |
(c) |
markkinoille saattamisen edellytysten parantaminen jäsenten kalastustuotteiden osalta; |
(d) |
markkinoiden vakauttaminen; |
(e) |
tuottajien toiminnan kannattavuuden parantaminen ja kalastusalan toimijoiden tulojen lisääminen ; [tark. 37] |
(e a) |
kalastustuotteiden jäljitettävyyden varmistaminen ja kuluttajille suunnattujen selkeän ja kattavan tiedon saatavuuden parantaminen, jotta lisätään meriekosysteemien ja kalavarojen suojelun tilaa koskevaa tietämystä, sekä kuluttajavalistuksen lisääminen kuluttajien saatavilla olevien lajien valikoiman laajuudesta; [tark. 38] |
(e b) |
tieto- ja viestintätekniikan käytön edistäminen kalastustuotteiden paremman markkinoinnin ja korkeampien hintojen varmistamiseksi. [tark. 39] |
8 artikla
Kalastusalan tuottajajärjestöjen käytettävissä olevat toimenpiteet
Kalastusalan tuottajajärjestöt voivat käyttää käyttävät muun muassa seuraavia toimenpiteitä 7 artiklassa tarkoitettujen tavoitteiden saavuttamiseksi: [tark. 41]
(a) |
jäsenten kalastustoiminnan kalastuksenhoidon suunnittelu, mukaan luettuina toimenpiteiden kehittäminen ja täytäntöönpano kalastustoiminnan valikoivuuden parantamiseksi sekä jäsenvaltioiden ja alueellisten viranomaisten neuvominen edellä mainittujen hoitosuunnitelmien yhteydessä ; [tark. 42] |
(b) |
kaupallisten kantojen tahattomien saaliiden hyödyntäminen mahdollisimman hyvin ja jäsenten auttaminen kaupallisten kantojen tahattomien saaliiden välttämisessä ja minimoimisessa
|
(c) |
tuotannon mukauttaminen markkinoiden vaatimuksiin; |
(d) |
jäsenten tuotteiden tarjonnan ja kaupan pitämisen kanavointi; |
(e) |
kalastustuotteiden väliaikaisen varastoinnin hallinnointi 35 ja 36 artiklan mukaisesti; |
(f) |
valvonta ja toimenpiteiden toteuttaminen, jotta jäsenten toiminta vastaisi tuottajajärjestön vahvistamia sääntöjä; |
(f a) |
laadun sekä tuotantoa ja markkinoita koskevan tietämyksen ja niiden avoimuuden parantaminen; tutkimusten toteuttaminen suunnittelu- ja hoitotoimenpiteiden parantamiseksi ja ammatillisten ohjelmien tukeminen kestävien kalastustuotteiden menekin edistämiseksi; [tark. 46] |
(f b) |
meriekosysteemien ja kalavarojen suojelun tilaa koskevien tietojen vapaaehtoinen toimittaminen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille asianmukaisin väliajoin ja sopivina pidettyjä keinoja käyttäen; [tark. 47] |
(f c) |
jäsenten kalastusmahdollisuuksien yhteinen hallinnointi; [tark. 48] |
(f d) |
kuluttajien mahdollisuuksien lisääminen saada kalastustuotteista selkeää ja kattavaa tietoa. [tark. 49] |
9 artikla
Vesiviljelyalan tuottajajärjestöjen perustaminen
Vesiviljelyalan tuottajajärjestöjä voivat perustaa yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa toimivat vesiviljelytuotteiden tuottajat omasta aloitteestaan ryhminä, ja ne voidaan hyväksyä II jakson mukaisesti.
10 artikla
Vesiviljelyalan tuottajajärjestöjen tavoitteet
Vesiviljelyalan tuottajajärjestöt pyrkivät seuraaviin tavoitteisiin:
(a) |
jäsenten taloudellisesti kannattavan ja taloudellisesta, sosiaalisesta ja ympäristöllisestä näkökulmasta kestävän vesiviljelytoiminnan ja luonnonmukaisen vesiviljelyn etujen edistäminen kehitysmahdollisuuksia tarjoamalla tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden ja alueellisten viranomaisten kanssa ja yhteisön meriympäristöpolitiikan puitteista (meristrategiadirektiivi) 17 päivänä kesäkuuta 2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/56/EY (13) ja luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21 päivänä toukokuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY (14) mukaisesti kunkin jäsenvaltion tai jäsenvaltion osan säädöskehyksen puitteissa ; [tark. 151] |
(a a) |
sen varmistaminen, että vesiviljelyssä käytettävä kalaperäinen rehu on peräisin kestävällä tavalla hoidetusta kalastuksesta; [tark. 52] |
(b) |
elintarviketarjonnan lisääminen ja työllisyyden parantaminen rannikko- ja maaseutualueilla elintarvikkeiden laatua ja turvallisuutta koskevia korkeita vaatimuksia noudattaen samalla kun parannetaan työllisyyttä ; [tark. 53] |
(c) |
sen varmistaminen, että jäsenten toiminta on asetuksen (EU) N:o …/20XX (15) 51 artiklassa tarkoitettujen kansallisten strategiasuunnitelmien kanssa; |
(d) |
markkinoille saattamisen edellytysten parantaminen jäsenten vesiviljelytuotteiden osalta; |
(d a) |
markkinoiden vakauttaminen; [tark. 54] |
(e) |
tuottajien toiminnan kannattavuuden parantaminen. ja alan työntekijöiden tulojen kasvattaminen samalla kun parannetaan työolosuhteita; [tark. 55] |
(e a) |
ohjelmien toteuttaminen ympäristöystävällisten ja kestävien vesiviljelytuotteiden ja -toimintojen jatkuvaksi parantamiseksi sekä ammatillinen koulutus ja toiminta kohtuullisen elintason varmistamiseksi vesiviljelyalalla toimiville ja haitallisten vaikutusten vähentämiseksi ja minimoimiseksi koko tuotantoketjussa; [tark. 56] |
(e b) |
kaiken muun tuottajajärjestöjen jäsenten etujen mukaisen toiminnan edistäminen ja alan toiminnan kehittäminen ja parantaminen siten, että tuottajajärjestöt voivat pyrkiä tavoitteisiin, joita ei ole täsmennetty tässä artiklassa; [tark. 57] |
(e c) |
kuluttajien mahdollisuuksien lisääminen saada tietoa vesiviljelytuotteista; [tark. 58] |
(e d) |
tieto- ja viestintätekniikan käyttäminen mahdollisuuksien mukaan sen varmistamiseksi, että tuotteista saadaan mahdollisimman hyvä hinta. [tark. 59] |
11 artikla
Vesiviljelyalan tuottajajärjestöjen käytettävissä olevat toimenpiteet
Vesiviljelyalan tuottajajärjestöt voivat käyttää muun muassa seuraavia toimenpiteitä 10 artiklassa tarkoitettujen tavoitteiden saavuttamiseksi: [tark. 60]
(a) |
vastuullisen , laajaperäisen ja kestävän vesiviljelyn edistäminen erityisesti ympäristönsuojelun sekä eläinten terveyden ja hyvinvoinnin osalta; [tark. 61] |
(a a) |
jäsenten vesiviljelytoiminnan hoidon suunnittelu; [tark. 62] |
(b) |
tuotannon mukauttaminen markkinoiden vaatimuksiin; |
(c) |
jäsenten tuotteiden tarjonnan , hintojen vakauttamisen ja kaupan pitämisen kanavointi; [tark. 63] |
(c a) |
vesiviljelytuotteiden väliaikaisen varastoinnin hallinnointi 35 ja 36 artiklan mukaisesti; [tark. 64] |
(d) |
valvonta ja toimenpiteiden toteuttaminen, jotta jäsenten toiminta vastaisi tuottajajärjestön vahvistamia sääntöjä; |
(e) |
tietojen kerääminen ympäristöstä ja kaupan pidetyistä tuotteista, mukaan luettuina ensimyyntejä koskevat taloudelliset tiedot, sekä tuotantoennusteista; [tark. 65] |
(e a) |
laadun sekä tuotantoa ja markkinoita koskevan tietämyksen ja niiden avoimuuden parantaminen; tutkimusten toteuttaminen suunnittelu- ja hoitotoiminnan parantamiseksi ja ammatillisten ohjelmien tukeminen kestävien vesiviljelytuotteiden menekin edistämiseksi; [tark. 66] |
(e b) |
kuluttajien mahdollisuuksien lisääminen saada vesiviljelytuotteista selkeää ja kattavaa tietoa; [tark. 67] |
(e c) |
vesiviljelytuotteiden menekin edistäminen hyödyntämällä sertifioinnin ja erityisesti suojattujen alkuperänimitysten ja kestävyysmerkintöjen tarjoamia mahdollisuuksia. [tark. 68] |
12 artikla
Tuottajajärjestöjen liittojen perustaminen
1. Kalastus- tai vesiviljelyalan tuottajajärjestöjen liiton voivat perustaa yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa hyväksytyt tuottajajärjestöt omasta aloitteestaan ryhmänä.
2. Tuottajajärjestöihin sovellettavia tämän asetuksen säännöksiä sovelletaan tuottajajärjestöjen liittoihin, jollei toisin mainita.
13 artikla
Tuottajajärjestöjen liittojen tavoitteet
Kalastus- tai vesiviljelyalan tuottajajärjestöjen liitot pyrkivät seuraaviin tavoitteisiin:
(a) |
jonkin tuottajajärjestöjen 7 ja 10 artiklassa vahvistetun tavoitteen saavuttaminen kestävämmällä ja tehokkaammalla tavalla; [tark. 69] |
(b) |
jäsentuottajajärjestöjen yhteistä etua palvelevan toiminnan koordinointi ja kehittäminen. , mukaan luettuna kuluttajille tarkoitettujen tuotteiden parempi markkinointi; [tark. 70] |
(b a) |
kaikkien sellaisten toimenpiteiden noudattaminen, joilla pyritään varmistamaan kullekin jäsenvaltiolle kalastustoiminnan suhteellinen vakaus jokaisen kalakannan tai kalastuksen osalta. [tark. 71] |
13 a artikla
Tuottajajärjestöjen liittojen rahoittaminen
1. Euroopan meri- ja kalatalousrahastosta voidaan rahoittaa tuottajajärjestöjen liittojen perustamista ja/tai kehittämistä.
2. Siirretään komissiolle valta antaa 50 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa asetetaan rahoitustukea koskevat yksityiskohtaiset säännöt. [tark. 72]
14 artikla
Toimialajärjestöjen perustaminen
Toimialajärjestön voivat perustaa yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa toimivat kalastus- ja vesiviljelytuotealan toimijat omasta aloitteestaan ryhmänä, ja se voidaan hyväksyä II jakson mukaisesti.
15 artikla
Toimialajärjestöjen tavoitteet
Toimialajärjestöt pyrkivät seuraaviin tavoitteisiin:
(a) |
unionin kalastus- ja vesiviljelytuotteiden markkinoilla saataville asettamisen edellytysten parantaminen; |
(b) |
avustaminen unionin kalastus- ja vesiviljelytuotteiden markkinoille saattamisen ja markkinoilla saataville asettamisen koordinoinnin parantamisessa. |
16 artikla
Toimialajärjestöjen käytettävissä olevat toimenpiteet
Toimialajärjestöt voivat käyttää seuraavia toimenpiteitä 15 artiklassa tarkoitettujen tavoitteiden saavuttamiseksi:
(a) |
unionin lainsäädännön mukaisten mallisopimusten laatiminen; |
(b) |
unionin kalastus- ja vesiviljelytuotteiden menekin edistäminen syrjimättömällä tavalla käyttämällä hyväksi sertifioinnin, erityisesti alkuperämerkintöjen, laatumerkintöjen, maantieteellisten merkintöjen ja kestävyysmerkintöjen tarjoamia mahdollisuuksia , minkä avulla unionin tuotteet tunnistetaan selvästi tuontituotteisiin verrattuina ; [tark. 73] |
(c) |
unionin säädösten tai kansallisen lainsäädännön säännöksiä tiukempien sääntöjen vahvistaminen kalastus- ja vesiviljelytuotteiden tuotannolle ja kaupan pitämiselle; |
(d) |
laadun sekä tuotantoa ja markkinoita koskevan tietämyksen ja niiden avoimuuden parantaminen sekä ammatillisten koulutusohjelmien tarjoaminen tuotteiden laadun, jäljitettävyyden, elintarviketurvallisuuden ja tutkimus- ja kehitysaloitteiden edistämiseksi ja tukemiseksi ; [tark. 74] |
(e) |
markkina- ja muiden tutkimusten suorittaminen sekä markkinoiden toiminnan optimointiin tähtäävien tekniikoiden kehittäminen, mukaan luettuna tieto- ja viestintätekniikka; |
(f) |
tietojen tuottaminen ja tutkimustoiminta sellaisen kestävän tarjonnan aikaansaamiseksi, joka määrältään, laadultaan ja hinnaltaan täyttää markkinoiden tarpeet ja kuluttajien toiveet; |
(f a) |
terveistä kalakannoista peräisin olevien ja ravintoarvoltaan merkittävien lajien, joita ei tällä hetkellä pidetä kaupan, menekin edistäminen kuluttajien keskuudessa; [tark. 75] |
(g) |
sen valvominen, noudatetaanko jäsenten toiminnassa toimialajärjestön vahvistamia sääntöjä ja tarvittaessa toimenpiteiden toteuttaminen asian varmistamiseksi. |
II jakso
Hyväksyminen
17 artikla
Tuottajajärjestöjen hyväksyminen
1. Jäsenvaltiot voivat hyväksyä kalastus- tai vesiviljelyalan tuottajajärjestöiksi kaikki hyväksyntää hakevat kalastus- tai vesiviljelyalan tuottajaryhmät edellyttäen, että
(a) |
ryhmillä on riittävän laajaa taloudellista toimintaa kyseisen jäsenvaltion alueella tai alueen osalla erityisesti jäsenmäärän ja kaupan pidettävän tuotannon määrän osalta; |
(b) |
ryhmillä on jonkin jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti oikeushenkilöys, niiden päätoimipaikka on kyseisen jäsenvaltion alueella ja ne ovat sijoittautuneet sen alueelle; |
(c) |
ryhmät kykenevät pyrkimään 7 ja 10 artiklassa vahvistettuihin tavoitteisiin; |
(d) |
ryhmät noudattavat VI luvussa V luvussa vahvistettuja kilpailusääntöjä; ja [tark. 76] |
(e) |
ryhmillä ei ole määräävää asemaa tietyillä markkinoilla, ellei tämä ole perussopimuksen 39 artiklan tavoitteiden saavuttamisen kannalta tarpeen. [tark. 77] |
(e a) |
ryhmät noudattavat avoimuutta jäsenyyttään, hallintoaan ja rahoituslähteitään koskevien tietojen osalta. [tark. 78] |
1 a. Jäsenvaltiot voivat asettaa lisäedellytyksiä tuottajajärjestön hyväksynnälle. [tark. 79]
1 b. Asetuksen (EY) N:o 104/2000 nojalla hyväksytyt tuottajajärjestöt katsotaan hyväksytyiksi tämän asetuksen nojalla. [tark. 80]
1 c. On toteutettava toimenpiteitä, jotta varmistetaan pienimuotoisen kalastuksen alan asianmukainen ja edustava osallistuminen tuottajajärjestöihin. [tark. 81]
18 artikla
Toimialajärjestöjen hyväksyminen
1. Jäsenvaltiot voivat hyväksyä toimialajärjestöiksi kaikki niiden alueelle sijoittautuneet hyväksyntää asianmukaisesti hakevat ryhmät ottaen huomioon unionin säännöt, erityisesti kilpailusäännöt, ja edellyttäen, että
(a) |
ryhmät edustavat merkittävää osaa vähintään kahdesta seuraavasta toiminnasta tietyllä alueella tai tietyillä alueilla: tietyllä alueella merkittävää osaa sellaisten kalastus- ja vesiviljelytuotteiden tai niistä sellaisista kalastus- ja vesiviljelytuotteista jalostettujen tuotteiden tuotanto, kaupan pitäminen ja jalostus tuotannosta , jalostuksesta tai kaupan pitämisestä, jotka unionin alukset ovat pyytäneet tai jotka on vesiviljelty jäsenvaltioissa ; [tark. 82] |
(b) |
ryhmät eivät itse harjoita kalastus- ja vesiviljelytuotteiden tai niistä jalostettujen tuotteiden tuotantoa, jalostusta tai kaupan pitämistä; |
(c) |
ryhmillä on jonkin jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti oikeushenkilöys, niiden päätoimipaikka on kyseisen jäsenvaltion alueella ja ne ovat sijoittautuneet sen alueelle; |
(d) |
ryhmät kykenevät pyrkimään 15 artiklassa vahvistettuihin tavoitteisiin; |
(e) |
ryhmät ottavat huomioon kuluttajien edun; ja |
(f) |
ryhmät eivät estä yhteisen markkinajärjestelyn moitteetonta toimintaa. |
1 a. Kaikki tässä artiklassa asetetut edellytykset täyttävät nykyiset toimialajärjestöt voidaan myös katsoa hyväksytyiksi, vaikka ne olisi perustettu täytäntöönpanotoimella tai säännöksen nojalla. [tark. 83]
19 artikla
Jäsenvaltioiden suorittamat tarkastukset ja hyväksynnän peruuttaminen
Jäsenvaltioiden on tarkastettava säännöllisin väliajoin, että tuottajajärjestöt , tuottajajärjestöjen liitot ja toimialajärjestöt täyttävät 17 ja 18 artiklassa vahvistetut hyväksynnän edellytykset, ja tarvittaessa peruutettava niiden hyväksyntä. [tark. 84]
20 artikla
Kansallisuusrajoja ylittävät tuottajajärjestöt, tuottajajärjestöjen liitot ja toimialajärjestöt
Jäsenvaltioiden, joiden kansalaisia on jäseninä toisen jäsenvaltion alueelle sijoittautuneessa tuottaja- tuottajajärjestössä, tuottajajärjestöjen liitossa tai toimialajärjestössä, ja jäsenvaltioiden, joiden alueella on eri jäsenvaltioissa hyväksyttyjen tuottajajärjestöjen liiton päätoimipaikka, on toteutettava asianomaisten jäsenvaltioiden kanssa hallinnollinen yhteistyö, joka on tarpeen tällaisen järjestön tai liiton toiminnan valvonnan mahdollistamiseksi. [tark. 85]
21 artikla
Kalastusmahdollisuuksien jakaminen
Tuottajajärjestön, jonka jäsenet ovat eri jäsenvaltioiden kansalaisia, tai eri jäsenvaltioissa hyväksyttyjen tuottajajärjestöjen liiton on suoritettava tehtävänsä siten, ettei se rajoita kalastusmahdollisuuksien jakamista jäsenvaltioiden kesken säätelevien säännösten soveltamista asetuksen (EU) N:o …/20XX (16) 16 artiklan mukaisesti.
22 artikla
Ilmoittaminen komissiolle ja tuottajajärjestöjä koskevan luettelon julkaiseminen [tark. 87]
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle sähköisesti kaikki hyväksynnän myöntämistä tai peruuttamista koskevat päätökset. Komissio julkaisee jokaisen vuoden alussa luettelon edellisenä vuonna hyväksytyistä tuottajajärjestöistä ja tuottajajärjestöistä, joiden hyväksyntä on peruutettu samana ajanjaksona. [tark. 88]
23 artikla
Komission tekemät tarkastukset
Varmistaakseen, että 17 ja 18 artiklassa vahvistetut tuottajajärjestöjen ja toimialajärjestöjen hyväksynnän edellytykset täyttyvät, komissio voi tehdä tekee tarkastuksia ja tarvittaessa pyytää jäsenvaltioita peruuttamaan tuottajajärjestön tai toimialajärjestön hyväksynnän. [tark. 89]
24 artikla
Delegoidut säädökset
Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 50 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, jotka koskevat tuottajajärjestöjen tai toimialajärjestöjen sisäistä toimintaa, niihin sovellettavia perussääntöä, rahoitus- ja talousarviosäännöksiä, niiden jäsenten velvollisuuksia sekä tällaisten sääntöjen noudattamisen valvontaa, määrättävät seuraamukset mukaan lukien. [tark. 90]
(a) |
17 ja 18 artiklassa tarkoitettujen hyväksynnän edellytysten muuttamiseksi tai täydentämiseksi. Kyseiset säännöt voivat koskea tuottajajärjestöjen tai toimialajärjestöjen sisäistä toimintaa, niiden perussääntöä, rahoitus- ja talousarviosäännöksiä, jäsenten velvollisuuksia sekä järjestön sääntöjen noudattamisen valvontaa seuraamukset mukaan lukien; [tark. 91] |
(b) |
tarkastusten tiheyttä, sisältöä ja käytännön menetelmiä koskevien sääntöjen vahvistamiseksi niiden tarkastusten osalta, joita jäsenvaltioiden on 20 ja 21 artiklan mukaisesti suoritettava. [tark. 92] |
25 artikla
Täytäntöönpanosäädökset
1. Komission on annettava täytäntöönpanosäädöksiä
(a) |
määräajoista ja menettelyistä, joita jäsenvaltioiden on sovellettava hyväksyessään 17 ja 18 artiklan nojalla tuottajajärjestöjä ja toimialajärjestöjä tai peruuttaessaan 19 artiklan nojalla tällaisen hyväksynnän; |
(b) |
ilmoituksen muodosta, määräajoista ja menettelyistä, joita jäsenvaltioiden on sovellettava ilmoittaessaan 22 artiklan nojalla komissiolle hyväksynnän myöntämistä tai peruuttamista koskevan päätöksen; |
(b a) |
tarkastusten tiheyttä, sisältöä ja käytännön menetelmiä koskevien sääntöjen vahvistamiseksi niiden tarkastusten osalta, joita jäsenvaltioiden on 20 artiklan mukaisesti suoritettava. [tark. 93] |
2. Tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetut täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 51 artiklassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
III jakso
Sääntöjen laajentaminen
26 artikla
Tuottajajärjestöjen ja tuottajajärjestöjen liittojen sääntöjen laajentaminen [tark. 94]
1. Jäsenvaltio voi tehdä tuottajajärjestön tai tuottajajärjestöjen liiton sopimat säännöt sitoviksi sellaisten kyseiseen järjestöön tai liittoon kuulumattomien tuottajien osalta, jotka pitävät kaupan yhtä tai useaa kyseisen tuottajajärjestön tai tuottajajärjestöjen liiton toimialaan kuuluvaa tuotetta alueella, jolla järjestö tai liitto on edustava, jos seuraavat edellytykset täyttyvät: [tark. 95]
(a) |
tuottajajärjestö tai tuottajajärjestöjen liitto katsotaan tuotannon ja kaupan pitämisen , tarvittaessa myös pienimuotoisen kalastuksen, osalta edustavaksi jossakin jäsenvaltiossa, ja se tekee jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille hakemuksen; [tark. 96] |
(b) |
laajennettavat säännöt koskevat yhtä tai useampaa tuottajajärjestöille 8 artiklan a–e alakohdassa vahvistettua toimenpidettä; ja |
(b a) |
yritysten välistä vapaata kilpailua koskevat säännöt pysytetään voimassa. [tark. 97] |
2. Edellä olevan 1 kohdan a alakohtaa sovellettaessa kalastusalan tuottajajärjestöä pidetään edustavana, jos sen osuus asianomaisen tuotteen edellisenä vuonna kaupan pidetystä määrästä on vähintään 65 prosenttia 30 prosenttia alueella, jolla sääntöjen laajentamista ehdotetaan. [tark. 98]
3. Edellä olevan 1 kohdan a alakohtaa sovellettaessa vesiviljelyalan tuottajajärjestöä pidetään edustavana, jos sen osuus asianomaisen tuotteen edellisenä vuonna kaupan pidetystä määrästä on vähintään 40 prosenttia alueella, jolla sääntöjen laajentamista ehdotetaan. [tark. 99]
4. Sääntöjä, jotka laajennetaan koskemaan muita kuin jäseniä, on sovellettava vähintään 90 päivää 30 päivää ja enintään 12 kuukautta. [tark. 100]
27 artikla
Toimialajärjestöjen sääntöjen laajentaminen
1. Jäsenvaltio voi tehdä jotkin toimialajärjestön sopimat päätökset, sopimukset ja yhdenmukaistetut menettelytavat sitoviksi tietyllä alueella tai tietyillä alueilla muiden, kyseiseen järjestöön kuulumattomien toimijoiden osalta edellyttäen, että
(a) |
toimialajärjestö kattaa vähintään 65 prosenttia vähintään kahdesta seuraavassa mainitusta toiminnosta: asianomaisen tuotteen tuotanto, kaupan pitäminen tai jalostus edellisen vuoden aikana jäsenvaltion kyseisellä yhdellä tai useammalla alueella; ja järjestö tekee toimivaltaisille kansallisille viranomaisille hakemuksen; ja |
(b) |
säännöt, jotka on tarkoitus laajentaa koskemaan muita toimijoita, koskevat jotakin 16 artiklan a–f alakohdassa vahvistettua toimialajärjestön toimenpidettä eivätkä aiheuta vahinkoa muille kyseisen jäsenvaltion tai unionin toimijoille. |
2. Sääntöjen laajentaminen voidaan tehdä sitovaksi enintään kolmen vuoden ajaksi.
28 artikla
Taloudellinen vastuu
Kun säännöt laajennetaan koskemaan muita kuin jäseniä 26 ja 27 artiklan mukaisesti, asianomainen jäsenvaltio voi päättää, että järjestöön kuulumattomat on korvattava kokonaan tai osittain tuottajajärjestölle tai toimialajärjestölle kustannukset, jotka jäsenet ovat sääntöjen laajentamisen soveltamisen seurauksena maksaneet.
29 artikla
Komission myöntämä lupa
1. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle säännöt, jotka ne aikovat päättävät tehdä 26 ja 27 artiklan mukaisesti kaikkia tuottajia tai toimijoita sitoviksi tietyllä alueella tai tietyillä alueilla. [tark. 101]
2. Komissio tekee päätöksen jäsenvaltion ilmoittamien sääntöjen laajentamisen hyväksymisestä edellyttäen, että
(a) |
26 ja 27 artiklan säännöksiä noudatetaan; |
(b) |
kilpailusääntöjä koskevaa VI lukua noudatetaan; |
(c) |
laajentaminen ei vaaranna vapaata kauppaa; ja |
(d) |
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 39 artiklan tavoitteet eivät vaarannu. |
3. Komission on tehtävä päätös sääntöjen laajentamisen hyväksymisestä tai epäämisestä ja ilmoitettava siitä jäsenvaltioille kahden kuukauden 15 päivän kuluessa ilmoituksen vastaanottamisesta. Jos komissio ei ole tehnyt päätöstä kahden kuukauden 15 päivän kuluessa, katsotaan, että komissio on hyväksynyt sääntöjen laajentamisen. [tark. 102]
30 artikla
Luvan peruuttaminen
Komissio voi suorittaa tarkastuksia ja peruuttaa sääntöjen laajentamista koskevan luvan, jos se toteaa, että jokin luvan edellytyksistä ei täyty. Komission on ilmoitettava asiasta jäsenvaltioille.
31 artikla
Täytäntöönpanosäädökset
Komissio vahvistaa 29 artiklan 1 kohdassa mainitun ilmoituksen muotoa ja ilmoitusmenettelyä koskevat säännöt täytäntöönpanosäädöksillä. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 51 artiklassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
IV jakso
Tuotannon ja kaupan pitämisen suunnittelu
32 artikla
Tuotantoa ja kaupan pitämistä koskeva suunnitelma
1. Kunkin tuottajajärjestön on komissiolta saatujen ohjeiden mukaisesti toimitettava toimivaltaisille kansallisille viranomaisilleen tuotantoa ja kaupan pitämistä koskeva suunnitelma, jossa kuvataan miten se aikoosaavuttaa 3 artiklassa 3, 7 ja 10 artiklassa vahvistetut tavoitteet. [tark. 103]
2. Jäsenvaltion on hyväksyttävä suunnitelma. Kun suunnitelma on hyväksytty, tuottajajärjestön on viipymättä pantava se täytäntöön.
3. Tuottajajärjestöt voivat tarkistaa tuotantoa ja kaupan pitämistä koskevaa suunnitelmaa, ja tarkistus on toimitettava kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten hyväksyttäväksi.
4. Tuottajajärjestöjen on laadittava 1 kohdassa tarkoitettuun tuotantoa ja kaupan pitämistä koskevaan suunnitelmaan perustuvasta toiminnastaan vuosikertomus ja toimitettava se kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille.
5. Jäsenvaltioiden on tehtävä tarkastuksia sen varmistamiseksi, että jokainen tuottajajärjestö täyttää tässä artiklassa säädetyt velvollisuudet. Jos jäsenvaltio toteaa, ettei velvollisuuksia täytetä, se voi päättää peruuttaa hyväksynnän . [tark. 104]
33 artikla
Delegoidut säädökset
Siirretään komissiolle valta antaa 32 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun tuotantoa ja kaupan pitämistä koskevan suunnitelman sisältöä koskevien sääntöjen vahvistamiseksi delegoituja säädöksiä 50 artiklan mukaisesti.
34 artikla
Täytäntöönpanosäädökset
Komissio vahvistaa täytäntöönpanosäädöksillä säännöt menettelyille ja määräajoille, joita tuottajajärjestöjen on noudatettava 32 artiklassa tarkoitettua tuotanto- ja kaupanpitämissuunnitelmaa toimittaessaan ja jäsenvaltioiden suunnitelmaa hyväksyessään. Nämä täöytäntöönpanosäädökset jotka hyväksytään 51 artiklassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
V jakso
Markkinoiden vakauttaminen
35 artikla
Varastointijärjestelmä
Tuottajajärjestöt voivat rahoittaa yhteisrahoittaa liitteessä II lueteltujen kalastustuotteiden varastoinnin seuraavin edellytyksin: [tark. 105]
(a) |
tuottajajärjestöt ovat saattaneet tuotteet myyntiin, mutta niille ei ole löytynyt ostajaa 36 artiklassa tarkoitettuun käynnistyshintaan; |
(b) |
tuotteet ovat 39 artiklan mukaisesti vahvistettujen kaupan pitämistä koskevien vaatimusten mukaisia ja riittävän laadukkaita ihmisravinnoksi; |
(c) |
tuotteet stabiloidaan tai jalostetaan ja varastoidaan jäädyttämällä ne joko aluksessa tai maalla sijaitsevissa tiloissa, suolaamalla, kuivaamalla, marinoimalla tai tarvittaessa keittämällä ja pastöroimalla. Johonkin edellä mainituista toimista voi liittyä fileoiminen tai paloitteleminen ja tarvittaessa pään poistaminen; |
(d) |
varastoidut tuotteet tuodaan myöhemmin uudelleen markkinoille ihmisravinnoksi; ja |
(d a) |
liitteessä II lueteltujen kalastustuotteiden varastoinnin rahoituksen vähimmäis- ja enimmäisaika vahvistetaan selkeästi. [tark. 106] |
36 artikla
Varastointimekanismin käynnistävät hinnat
1. Ennen kunkin vuoden loppua jokainen tuottajajärjestö voi tehdä omissa nimissään ehdotuksen hinnaksi, joka käynnistää 35 artiklassa tarkoitetun hintamekanismin liitteessä II luetelluille kalastustuotteille ja vesiviljelytuotteille . [tark. 107]
2. Käynnistyshinta saa olla enintään 80 prosenttia painotetusta keskihinnasta, joka kyseessä olevalle tuotteelle on rekisteröity asianomaisen tuottajajärjestön toiminta-alueella sitä vuotta edeltävien kolmen vuoden aikana, jolle käynnistyshinta vahvistetaan.
3. Käynnistyshintaa vahvistettaessa on otettava huomioon seuraavat seikat:
(a) |
tuotannon ja kysynnän kehitysnäkymät; |
(b) |
markkinahintojen vakauttaminen; |
(c) |
markkinoiden lähentyminen; |
(d) |
tuottajien tulot; ja |
(e) |
kuluttajien edut. |
4. Jäsenvaltioiden on alueellaan hyväksyttyjen tuottajajärjestöjen ehdotuksia koskevan tarkastelun jälkeen määrättävä käynnistyshinnat, joita tuottajajärjestöjen on sovellettava. Kyseiset hinnat on vahvistettava 2 ja 3 kohdassa tarkoitettujen perusteiden mukaisesti. Hinnat on julkaistava.
37 artikla
Täytäntöönpanosäädökset
Komissio vahvistaa täytäntöönpanosäädöksillä säännöt julkaisumuodolle, jota jäsenvaltioiden on käytettävä, kun ne 36 artiklan 4 kohdan mukaisesti julkaisevat käynnistyshinnat. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 51 artiklassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
VI jakso
Kollektiivinen rahasto
38 artikla
Kollektiivinen rahasto
-1. |
Euroopan meri- ja kalatalousrahastosta rahoitetaan tuottajajärjestöjen ja niiden liittojen vaatimustason parantamiseksi tarkoitettujen suunnitelmien laadinta, uudelleenjärjestely ja täytäntöönpano. [tark. 108] |
1. |
Kukin tuottajajärjestö voi perustaa kollektiivisen rahaston, jota käytetään vain Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa voidaan käyttää seuraavien toimenpiteiden rahoittamiseen: [tark. 109]
|
1 a. |
Yhteiseen markkinajärjestelyyn kuuluvien välineiden, myös kollektiivisen rahaston, rahoitus määritellään Euroopan meri- ja kalatalousrahaston puitteissa, sanotun rajoittamatta vahvistettavien yhteisrahoitusprosenttiosuuksien soveltamista. [tark. 110] |
III luku
Kaupan pitämistä koskevat vaatimukset
39 artikla
Kaupan pitämistä koskevien vaatimusten vahvistaminen
1. Ihmisravinnoksi tarkoitettuja, liitteessä I lueteltuja tuotteita varten voidaan niiden alkuperästä (unionin tuotteita tai tuontituotteita) riippumatta vahvistaa yhteiset kaupan pitämistä koskevat vaatimukset. [tark. 111]
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut vaatimukset voivat koskea erityisesti
(a) |
asetuksen (EU) N:o …/20XX (17) 15 artiklan 3 kohdassa 15 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen säilyttämisen viitekokojen mukaisia kaupallisia vähimmäiskokoja, ottaen huomioon paras käytettävissä oleva tieteellinen tieto; [tark. 112] |
(a a) |
luokittelua laadun, koon, painon ja esillepanon mukaan; [tark. 113] |
(b) |
suojeluvaatimusten ja kansainvälisten sitoumusten mukaisia säilyketuotteiden eritelmiä. |
3. Edellä olevaa 1 ja 2 kohtaa sovelletaan seuraavien säädösten soveltamista rajoittamatta:
(a) |
eläinperäisiä elintarvikkeita koskevista erityisistä hygieniasäännöistä 29 päivänä huhtikuuta 2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 853/2004 (18); |
(b) |
laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen ehkäisemistä, estämistä ja poistamista koskevasta yhteisön järjestelmästä 29 päivänä syyskuuta 2008 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1005/2008 (19); ja |
(c) |
asetus (EY) N:o 1224/2009. |
40 artikla
Kaupan pitämistä koskevien vaatimusten noudattaminen
1. Tuotteita, joille on vahvistettu kaupan pitämistä koskevat vaatimukset, voidaan pitää unionissa kaupan ihmisravinnoksi vain näiden vaatimusten mukaisesti. Tätä sääntöä sovelletaan myös kaikkiin tuotuihin kalastus- ja vesiviljelytuotteisiin. [tark. 114]
2. Jäsenvaltioiden on tarkastettava, ovatko kaupan pitämistä koskevien yhteisten vaatimusten alaiset tuotteet kyseisten vaatimusten mukaisia. Tarkastuksia voidaan suorittaa kaikissa kaupan pitämisen vaiheissa sekä kuljetuksen aikana.
3. Kaikki aluksista puretut kalastustuotteet, myös ne, jotka eivät täytä kaupan pitämiselle asetettuja vaatimuksia, voidaan jäsenvaltioiden vastuulla jakaa maksutta hyväntekeväisyys- tai avustusjärjestöille, jotka ovat sijoittautuneet unioniin, tai henkilöille, jotka ovat kyseisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti oikeutettuja julkiseen apuun.
40 a artikla
Terveys- ja hygieniavaatimukset
Jotta estetään vilpillinen kilpailu unionin markkinoilla, tuontituotteiden on täytettävä samat terveys- ja hygieniavaatimukset kuin unionin tuotteiden, ja niihin on sovellettava samoja valvontatoimenpiteitä, muun muassa täydellistä jäljitettävyyttä. Rajoilla ja alkuperämaissa toteutettavalla perusteellisella valvonnalla on varmistettava näiden vaatimusten asianmukainen täyttäminen. [tark. 116]
41 artikla
Delegoidut säädökset
Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 50 artiklan mukaisesti, jotta voidaan määritellä 39 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut yhteiset kaupan pitämisen vaatimukset laadun, koon tai painon, pakkauksen, esillepanon ja merkintöjen osalta sekä, jos se on vaatimusten soveltamisesta saatujen kokemusten perusteella tarpeen, muuttaa niitä samalla varmistaen, että vaatimukset määritellään oikeudenmukaisella ja avoimella tavalla.
IV luku
Kuluttajille tiedottaminen
42 artikla
Pakolliset tiedot
1. Unionissa kaupan pidettäviä, liitteessä I olevassa a, b, c ja e kohdassa tarkoitettuja kalastus- ja vesiviljelytuotteita saa niiden maantieteellisestä alkuperästä riippumatta tarjota vähittäismyyntiin loppukuluttajalle ainoastaan, jos asianmukaisella merkinnällä tai etiketillä ilmoitetaan asianmukaisessa merkinnässä tai etiketissä esitetään elintarviketietojen antamisesta kuluttajille 25 päivänä lokakuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1169/2011 IV luvussa tarkoitetut pakolliset elintarviketiedot (20).
1 a. Merkinnällä tai etiketillä ilmoitetaan myös [tark. 117]
(a) |
lajin kauppanimi; |
(b) |
tuotantomenetelmä, erityisesti seuraavin sanoin: "… pyydetty …" tai "… pyydetty makeasta vedestä …" tai "… viljelty … , mukaan lukien kalastuksen osalta komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 404/2011 liitteessä XI määritelty käytettyjen pyydysten tyyppi "; [tark. 167] |
(c) |
tuotetta koskeva erityinen kalakanta ja alue, jolla tuote on pyydetty tai viljelty; [tark. 118] |
(d) |
tuoreena myytävien tuotteiden osalta kalastustuotteiden pyyntipäivä purkamispäivä tai vesiviljelytuotteiden nostopäivä; [tark. 119] |
(e) |
onko tuote tuore vai sulatettu. maininta "sulatettu tuote" niiden pakastettujen tuotteiden osalta, jotka saatetaan suoraan myyntiin tuoretuotteina, mistä on osoituksena laadunvalvontaluokitus, sanotun rajoittamatta asetuksen (EU) N:o 1169/2011 liitteiden V ja VI sekä täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 404/2011 68 artiklan 3 ja 4 kohdan soveltamista. [tark. 120] |
2. Unionissa kaupan pidettäviä, liitteessä I olevassa h ja i kohdassa tarkoitettuja kalastus- ja vesiviljelytuotteita saa niiden alkuperästä riippumatta tarjota vähittäismyyntiin loppukuluttajalle ainoastaan, jos asianmukaisella merkinnällä tai etiketillä ilmoitetaan
(a) |
lajin kauppanimi; |
(b) |
tuotantomenetelmä, erityisesti seuraavin sanoin: "… pyydetty …" tai "… pyydetty makeasta vedestä …" tai "… viljelty …"; |
(c) |
alue, jolla tuote on pyydetty tai viljelty. [tark. 121] |
3. Edellä 1 a kohdassa tarkoitetut tiedot on merkittävä selkeästi ja niiden on oltava helposti erottuvat.
4. Edellä olevia 1 a ja 3 kohtaa sovelletaan seuraavien säädösten soveltamista rajoittamatta:
(a) |
myytäväksi tarkoitettujen elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 20 päivänä maaliskuuta 2000 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/13/EY (21); |
(b) |
sardiinisäilykkeiden kaupan pitämistä koskevista yhteisistä vaatimuksista 21 päivänä kesäkuuta 1989 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2136/89 (22); |
(c) |
tonnikala- ja sardasäilykkeiden kaupan pitämistä koskevista yhteisistä vaatimuksista 9 päivänä kesäkuuta 1992 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 1536/92 (23); |
(c a) |
maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta 20 päivänä maaliskuuta 2006 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 510/2006 (24). [tark. 122] |
42 a artikla
Ympäristömerkintää koskeva kertomus
Komissio toimittaa sidosryhmiä kuultuaan viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2015 Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen, jonka liitteenä on ehdotus unionin laajuisen kalastustuotteiden ympäristömerkintäjärjestelmän perustamisesta. Kertomuksessa tarkastellaan kyseisen ympäristömerkinnän käyttöluvan saamista koskevia mahdollisia vähimmäisvaatimuksia. [tark. 123]
43 artikla
Kauppanimi
Edellä olevan 42 artiklan 1 a kohdan a alakohdan soveltamiseksi jäsenvaltioiden on laadittava ja julkaistava luettelo alueellaan sallituista kauppanimistä. Luettelossa on ilmoitettava
(a) |
kunkin lajin tieteellinen nimi FishBase-tietojärjestelmän mukaan; [tark. 124] |
(b) |
lajin nimi kyseisen jäsenvaltion virallisella kielellä tai virallisilla kielillä; |
(c) |
mahdolliset paikallisesti tai alueellisesti hyväksytyt tai sallitut muut nimet a ja b kohdassa tarkoitettujen nimien lisäksi . [tark. 125] |
44 artikla
Pyynti- tai tuotantoaluetta Pyynti-, kasvatus- tai viljelyaluetta koskeva merkintä [tark. 126]
1. Edellä olevan 42 artiklan 1 a kohdan c alakohdassa tarkoitetussa pyynti- tai tuotantoaluetta tuotteen alkuperäaluetta, jolla tuote pyydettiin tai kasvatettiin, koskevassa merkinnässä on oltava seuraavat tiedot: [tark. 127]
(a) |
merestä pyydetyillä kalastustuotteilla
|
(b) |
makeasta vedestä pyydetyillä kalastustuotteilla viittaus siihen alkuperäisen vesialueen jäsenvaltioon tai kolmanteen maahan, josta tuote on peräisin; [tark. 131] |
(c) |
vesiviljelytuotteilla viittaus siihen jäsenvaltioon tai kolmanteen maahan, jossa tapahtuu tuotteen vähintään kolme kuukautta kestävä viimeinen kasvatus- tai viljelyvaihe. |
2. Toimijat voivat ilmoittaa 1 kohdassa tarkoitettujen tietojen lisäksi tarkemman pyynti- tai tuotantoalueen sanotun rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 510/2006 soveltamista . [tark. 132]
45 artikla
Vapaaehtoiset lisätiedot
1. Edellä olevan 42 artiklan mukaisesti edellytettyjen pakollisten tietojen lisäksi voidaan ilmoittaa vapaaehtoisuuden pohjalta seuraavia tietoja edellyttäen, että ne ovat selviä ja yksiselitteisiä : [tark. 133]
(-a) |
tietoja kalastustuotteiden pyyntipäivästä tai vesiviljelytuotteiden nostopäivästä; [tark. 134] |
(a) |
ympäristöön liittyviä tietoja; |
(b) |
eettisiä tai sosiaalisia tietoja; |
(c) |
tietoja tuotantotekniikoista; |
(d) |
tietoja tuotantokäytännöistä; |
(e) |
tietoja tuotteen ravintoainekoostumuksesta; |
(e a) |
tietoja tuotteen purkamissatamasta; [tark. 135] |
(e b) |
sellaisten kalastustuotteiden pyyntipäivää tai vesiviljelytuotteiden nostopäivää koskevia tietoja, joiden osalta ilmoittaminen ei ole pakollista 42 artiklan mukaisesti. [tark. 136] |
2. Vapaaehtoisia tietoja ei saa esittää siten, että pakollisia tietoja varten merkinnöissä tai etiketissä käytettävissä oleva tila pienenee.
2 a. Vapaaehtoisia tietoja, joita ei voida tarkastaa, ei saa ilmoittaa. [tark. 137]
3. Edellä olevaa 1 kohtaa sovelletaan rajoittamatta seuraavien unionin säädösten soveltamista:
(a) |
direktiivi 2000/13/EY; |
(b) |
asetus (EU) N:o 1169/2011; |
(c) |
elintarvikkeita koskevista ravitsemus- ja terveysväitteistä 20 päivänä joulukuuta 2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1924/2006 (25); |
(d) |
asetus (EY) N:o 510/2006; |
(e) |
maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden rekisteröimisestä aidoiksi perinteisiksi tuotteiksi 20 päivänä maaliskuuta 2006 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 509/2006 (26); ja |
(f) |
luonnonmukaisesta tuotannosta ja luonnonmukaisesti tuotettujen tuotteiden merkinnöistä 28 päivänä kesäkuuta 2007 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 834/2007 (27). |
46 artikla
Delegoidut säädökset
Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 50 artiklan mukaisesti
(a) |
42 artiklan 1 kohdassa, 42 artiklan 2 kohdassa, 43 artiklassa ja 44 artiklassa tarkoitettujen pakollisia tietoja koskevien vaatimusten täydentämiseksi tai muuttamiseksi samalla varmistaen, että pakolliset tiedot esitetään oikeudenmukaisella ja avoimella tavalla; |
(b) |
vähimmäisvaatimusten asettamiseksi 45 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuille tiedoille, joita toimijat voivat ilmoittaa vapaaehtoisesti, samalla varmistaen, että vapaaehtoisten tietojen esittämisen edellytykset ovat täsmälliset, avoimet ja syrjimättömät. [tark. 138] |
V luku
Kilpailusäännöt
47 artikla
Kilpailusääntöjen soveltaminen
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 101–106 artiklaa ja niiden täytäntöönpanemiseksi annettuja asiaankuuluvia asetuksia ja direktiivejä sovelletaan sellaisiin Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 101 artiklan 1 kohdassa ja 102 artiklassa tarkoitettuihin sopimuksiin, päätöksiin ja menettelytapoihin, jotka koskevat kalastus- ja vesiviljelytuotteiden tuotantoa tai kaupan pitämistä.
48 artikla
Poikkeukset kilpailusääntöjen soveltamisesta
1. Sen estämättä, mitä tämän asetuksen 47 artiklassa säädetään, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 101 artiklan 1 kohtaa ei sovelleta sellaisiin tuottajajärjestöjen sopimuksiin, päätöksiin ja menettelytapoihin, jotka koskevat kalastus- ja vesiviljelytuotteiden tuotantoa tai kaupan pitämistä tai kalastus- ja vesiviljelytuotteiden yhteisten varastointi-, käsittely- tai jalostustilojen käyttöä ja jotka
(a) |
ovat tarpeen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 39 artiklassa asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi; |
(b) |
eivät merkitse minkäänlaista velvoitetta veloittaa samoja hintoja, |
(c) |
eivät johda markkinoiden lokeroitumiseen unionissa; |
(d) |
eivät sulje pois kilpailua; ja |
(e) |
eivät vaaranna Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 39 artiklassa asetettujen tavoitteiden saavuttamista. |
2. Sen estämättä, mitä tämän asetuksen 47 artiklassa säädetään, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 101 artiklan 1 kohtaa ei sovelleta sellaisiin toimialajärjestöjen sopimuksiin, päätöksiin ja menettelytapoihin, jotka
(a) |
ovat tarpeen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 39 artiklassa asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi; |
(b) |
eivät merkitse velvoitetta soveltaa määrättyä hintaa; |
(c) |
eivät johda markkinoiden lokeroitumiseen unionissa; |
(d) |
eivät merkitse erilaisten edellytysten soveltamista muiden kauppakumppaneiden samankaltaisiin liiketoimiin ja näin näiden asettamista epäedulliseen kilpailuasemaan; |
(e) |
eivät poista kilpailua merkittävältä osalta asianomaisia tuotteita; ja |
(f) |
eivät rajoita kilpailua tavoilla, jotka eivät ole tarpeen yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden saavuttamiseksi. |
VI luku
Markkinatietous
49 artikla
Markkinatietous
1. Komissio
(a) |
kerää, analysoi ja jakaa taloudellista tietoa ja ymmärtämystä unionin kalastus- ja vesiviljelytuotemarkkinoista koko toimitusketjun osalta ottaen huomioon kansainvälisen kontekstin; tarjoaa rahoitusta koskevaa ja käytännön tukea tuottajajärjestöille, jotta voisi auttaa niitä luomaan maanlaajuisia sähköisiä tietokantoja ja markkinoita koordinoidakseen paremmin markkinatoimijoiden ja jalostajien välistä tiedonkulkua; [tark. 139] |
(b) |
seuraa säännöllisesti hintoja unionin kalastus- ja vesiviljelytuotteiden koko toimitusketjussa ja , laatii analyysejä markkinoiden kehityssuunnista ja julkaisee seurannan ja analyysien tulokset ; [tark. 140] |
(c) |
tuottaa tapauskohtaisia markkinatutkimuksia ja asettaa käyttöön menetelmät hinnanmuodostusselvityksiä varten; |
(c a) |
sitoutuu laatimaan unionin laajuisen kampanjan, jolla varmistetaan kuluttajien tietoisuus unionin satamissa purettavien kalalajien suuresta valikoimasta ja tiedotetaan unionin kansalaisille eri ajanjaksoista, jolloin tietyt lajit ovat parhaimmillaan, ja johon sisältyy uusien merkintätoimenpiteiden käyttöönottoa koskevia mainoskampanjoita; [tark. 141] |
(c b) |
sitoutuu varmistamaan, että koko unionin ensimmäisen ja toisen asteen kouluissa toteutetaan tiedotuskampanjoita, joiden avulla nuoret kansalaiset ja heidän opettajansa saavat tietoa kalansyönnin hyödyistä ja kuluttajien saatavilla olevasta suuresta kalalajivalikoimasta. [tark. 142] |
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen tavoitteiden saavuttamiseksi komissio käyttää seuraavia toimenpiteitä:
(a) |
unionin säädösten nojalla kerätyn, käytettävissä olevan kalastus- ja vesiviljelytuotteita koskevan tiedon saannin helpottaminen; |
(b) |
tarkoituksenmukaisten markkinatietojen asettaminen kaikkien sidosryhmien saataville tarkoituksenmukaisella tasolla ja näiden tietojen asettaminen kuluttajien saataville helpolla ja ymmärrettävällä tavalla . [tark. 143] |
3. Jäsenvaltioiden on edistettävä 1 kohdassa tarkoitettujen tavoitteiden saavuttamista.
VII luku
Menettelysäännökset
50 artikla
Siirretyn säädösvallan käyttäminen
1. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä tässä artiklassa säädetyin edellytyksin.
2. Siirretään 13 a, 24, 33 ja 41 artiklassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä komissiolle määräämättömäksi ajaksi … päivästä … kuuta … (28).
3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 13 a, 24, 33 ja 41 artiklassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätös lopettaa päätöksessä mainitun säädösvallan siirron. Päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, päätöksessä mainittuna päivänä. Päätös ei vaikuta aiemmin annettujen delegoitujen säädösten voimassaoloon.
4. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
5. Säädösvallan siirron nojalla 13 a, 24, 33 ja 41 artiklan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.
51 artikla
Komiteamenettely
1. Komissiota avustaa komitea. Kyseinen komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.
VIII luku
Loppusäännökset
52 artikla
Asetuksen (EY) N:o 1184/2006 muuttaminen
Lisätään asetuksen (EY) N:o 1184/2006 1 artiklassa olevan sanan "asetus)" jälkeen seuraavat sanat:
"ja kalastus- ja vesiviljelytuotealan yhteisestä markkinajärjestelystä […] annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o […] (29) (30)
52 a artikla
Siirtymätoimenpiteet
Kalastus- ja vesiviljelytuotteita ja niiden tuotepakkauksia, joihin on liitetty merkintä tai etiketti ennen … (31), voidaan pitää kaupan ja myydä niin kauan kuin niitä on varastossa, rajoittamatta kuitenkaan IV luvun soveltamista. [tark. 144]
53 artikla
Kumoaminen
Kumotaan asetus (EY) N:o 104/2000. Asetuksen 9, 10, 11, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 34, 35, 36, 37, 38 ja 39 artiklaa sovelletaan kuitenkin edelleen 31 päivään joulukuuta 2013 saakka.
Viittauksia kumottuun asetukseen pidetään viittauksina tähän asetukseen liitteessä III olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.
54 artikla
Uudelleenarviointi
Komissio esittää Euroopan parlamentille ja neuvostolle tulokset tämän asetuksen soveltamisesta ennen vuoden 2022 vuoden 2019 päättymistä. [tark. 145]
55 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2013 lukuun ottamatta 32, 35 ja 36 artiklaa, joita sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2014 1 päivästä tammikuuta 2014 . Kuluttajille tiedottamista koskevia 42 artiklan säännöksiä sovelletaan asetuksessa (EU) N:o 1169/2011 säädettyjen voimaantulopäivämäärien mukaisesti . [tark. 146]
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty … ssa/ssä … päivänä …kuuta ….
Euroopan parlamentin puolesta
Puhemies
Neuvoston puolesta
Puheenjohtaja
(1) EUVL C 181, 21.6.2012, s. 183.
(2) EUVL C 225, 27.7.2012, s. 20.
(3) Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 12. syyskuuta 2012.
(4) EYVL L 17, 21.1.2000, s. 22.
(5) EUVL L 214, 4.8.2006, s. 7.
(6) [OJ L 55, 28.2.2011, p. 13.]
(7) Yhteisestä kalastuspolitiikasta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen nimi, numero ja julkaisuviite (2011/0195(COD)).
(8) Yhteisestä kalastuspolitiikasta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen numero (2011/0195(COD)).
(9) EUVL L 343, 22.12.2009, s. 1.
(10) EUVL L 112, 30.4.2011, s. 1
(11) Yhteisestä kalastuspolitiikasta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen numero (2011/0195(COD)).
(12) Yhteisestä kalastuspolitiikasta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen numero (2011/0195(COD)).
(13) EUVL L 164, 25.6.2008, s. 19.
(14) EUVL L 206, 22.7.1992, s. 7.
(15) Yhteisestä kalastuspolitiikasta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen numero (2011/0195(COD)).
(16) Yhteisestä kalastuspolitiikasta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen numero (2011/0195(COD)).
(17) Yhteisestä kalastuspolitiikasta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen numero (2011/0195(COD).
(18) EUVL L 139, 30.4.2004, s. 55.
(19) EUVL L 286, 29.10.2008, s. 1.
(20) EUVL L 304, 22.11.2011, s. 18.
(21) EYVL L 109, 6.5.2000, s. 29.
(22) EYVL L 212, 22.7.1989, s. 79.
(23) EYVL L 163, 17.6.1992, s. 1.
(24) EUVL L 93, 31.3.2006, s. 12.
(25) EUVL L 404, 30.12.2006, s. 9.
(26) EUVL L 93, 31.3.2006, s. 1.
(27) EUVL L 189, 20.7.2007, s. 1.
(28) Tämän asetuksen voimaantulopäivä.
(29) EUVL …".
+ |
Tämän asetuksen numero ja päivämäärä. |
(31) Tämän asetuksen voimaantulopäivä.
Keskiviikko 12. syyskuuta 2012
LIITE I
CN-koodi |
Tavaran kuvaus |
|
a) |
0301 |
Elävät kalat |
0302 |
Tuore tai jäähdytetty kala, ei kuitenkaan kalafileet eikä muu nimikkeen 0304 kalanliha |
|
0303 |
Jäädytetty kala, ei kuitenkaan kalafileet eikä muu nimikkeen 0304 kalanliha |
|
0304 |
Kalafileet ja muu kalanliha (myцs murskeena tai jauhettuna), tuoreet, jäähdytetyt tai jäädytetyt |
|
b) |
0305 |
Kuivattu, suolattu tai suolavedessä oleva kala; savustettu kala, myцs ennen savustamista tai sen aikana kuumakäsitelty; ihmisravinnoksi soveltuvat kalasta valmistetut jauhot, jauheet ja pelletit |
c) |
0306 |
Äyriäiset, kuorineen tai ilman kuorta, elävät, tuoreet, jäähdytetyt, jäädytetyt, kuivatut, suolatut tai suolavedessä; äyriäiset kuorineen, hцyryssä tai vedessä keitetyt, myцs jäähdytetyt, jäädytetyt, kuivatut, suolatut tai suolavedessä; ihmisravinnoksi soveltuvat äyriäisistä valmistetut jauhot, jauheet ja pelletit |
0307 |
Nilviäiset, kuorineen tai ilman kuorta, elävät, tuoreet, jäähdytetyt, jäädytetyt, kuivatut, suolatut tai suolavedessä; vedessä elävät muut selkärangattomat (muut kuin äyriäiset ja nilviäiset), elävät, tuoreet, jäähdytetyt, jäädytetyt, kuivatut, suolatut tai suolavedessä; ihmisravinnoksi soveltuvat vedessä elävistä selkärangattomista (muista kuin äyriäisistä) valmistetut jauhot, jauheet ja pelletit |
|
d) |
|
Muualle kuulumattomat eläintuotteet; ihmisravinnoksi soveltumattomat kuolleet 1 tai 3 ryhmän eläimet |
|
Muut: |
|
|
kalasta, äyriäisistä, nilviäisistä tai muista vedessä elävistä selkärangattomista saadut tuotteet; kuolleet 3 ryhmän eläimet |
|
0511 91 10 |
Kalanjätteet |
|
0511 91 90 |
Muut |
|
e) |
1212 20 00 |
Merilevät ja muut levät |
f) |
|
Kala- ja merinisäkäsrasvat ja -öljyt sekä niiden jakeet, myös puhdistetut, mutta kemiallisesti muuntamattomat |
1504 10 |
Kalanmaksaöljyt ja niiden jakeet |
|
1504 20 |
Kalarasvat ja -öljyt (muut kuin kalanmaksaöljyt) sekä niiden jakeet |
|
g) |
1603 00 |
Lihasta, kalasta, äyriäisistä, nilviäisistä tai muista vedessä elävistä selkärangattomista saadut uutteet ja mehut |
h) |
1604 |
Kalavalmisteet ja -säilykkeet; kaviaari ja kalanmädistä valmistetut kaviaarinkorvikkeet |
i) |
1605 |
Äyriäiset, nilviäiset ja muut vedessä elävät selkärangattomat, valmistetut tai säilцtyt |
j) |
|
Makaronivalmisteet, kuten spagetti, makaroni, nuudelit, lasagne, gnocchi, ravioli ja cannelloni, myцs kypsennetyt tai (lihalla tai muulla aineella) täytetyt tai muulla tavalla valmistetut; couscous, myцs valmistettu |
1902 20 |
Kypsentämättцmät makaronivalmisteet, joita ei ole täytetty eikä muullakaan tavalla valmistettu |
|
1902 20 10 |
joissa on enemmän kuin 20 painoprosenttia kalaa, äyriäisiä, nilviäisiä tai muita vedessä eläviä selkärangattomia |
|
k) |
|
Lihasta, muista eläimenosista, kalasta, äyriäisistä, nilviäisistä tai muista vedessä elävistä selkärangattomista valmistetut ihmisravinnoksi soveltumattomat jauhot, jauheet ja pelletit; eläinrasvan sulatusjätteet |
2301 20 00 |
kalasta, äyriäisistä, nilviäisistä tai muista vedessä elävistä selkärangattomista valmistetut jauhot, jauheet ja pelletit |
|
l) |
|
Valmisteet, jollaisia käytetään eläinten ruokintaan |
2309 90 |
Muut: |
|
ex 2309 90 10 |
Kalaliimavesi |
|
Kalajauhot |
||
Jalostukseen tarkoitetut tonnikalat |
||
Asetuksen (EY) N:o 104/2000 liitteeseen V sisältyvät vesiviljelylajit |
||
Sprattus sprattus - ja Coryphaena hippurus -lajit [tark. 147] |
Keskiviikko 12. syyskuuta 2012
LIITE II
CN-koodi |
Tavaran kuvaus |
0302 22 00 |
punakampela (Pleuronectes platessa) |
ex 0302 29 90 |
hietakampelat (Limanda limanda) |
0302 29 10 |
lasikampelat (Lepidorhombus spp.) |
ex 0302 29 90 |
kampela (Platichthys flesus) |
0302 31 10 ja 0302 31 90 |
valkotonnikala (Thunnus alalunga) |
ex 0302 40 |
Clupea harengus -lajiin kuuluvat sillit ja silakat |
0302 50 10 |
Gadus morhua -lajiin kuuluvat turskat |
0302 61 10 |
Sardina pilchardus -lajiin kuuluvat sardiinit |
0302 62 00 |
kolja (Melanogrammus aeglefinus) |
0302 63 00 |
seiti (Pollachius virens) |
ex 0302 64 |
Scomber scombrus ja Scomber japonicus -lajeihin kuuluvat makrillit |
0302 65 20 ja 0302 65 50 |
piikkihait ja punahait (Squalus acanthias ja Scyliorhinus spp.) |
0302 69 31 ja 0302 69 33 |
punasimput (puna-ahvenet) (Sebastes spp.) |
0302 69 41 |
valkoturska (Merlangius merlangus) |
0302 69 45 |
molvat (Molva spp.) |
0302 69 55 |
sardellit (Engraulis spp.) |
ex 0302 69 68 |
Merluccius merluccius -lajiin kuuluvat kummeliturskat |
0302 69 81 |
merikrotit (Lophius spp.) |
0302 69 99 |
rauskut (Raja spp, Ambrlyraja spp ja Leucoraja spp) |
0302 84 10 |
meribassit (Dicentrarchus labrax) [tark. 148] |
ex 0307 41 10 |
Seepiat (Sepia officinalis ja Rossia macrosoma) |
ex 0306 23 10 ex 0306 23 31 ex 0306 23 39 |
Crangon crangon -lajiin kuuluvat katkaravut sekä pohjankatkaravut (Pandalus borealis) |
0302 23 00 |
kielikampelat (Solea spp.) |
0306 24 30 |
isotaskuravut (Cancer pagurus) |
0306 29 30 |
keisarihummerit (Nephrops norvegicus) |
0303 31 10 |
grönlanninpallas (Reinhardtius hipoglossoides) |
0303 78 11 0303 78 12 0303 78 13 0303 78 19 ja 0303 29 55 0304 29 56 0304 29 58 |
Merluccius-sukuun kuuluvat kummeliturskat |
0303 79 71 |
hammasahven (Dentex dentex) ja pagellit (Pagellus spp.) |
0303 61 00 0304 21 00 0304 91 00 |
miekkakala (Xiphias gladius) |
0306 13 40 0306 13 50 ex 0306 13 80 |
Penaeidae-heimoon kuuluvat katkaravut |
0307 49 18 0307 49 01 |
seepiat (Sepia officinalis, Rossia macrosoma ja Sepiola rondeletti) |
0307 49 31 0307 49 33 0307 49 35 ja 0307 49 38 |
kalmarit (Loligo spp.) |
0307 49 51 |
kalmarit (Ommastrephes sagittatus) |
0307 59 10 |
meritursaat (Octopus spp.) |
0307 99 11 |
Illex spp. |
0303 41 10 |
valkotonnikala (Thunnus alalunga) |
0302 32 10 0303 42 12 0303 42 18 0303 42 42 0303 42 48 |
keltaevätonnikala (Thunnus albacares) |
0302 33 10 0303 43 10 |
boniitti (Katsuwomus pelamis) |
0303 45 10 |
tonnikala (Thunnus thynnus) |
0302 39 10 0302 69 21 0303 49 30 0303 79 20 |
Muut sukuihin Thunnus ja Euthynnus kuuluvat lajit |
ex 0302 29 90 |
pikkupääkampela (Microstomus kitt) |
0302 35 10 ja 0302 35 90 |
tonnikala (Thunnus thynnus) |
ex 0302 69 51 |
lyyraturska (Pollachius pollachius) |
0302 69 75 |
merilahnat (Brama spp.) |
ex 0302 69 82 |
mustakitaturska (Micromesistius poutassou tai Gadus poutassou) |
ex 0302 69 99 |
partaturska (Trisopterus luscus) ja pikkuturska (Trisopterus minutus) |
ex 0302 69 99 |
boga (Boops boops) |
ex 0302 69 99 |
pikkupikarelli (Spicara smaris) |
ex 0302 69 99 |
meriankerias (Conger conger) |
ex 0302 69 99 |
kurnusimput (Trigla spp.) |
ex 0302 69 91 ex 0302 69 99 |
piikkimakrilli (Trachurus spp.) |
ex 0302 69 99 |
keltit (Mugil spp.) |
ex 0302 69 99 ja ex 0304 19 99 |
rauskut (Raja spp.) |
ex 0302 69 99 |
huotrakala (Lepidopus caudatus ja Aphanopus carbo) |
ex 0307 21 00 |
isokampasimpukka (Pecten maximums) |
0307 31 10 |
simpukat (Mytilus spp.) [tark. 150] |
ex 0307 91 00 |
kuningaskotilo (Buccinum undatum) |
ex 0302 69 99 |
keltajuovamullo ja pikkumullo (Mullus surmuletus, Mullus barbatus) |
ex 0302 69 99 |
meriruutana (Spondyliosoma cantharus) |
karjukala (Caproidae) |
|
kilohaili (Sprattus sprattus) |
|
piikkikampela (Psetta maxima) |
|
meribassi (Dicentrarchus labrax) |
|
kultakuore (Argentina silus) |
|
hämähäkkirapu (Maja brachydactela) |
|
hummeri (Homarus gammarus) [tark. 149] |
Keskiviikko 12. syyskuuta 2012
LIITE III
VASTAAVUUSTAULUKKO
Asetus (EY) N:o 104/2000 |
Tämä asetus |
1 artikla |
1, 2, 3, 4 ja 5 artikla |
2 ja 3 artikla |
39, 40 ja 41 artikla |
4 artikla |
42, 43, 44, ja 45 artikla |
5 artiklan 1 kohta |
6, 7, 9, 10, 11, 12 ja 13 artikla |
5 artiklan 2, 3 ja 4 kohta, 6 artikla |
17, 19, 20, 21, 22, 23, 24 ja 25 artikla |
7 artikla |
26, 28, 29, 30 ja 31 artikla |
8 artikla |
— |
9, 10, 11 ja 12 artikla |
32, 33, 34 ja 38 artikla |
13 artikla |
14, 15, 16, 18, 19, 20, 22, 23, 24 ja 25 artikla |
14 artikla |
48 artiklan 2 kohta |
15 artikla |
27 artikla |
16 artikla |
28, 29, 30 ja 31 artikla |
17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26 ja 27 artikla |
35, 36, 37 ja 38 artikla |
28, 29, 30, 31, 32 ja 33 artikla |
— |
34 artikla |
22, 25 ja 37 artikla |
35 artikla |
— |
36 artikla |
— |
37 artikla |
50 ja 51 artikla |
38 ja 39 artikla |
51 artikla |
40 artikla |
— |
41 artikla |
54 artikla |
42 artikla |
52 ja 53 artikla |
43 artikla |
55 artikla |
— |
47 artikla |
— |
48 artiklan 1 kohta |
— |
49 artikla |
Torstai 13. syyskuuta 2012
3.12.2013 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 353/247 |
Torstai 13. syyskuuta 2012
Euroopan yhteisön ja Brasilian liittotasavallan tiede- ja teknologiayhteistyötä koskevan sopimuksen uusiminen ***
P7_TA(2012)0337
Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma 13. syyskuuta 2012 esityksestä neuvoston päätökseksi Euroopan yhteisön ja Brasilian liittotasavallan tiede- ja teknologiayhteistyötä koskevan sopimuksen uusimisesta (10475/2012 – C7-0181/2012 – 2012/0059(NLE))
2013/C 353 E/44
(Hyväksyntä)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon esityksen neuvoston päätökseksi (10475/2012), |
— |
ottaa huomioon Euroopan yhteisön ja Brasilian liittotasavallan tiede- ja teknologiayhteistyötä koskevan sopimuksen tekemisestä 6. kesäkuuta 2005 tehdyn neuvoston päätöksen 2005/781/EY (1), |
— |
ottaa huomioon neuvoston Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 186 artiklan ja 218 artiklan 6 kohdan toisen alakohdan a alakohdan v alakohdan mukaisesti esittämän hyväksyntää koskevan pyynnön (C7-0181/2012), |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 81 artiklan, 90 artiklan 7 kohdan ja 46 artiklan 1 kohdan, |
— |
ottaa huomioon teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan suosituksen (A7-0268/2012), |
1. |
antaa hyväksyntänsä sopimuksen uusimiselle; |
2. |
kehottaa puhemiestä välittämään parlamentin kannan neuvostolle ja komissiolle sekä jäsenvaltioiden ja Brasilian liittotasavallan hallituksille ja parlamenteille. |
(1) EUVL L 295, 11.11.2005, s. 37.
3.12.2013 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 353/247 |
Torstai 13. syyskuuta 2012
EU:n ja Algerian välinen tieteellistä ja teknologista yhteistyötä koskeva sopimus ***
P7_TA(2012)0338
Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma 13. syyskuuta 2012 esityksestä neuvoston päätökseksi Euroopan unionin ja Algerian demokraattisen kansantasavallan välisen tieteellistä ja teknologista yhteistyötä koskevan sopimuksen tekemisestä (08283/2012 – C7-0122/2012 – 2011/0175(NLE))
2013/C 353 E/45
(Hyväksyntä)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon esityksen neuvoston päätökseksi (08283/2012), |
— |
ottaa huomioon 19. maaliskuuta 2012 allekirjoitetun sopimusluonnoksen (17318/2011), |
— |
ottaa huomioon neuvoston Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 186 artiklan, 218 artiklan 6 kohdan toisen alakohdan a alakohdan ja 218 artiklan 7 kohdan mukaisesti esittämän hyväksyntää koskevan pyynnön (C7-0122/2012), |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 81 artiklan, 90 artiklan 7 kohdan ja 46 artiklan 1 kohdan, |
— |
ottaa huomioon teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan suosituksen (A7-0267/2012), |
1. |
antaa hyväksyntänsä sopimuksen tekemiselle; |
2. |
kehottaa puhemiestä välittämään parlamentin kannan neuvostolle ja komissiolle sekä jäsenvaltioiden ja Algerian demokraattisen kansantasavallan hallituksille ja parlamenteille. |
3.12.2013 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 353/248 |
Torstai 13. syyskuuta 2012
Kauppaetuuksien poistaminen tietyiltä valtioilta ***I
P7_TA(2012)0342
Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma 13. syyskuuta 2012 ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi neuvoston asetuksen (EY) N:o 1528/2007 liitteen I muuttamisesta siltä osin kuin on kyse tiettyjen valtioiden poistamisesta neuvottelut päätökseen saaneiden alueiden ja valtioiden luettelosta (COM(2011)0598 – C7-0305/2011 – 2011/0260(COD))
2013/C 353 E/46
(Tavallinen lainsäätämisjärjestys: ensimmäinen käsittely)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon komission ehdotuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle (COM(2011)0598), |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 2 kohdan ja 207 artiklan 2 kohdan, joiden mukaisesti komissio on antanut ehdotuksen Euroopan parlamentille (C7-0305/2011), |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 3 kohdan, |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 55 artiklan, |
— |
ottaa huomioon kansainvälisen kaupan valiokunnan mietinnön sekä kehitysyhteistyövaliokunnan lausunnon (A7-0207/2012), |
1. |
vahvistaa jäljempänä esitetyn ensimmäisen käsittelyn kannan; |
2. |
pyytää komissiota antamaan asian uudelleen Euroopan parlamentin käsiteltäväksi, jos se aikoo tehdä ehdotukseensa huomattavia muutoksia tai korvata sen toisella ehdotuksella; |
3. |
kehottaa puhemiestä välittämään parlamentin kannan neuvostolle ja komissiolle sekä kansallisille parlamenteille. |
Torstai 13. syyskuuta 2012
P7_TC1-COD(2011)0260
Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu ensimmäisessä käsittelyssä 13. syyskuuta 2012, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o …/2012 antamiseksi neuvoston asetuksen (EY) N:o 1528/2007 liitteen I muuttamisesta siltä osin kuin on kyse tiettyjen valtioiden poistamisesta neuvottelut päätökseen saaneiden alueiden ja valtioiden luettelosta
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 207 artiklan 2 kohdan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (1)
sekä katsovat seuraavaa:
(1) |
Talouskumppanuussopimusta, jäljempänä ’sopimus’, koskevat neuvottelut
|
(2) |
Antigua ja Barbudan, Bahaman liittovaltion, Barbadoksen, Belizen, Botswanan tasavallan, Burundin tasavallan, Dominican liittovaltion, Dominikaanisen tasavallan, Fidžin tasavallan, Ghanan tasavallan, Grenadan, Guyanan kooperatiivisen tasavallan, Haitin tasavallan, Jamaikan, Kamerunin tasavallan, Kenian tasavallan, Komorien liiton, Lesothon kuningaskunnan, Madagaskarin tasavallan, Mauritiuksen tasavallan, Mosambikin tasavallan, Namibian tasavallan, Norsunluurannikon tasavallan, Papua-Uuden-Guinean itsenäisen valtion, Ruandan tasavallan, Saint Kittsin ja Nevisin federaation, Saint Lucian, Saint Vincent ja Grenadiinien, Sambian tasavallan, Seychellien tasavallan, Surinamen tasavallan, Swazimaan kuningaskunnan, Tansanian yhdistyneen tasavallan, Trinidadin ja Tobagon tasavallan, Ugandan tasavallan ja Zimbabwen tasavallan (2) kanssa käytyjen sopimusneuvottelujen saaminen päätökseen mahdollisti sen, että kyseiset valtiot voitiin sisällyttää talouskumppanuussopimukset vahvistavissa tai niiden vahvistamiseen johtavissa sopimuksissa määrättyjen järjestelyjen soveltamisesta Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän (AKT) tietyistä valtioista peräisin oleviin tuotteisiin 20 päivänä joulukuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1528/2007 (3) liitteeseen I. |
(3) |
Botswanan tasavalta, Burundin tasavalta, Fidžin tasavalta, Ghanan tasavalta, Haitin tasavalta, Kamerunin tasavalta, Kenian tasavalta, Komorien liitto, Lesothon kuningaskunta, Mosambikin tasavalta, Namibian tasavalta, Norsunluurannikon tasavalta, Ruandan tasavalta, Sambian tasavalta, Swazimaan kuningaskunta, Tansanian yhdistynyt tasavalta, Ugandan tasavalta ja Zimbabwen tasavalta eivät ole toteuttaneet tarvittavia toimia sopimusten ratifioimiseksi. |
(4) |
Tämän vuoksi asetuksen (EY) N:o 1528/2007 2 artiklan 3 kohdan ja erityisesti sen b alakohdan johdosta mainitun asetuksen liitettä I olisi muutettava näiden valtioiden poistamiseksi siitä. |
(5) |
Jotta kumppanit voidaan nopeasti sisällyttää uudelleen mainitun asetuksen liitteeseen I heti, kun ne ovat toteuttaneet tarvittavat toimenpiteet sopimusten ratifioimiseksi, komissiolle olisi sopimusten voimaantuloa odotettaessa siirrettävä valta hyväksyä delegoituja säädöksiä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti tällä asetuksella liitteestä I poistettujen maiden sisällyttämiseksi siihen uudelleen. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti,. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja pannessaan niitä täytäntöön toimitettava kaikki kansallisten asiantuntijoiden tapaamisia koskevat tiedot ja asiakirjat. Komission olisi kutsuttava parlamentin asiantuntijoita osallistumaan näihin kokouksiin , [tark. 1] |
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan asetus (EY) N:o 1528/2007 seuraavasti:
(1) |
Lisätään artiklat seuraavasti: "2 a artikla Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 2 b artiklan mukaisesti liitteen I muuttamiseksi sisällyttämällä siihen uudelleen ne AKT-alueet tai -valtiot, jotka poistettiin kyseisestä liitteestä [Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o …/… (4) (5)] ja jotka ovat sittemmin toteuttaneet tarvittavat toimet sopimuksensa ratifioimiseksi liitteestä I poistamisen jälkeen. 2 b artikla Siirretyn säädösvallan käyttäminen 1. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä tässä artiklassa säädetyin edellytyksin. 2. Siirretään määräämättömäksi ajaksi tämän asetuksen voimaantulosta lukien 2 a artiklassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä komissiolle viideksi vuodeksi … päivästä …kuuta … (6). Komissio laatii siirrettyä säädösvaltaa koskevan kertomuksen viimeistään yhdeksän kuukautta ennen viiden vuoden pituisen kauden päättymistä. Säädösvallan siirtoa jatketaan ilman eri toimenpiteitä samanpituisiksi kausiksi, jollei Euroopan parlamentti tai neuvosto vastusta tällaista jatkamista viimeistään kolme kuukautta ennen kunkin kauden päättymistä. [tark. 2] 3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 2 a artiklassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, päätöksessä mainittuna päivänä. Päätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen. 4. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle. 5. Edellä olevan 2 a artiklan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella neljällä kuukaudella kuukaudella. [tark. 3] |
(2) |
Korvataan liite I tämän asetuksen liitteellä. |
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2014 1 päivästä tammikuuta 2016 . [tark. 4]
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä
Euroopan parlamentin puolesta
Puhemies
Neuvoston puolesta
Puheenjohtaja
(1) Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 13. syyskuuta 2012.
(2) EUVL L 330, 9.12.2008, s. 1.
(3) EUVL L 348, 31.12.2007, s. 1.
+ |
Tämän asetuksen numero. |
(5) EUVL L …,., s."
+ |
Tämän asetuksen voimaantulopäivä. |
Torstai 13. syyskuuta 2012
LIITE
”LIITE I
Luettelo alueista ja valtioista, jotka ovat saaneet päätökseen 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut neuvottelut:
|
ANTIGUA JA BARBUDA |
|
BAHAMAN LIITTOVALTIO |
|
BARBADOS |
|
BELIZE |
|
DOMINICAN LIITTOVALTIO |
|
DOMINIKAANINEN TASAVALTA |
|
GRENADA |
|
GUYANAN KOOPERATIIVINEN TASAVALTA |
|
JAMAIKA |
|
MADAGASKARIN TASAVALTA |
|
MAURITIUKSEN TASAVALTA |
|
PAPUA-UUDEN-GUINEAN ITSENÄINEN VALTIO |
|
SAINT KITTSIN JA NEVISIN FEDERAATIO |
|
SAINT LUCIA |
|
SAINT VINCENT JA GRENADIINIT |
|
SEYCHELLIEN TASAVALTA |
|
SURINAMEN TASAVALTA |
|
TRINIDADIN JA TOBAGON TASAVALTA” |
3.12.2013 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 353/252 |
Torstai 13. syyskuuta 2012
Energian alalla tehtyjä jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden hallitustenvälisiä sopimuksia koskeva tietojenvaihtomekanismi ***I
P7_TA(2012)0343
Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma 13. syyskuuta 2012 ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi energian alalla tehtyjä jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden hallitustenvälisiä sopimuksia koskevan tietojenvaihtomekanismin perustamisesta (COM(2011)0540 – C7-0235/2011 – 2011/0238(COD))
2013/C 353 E/47
(Tavallinen lainsäätämisjärjestys: ensimmäinen käsittely)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon komission ehdotuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle (COM(2011)0540), |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 2 kohdan sekä 194 artiklan, joiden mukaisesti komissio on antanut ehdotuksen Euroopan parlamentille (C7-0235/2011), |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 3 kohdan, |
— |
ottaa huomioon Luxemburgin edustajainhuoneen toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteen soveltamisesta tehdyn pöytäkirjan N:o 2 mukaisesti antaman perustellun lausunnon, jonka mukaan esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi ei ole toissijaisuusperiaatteen mukainen, |
— |
ottaa huomioon 18. tammikuuta 2012 annetun Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1), |
— |
on kuullut alueiden komiteaa, |
— |
ottaa huomioon neuvoston edustajan 5. kesäkuuta 2012 päivätyllä kirjeellä antaman sitoumuksen hyväksyä parlamentin kanta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 4 kohdan mukaisesti, |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 55 artiklan, |
— |
ottaa huomioon teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietinnön sekä ulkoasiainvaliokunnan ja kansainvälisen kaupan valiokunnan lausunnot (A7-0264/2012), |
1. |
vahvistaa jäljempänä esitetyn ensimmäisen käsittelyn kannan; |
2. |
pyytää komissiota antamaan asian uudelleen Euroopan parlamentin käsiteltäväksi, jos se aikoo tehdä ehdotukseensa huomattavia muutoksia tai korvata sen toisella ehdotuksella; |
3. |
kehottaa puhemiestä välittämään parlamentin kannan neuvostolle ja komissiolle sekä kansallisille parlamenteille. |
(1) EYVL C 68, 6.3.2012, s. 65.
Torstai 13. syyskuuta 2012
P7_TC1-COD(2011)0238
Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu ensimmäisessä käsittelyssä 13. syyskuuta 2012, Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o …/2012/EU antamiseksi energia-alalla tehtyjä jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden hallitustenvälisiä sopimuksia koskevan tietojenvaihtomekanismin perustamisesta
(Euroopan parlamentin ja neuvoston päästyä sopimukseen parlamentin kanta vastaa lopullista säädöstä, päätöstä N:o 994/2012/EU.)
3.12.2013 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 353/254 |
Torstai 13. syyskuuta 2012
Maataloustuotteiden laatujärjestelmät ***I
P7_TA(2012)0344
Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma 13. syyskuuta 2012 ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi maataloustuotteiden laatujärjestelmistä (KOM(2010)0733 – C7-0423/2010 – 2010/0353(COD))
2013/C 353 E/48
(Tavallinen lainsäätämisjärjestys: ensimmäinen käsittely)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon komission ehdotuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle (KOM(2010)0733), |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 2 kohdan sekä 43 artiklan 2 kohdan ja 118 artiklan 1 kohdan, joiden mukaisesti komissio on antanut ehdotuksen Euroopan parlamentille (C7-0423/2010), |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 3 kohdan, |
— |
ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean 5. toukokuuta 2011 antaman lausunnon (1), |
— |
ottaa huomioon alueiden komitean 12. toukokuuta 2011 antaman lausunnon (2), |
— |
ottaa huomioon neuvoston edustajan 25. kesäkuuta 2012 päivätyllä kirjeellä antaman sitoumuksen hyväksyä Euroopan parlamentin kanta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 4 kohdan mukaisesti, |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 55 artiklan, |
— |
ottaa huomioon maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan mietinnön (A7-0266/2011), |
1. |
vahvistaa jäljempänä esitetyn ensimmäisen käsittelyn kannan; |
2. |
panee merkille tämän päätöslauselman liitteenä olevan komission lausuman; |
3. |
pyytää komissiota antamaan asian uudelleen Euroopan parlamentin käsiteltäväksi, jos se aikoo tehdä ehdotukseensa huomattavia muutoksia tai korvata sen toisella ehdotuksella; |
4. |
kehottaa puhemiestä välittämään parlamentin kannan neuvostolle ja komissiolle sekä kansallisille parlamenteille. |
(1) EUVL C 218, 23.7.2011, s. 114.
(2) EUVL C 192, 1.7.2011, s. 28.
Torstai 13. syyskuuta 2012
P7_TC1-COD(2010)0353
Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu ensimmäisessä käsittelyssä 13. syyskuuta 2012, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o …/2012 antamiseksi maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä
(Euroopan parlamentin ja neuvoston päästyä sopimukseen parlamentin kanta vastaa lopullista säädöstä, asetusta (EU) N:o 1151/2012.)
Torstai 13. syyskuuta 2012
Liite
Neuvoston lausuma
"Neuvosto on pannut merkille, että Euroopan parlamentti pitää tärkeänä ulottaa SAN- ja SMM-juustojen tuotannon hallinnointijärjestelmän koskemaan muitakin SAN- ja SMM-tuotteita.
Neuvosto sitoutuu käsittelemään SAN- ja SMM-tuotteiden tarjonnan hallinnointia koskevaa kysymystä neuvotellessaan Euroopan parlamentin kanssa komission yhtä yhteistä markkinajärjestelyä koskevasta yhteisen maatalouspolitiikan uudistusehdotuksesta, johon sisältyy säännös välineistä maatalousmarkkinoiden tarjonnan sääntelemiseksi."
3.12.2013 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 353/255 |
Torstai 13. syyskuuta 2012
Eurooppalaiset yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneet rahastot ***I
P7_TA(2012)0345
Euroopan parlamentin tarkistukset 13. syyskuuta 2012 ehdotukseen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi eurooppalaisista yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneista rahastoista (COM(2011)0862 – C7-0489/2011 – 2011/0418(COD)) (1)
2013/C 353 E/49
(Tavallinen lainsäätämisjärjestys: ensimmäinen käsittely)
[tarkistus 2]
EUROOPAN PARLAMENTIN TARKISTUKSET (2)
komission ehdotukseen
(1) Tarkistusten hyväksymisen jälkeen asia päätettiin palauttaa valiokuntakäsittelyyn työjärjestyksen 57 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti (A7-0194/2012).
(2) Tarkistukset: uusi tai muutettu teksti merkitään lihavoidulla kursiivilla, poistot symbolilla ▐.
Torstai 13. syyskuuta 2012
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o …/2012
eurooppalaisista yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneista rahastoista
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 114 artiklan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan keskuspankin lausunnon (1),
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (3),
sekä katsovat seuraavaa:
(1) |
Kun sijoittajat entistä useammin pyrkivät myös yhteiskunnallisiin tavoitteisiin pelkän taloudellisen tuoton etsinnän sijasta, unionissa ovat alkaneet muotoutua yhteiskunnallisesti vastuullisten sijoitusten markkinat, joista osan muodostavat yhteiskunnallisiin yrityksiin suuntautuneet sijoitusrahastot. Nämä sijoitusrahastot rahoittavat yhteiskunnallisia yrityksiä, jotka yhteiskunnallisiin ongelmiin innovatiivisia ratkaisuja tarjotessaan toimivat yhteiskunnallisen muutoksen aikaansaajana muun muassa tasaamalla rahoituskriisin sosiaalisia vaikutuksia ja näin osaltaan vaikuttavat arvokkaalla tavalla Eurooppa 2020 -strategian tavoitteiden saavuttamiseen. |
(1 a) |
Tämä asetus on osa yhteiskunnallisen yrittäjyyden aloitetta, jonka komissio esitti 25 päivänä lokakuuta 2011 antamassaan tiedonannossa "Sosiaalisen yrittäjyyden aloite – Suotuisan toimintaympäristön luominen sosiaalisen talouden ja innovoinnin keskiöön kuuluville sosiaalisille yrityksille". |
(2) |
On tarpeen vahvistaa eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston nimityksen käyttöä koskeva yhteinen säädöskehys, jolla säädetään erityisesti tällä nimellä toimivien rahastojen salkun koostumuksesta, kyseisille rahastoille sallittavista sijoituskohteista ja -instrumenteista sekä sijoittajaryhmistä, jotka voivat sijoittaa unionissa kyseisiin rahastoihin yhdenmukaisten säännösten nojalla. Jos tällainen yhteinen kehys puuttuu, vaarana on, että jäsenvaltiot ryhtyvät toisistaan poikkeaviin kansallisen tason toimenpiteisiin, joilla on suora kielteinen vaikutus sisämarkkinoiden toimintaan ja joka luo sille esteitä, sillä silloin rahastoihin, jotka haluavat toimia koko unionin alueella, sovellettaisiin eri jäsenvaltioissa erilaisia sääntöjä. Lisäksi salkun koostumusta, sijoituskohteita ja vaatimukset täyttäviä sijoittajia koskevien vaatimusten erilaisuudesta saattaisi olla seurauksena sijoittajansuojan vaihtelua sekä epäselvyyttä eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen tarjoamista sijoitusmahdollisuuksista. Sijoittajien olisi myös kyettävä vertaamaan erilaisten eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen tarjoamia sijoitusmahdollisuuksia. On tarpeen poistaa merkittävät esteet eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen rajat ylittävältä varainhankinnalta, torjua rahastojen välisen kilpailun vääristyminen ja estää kaikenlaisten todennäköisten kaupan esteiden ja kilpailun vääristymien syntyminen jatkossa. Sopivin oikeusperusta on näin ollen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 114 artikla sellaisena kuin sitä on tulkittu Euroopan unionin tuomioistuimen yhtenäisessä oikeuskäytännössä. |
(3) |
On tarpeen hyväksyä asetus, jolla vahvistetaan eurooppalaisia yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneita rahastoja koskevat yhdenmukaiset säännöt sekä asetetaan kaikissa jäsenvaltioissa vastaavia velvoitteita tällaisten rahastojen hoitajille, jotka haluavat kerätä pääomia koko unionin alueella eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston nimitystä käyttäen. Näillä vaatimuksilla pitäisi voida taata tällaisiin rahastoihin sijoittamisesta kiinnostuneiden sijoittajien luottamus. |
(3 a) |
Tätä asetusta ei sovelleta jo olemassa oleviin kansallisiin järjestelyihin, jotka mahdollistavat yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen sijoittamisen ja joissa ei käytetä eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston nimitystä. |
(4) |
Kun eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston nimityksen käyttöön liittyvät vaatimukset määritellään asetuksen muodossa, pitäisi sillä voida varmistaa, että näitä vaatimuksia sovelletaan suoraan sellaisten yhteissijoitusyritysten hoitajiin, jotka käyttävät tätä nimitystä varainhankinnassa. Näin taattaisiin yhdenmukaiset olosuhteet tämän nimityksen käytölle ja estettäisiin toisistaan poikkeavat kansalliset vaatimukset, jotka aiheutuisivat direktiivin saattamisesta osaksi kansallista lainsäädäntöä. Tämän asetuksen mukaan mainittua nimitystä käyttävien yhteissijoitusyritysten olisi noudatettava samoja sääntöjä koko unionin alueella, mikä myös lisäisi yhteiskunnallisiin yrityksiin suuntautuviin rahastoihin sijoittamisesta kiinnostuneiden sijoittajien luottamusta. Asetuksen käyttäminen vähentäisi myös sääntelyn monimutkaisuutta ja näitä rahastoja koskevien, usein toisistaan poikkeavien kansallisten säännösten noudattamisesta hoitajille aiheutuvia kuluja, erityisesti kun kyseessä ovat hoitajat, jotka haluavat kerätä pääomia muistakin jäsenvaltioista. Asetuksen pitäisi myös auttaa kilpailun vääristymien poistamisessa. |
(4 a) |
Eurooppalaisia yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneita rahastoja olisi oltava mahdollista hoitaa joko ulkopuolelta tai sisäisesti. Kun eurooppalaista yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistunutta rahastoa hoidetaan sisäisesti, eurooppalainen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistunut rahasto on myös rahaston hoitaja, ja sen olisi siksi noudatettava kaikkia tämän asetuksen eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen hoitajia koskevia vaatimuksia ja se olisi rekisteröitävä tällaisen rahaston hoitajaksi. Sisäisesti hoidetun eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston ei pitäisi kuitenkaan sallia toimia muiden yhteissijoitusyritysten tai siirtokelpoisiin arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavien yritysten ulkopuolisena hoitajana. |
(5) |
Tämän asetuksen sekä muiden yhteissijoitusyrityksiä ja niiden hoitajia koskevien sääntöjen välisen suhteen selventämiseksi on tarpeen todeta, että tätä asetusta olisi sovellettava vain sellaisten yhteissijoitusyritysten hoitajiin, jotka eivät ole siirtokelpoisiin arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä (yhteissijoitusyritykset) koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 13 päivänä heinäkuuta 2009 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2009/65/EY (4) tarkoitettuja yhteissijoitusyrityksiä mutta jotka ovat sijoittautuneet unioniin ja jotka niiden kotijäsenvaltion toimivaltainen viranomainen on rekisteröinyt vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitajista 8 päivänä kesäkuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/61/EU (5) mukaisesti , edellyttäen, että nämä hoitajat hallinnoivat eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen salkkuja . Tämän asetuksen nojalla rekisteröityjen eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen hoitajien, jotka ovat ulkopuolisia hoitajia, olisi kuitenkin sallittava hoitaa myös siirtokelpoisiin arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä direktiivin 2009/65/EY mukaisesti myönnetyn toimiluvan nojalla. |
(5 a) |
Lisäksi tätä asetusta sovelletaan vain sellaisten yhteissijoitusyritysten hoitajiin, joiden hallinnoitavien sijoituskohteiden yhteisarvo ei ylitä direktiivin 2011/61/EU 3 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettua kynnysarvoa. Tämä tarkoittaa, että tämän asetuksen mukainen kynnysarvo lasketaan samalla tavoin kuin direktiivin 2011/61/EU 3 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettu kynnysarvo. Tämän asetuksen nojalla rekisteröidyt eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen hoitajat, joiden sijoituskohteiden yhteisarvo myöhemmin ylittää direktiivin 2011/61/EU 3 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetun kynnysarvon ja joiden on sen vuoksi saatava kotijäsenvaltionsa toimivaltaisilta viranomaisilta toimilupa mainitun direktiivin 6 artiklan mukaisesti, voivat kuitenkin edelleen käyttää eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston nimitystä markkinoidessaan eurooppalaisia yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneita rahastoja unionin alueella edellyttäen, että ne täyttävät kyseisessä direktiivissä asetetut vaatimukset ja että ne jatkossakin aina noudattavat tässä asetuksessa säädettyjä eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston nimityksen käyttöä koskevia vaatimuksia eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen osalta. Tätä sovelletaan sekä jo olemassa oleviin eurooppalaisiin yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneihin rahastoihin että sellaisiin eurooppalaisiin yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneihin rahastoihin, jotka on perustettu kynnysarvon ylittämisen jälkeen. |
(6) |
Jos yhteissijoitusyrityksen hoitaja ei halua käyttää eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston nimitystä, ei tätä asetusta sovelleta. Sellaisissa tapauksissa sovelletaan edelleen jo olemassa olevia kansallisia sääntöjä ja unionin yleisiä sääntöjä. |
(7) |
Tässä asetuksessa olisi vahvistettava yhdenmukaiset säännöt, jotka koskevat eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen luonnetta, erityisesti niitä salkkuyrityksiä, joihin vaatimukset täyttävät eurooppalaiset yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneet rahastot voivat sijoittaa, sekä käytettäviä sijoitusinstrumentteja. Tämä on tarpeen, jotta on mahdollista erottaa toisistaan selkeästi vaatimukset täyttävä eurooppalainen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistunut rahasto sekä toisaalta muut vaihtoehtoiset sijoitusrahastot, joiden sijoitusstrategiat ovat vähemmän erikoistuneita ja jotka tekevät esimerkiksi yritysostoja, joiden edistämiseen ei tällä asetuksella pyritä. |
(7 a) |
Tavoitteena on määritellä tarkasti tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvat yhteissijoitusyritykset ja varmistaa, että sijoituskohteena ovat yhteiskunnalliset yritykset, minkä vuoksi eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen olisi katsottava olevan rahastoja, joiden yhteenlasketuista pääomasijoituksista ja maksamattomista pääomasitoumuksista vähintään 70 prosenttia on tarkoitus sijoittaa kyseisiin yrityksiin. Eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston ei pitäisi sallia sijoittaa yli 30:tä prosenttia yhteenlasketuista pääomasijoituksistaan ja maksamattomista pääomasitoumuksistaan muihin kuin vaatimukset täyttäviin sijoituskohteisiin. Tämä tarkoittaa, että muiden kuin vaatimukset täyttävien sijoitusten enimmäisrajan olisi aina oltava 30 prosenttia ja että 70 prosenttia eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston toimintakauden sijoituksista olisi varattava vaatimukset täyttäviin sijoituksiin. Edellä mainitut rajat olisi laskettava sijoitettavissa olevien määrien perusteella, kun niistä on vähennetty kaikki asiaankuuluvat kustannukset ja käteisvarat. Tässä asetuksessa olisi täsmennettävä edellä mainittujen sijoitusrajojen laskemiseksi tarvittavat tiedot. |
(7 b) |
Tarvittavan selkeyden ja varmuuden aikaansaamiseksi tässä asetuksessa olisi myös säädettävä yhdenmukaisista säännöksistä, joiden perusteella yhteiskunnallisten yritysten voidaan todeta olevan vaatimukset täyttäviä salkkuyrityksiä. Yhteiskunnallinen yritys on yhteisötalouden toimija, jonka päätavoitteena on saada aikaan sosiaalinen vaikutus ennemminkin kuin tuottaa voittoa omistajilleen tai osakkailleen. Se toimii tuottamalla markkinoille tavaroita ja palveluita ja käyttää voitot pääasiassa yhteiskunnallisten tavoitteiden aikaansaamiseen. Sitä johdetaan vastuullisella ja avoimella tavalla ja erityisesti osallistamalla työntekijät, kuluttajat ja sidosryhmät, joihin sen kaupallinen toiminta vaikuttaa. |
(7 c) |
Koska yhteiskunnallisten yritysten ensisijaisena tavoitteena on myönteisten yhteiskunnallisten vaikutusten aikaansaaminen voittojen maksimoinnin sijasta , asetuksessa olisi edistettävä vain sellaisten vaatimukset täyttävien salkkuyritysten tukemista, joiden tavoitteena on ▐ mitattavissa olevien myönteisten yhteiskunnallisten vaikutusten aikaansaaminen . Mitattavissa oleviin myönteisiin yhteiskunnallisiin vaikutuksiin voisi kuulua palvelujen tuottaminen maahanmuuttajille, jotka jäävät muutoin niiden ulkopuolelle, tai syrjäytyneiden ryhmien palauttaminen työmarkkinoille tarjoamalla työpaikkoja, tukea tai koulutusta. Nämä yritykset käyttävät tuottojaan ensisijaisen yhteiskunnallisen tavoitteensa saavuttamiseen , ja niitä johdetaan vastuullisella ja avoimella tavalla. Sellaisia yleensä poikkeuksellisia tapauksia varten, joissa vaatimukset täyttävä salkkuyritys haluaa jakaa voittojaan osakkailleen ja omistajilleen, olisi vaatimukset täyttävällä salkkuyrityksellä oltava ennalta määritellyt menettelyt ja säännöt siitä, miten voittoja osakkaille ja omistajille jaetaan. Näissä säännöissä olisi mainittava, että voittojen jakaminen ei saa vaarantaa yrityksen ensisijaisen yhteiskunnallisen tavoitteen saavuttamista. |
(8) |
Yhteiskunnallisiin yrityksiin kuuluu monenlaisia, oikeudelliselta muodoltaan vaihtelevia yrityksiä, jotka tuottavat yhteiskunnallisia palveluja tai tuotteita muita heikommassa asemassa oleville , syrjäytyneille tai huono-osaisille henkilöille. Tällaisia palveluja ovat esimerkiksi asunnonvälitys, terveydenhuoltopalvelut, iäkkäiden tai vammaisten avustaminen, lastenhoito, työllisyys- ja koulutuspalvelut sekä huollettavien henkilöiden hoidon järjestäminen. Yhteiskunnallisia yrityksiä ovat myös yritykset, jotka tuottavat tavaroita tai palveluja käyttäen tuotantomenetelmää, joka on yhteiskunnalliseen tavoitteeseen soveltuva , mutta joiden toiminta voi jäädä yhteiskunnallisten palvelujen tai tavaroiden tuotannon ulkopuolelle. Tällaista toimintaa voi olla esimerkiksi sellaisten henkilöiden yhteiskunnallinen ja ammatillinen integroiminen työpaikkojen kautta, jotka ovat muita heikommassa asemassa erityisesti riittämättömän pätevyyden taikka syrjäytymiseen johtavien sosiaalisten tai ammatillisten ongelmien vuoksi. Tällaiseen toimintaan voi kuulua myös ympäristönsuojelu, jolla on yhteiskunnallista vaikutusta, kuten päästöjen vähentäminen, kierrättäminen ja uusiutuva energia. |
(8 a) |
Tämän asetuksen tarkoituksena on tukea yhteiskunnallisten yritysten kasvua unionin alueella. Sijoitukset kolmansiin maihin sijoittautuneisiin vaatimukset täyttäviin salkkuyrityksiin voivat tuoda lisää pääomaa eurooppalaisiin yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneisiin rahastoihin ja siten hyödyttää yhteiskunnallisia yrityksiä unionin alueella. Sijoituksia ei kuitenkaan pitäisi missään olosuhteissa tehdä kolmansien maiden salkkuyrityksiin, jotka ovat sijoittautuneet veroparatiiseihin tai yhteistyöhaluttomille lainkäyttöalueille. |
(8 b) |
Eurooppalainen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistunut rahasto ei saisi olla sijoittautunut veroparatiisiin tai yhteistyöhaluttomalle lainkäyttöalueelle, kuten kolmansiin maihin, joissa veroja ei kanneta lainkaan tai verotus on nimellistä, joista puuttuvat asianmukaiset yhteistyöjärjestelyt eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitajan kotijäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten ja yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston sijoittautumisvaltion valvontaviranomaisten välillä tai joista puuttuu tosiasiallinen tietojenvaihto veroasioissa. Eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston ei pitäisi myöskään sijoittaa lainkäyttöalueille, joka täyttää jonkin edellä mainituista perusteista. |
(8 c) |
Eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen hoitajien olisi voitava houkutella uusia pääomasitoumuksia kyseisen rahaston toimintakaudella. Tällaiset eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston toimintakauden aikana saadut uudet pääomasitoumukset olisi otettava huomioon, kun harkitaan seuraavaa sijoitusta muuhun kuin vaatimukset täyttävään sijoituskohteeseen. Uudet pääomasitoumukset olisi sallittava eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston säännöissä tai perustamisasiakirjoissa vahvistettujen perusteiden ja edellytysten mukaisesti. |
(9) |
Yhteiskunnallisten yritysten erityiset rahoitustarpeet huomioon ottaen on syytä saada aikaan selvä käsitys siitä, millaisia instrumentteja eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston olisi käytettävä tällaiseen rahoitukseen. Tästä syystä asetuksessa määritetään yhtenäiset säännöt eurooppalaiselle yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneelle rahastolle mahdollisista sijoitusinstrumenteista, kuten oman pääoman ehtoisista ja oman pääoman luonteisista instrumenteista, velkainstrumenteista, omat vekselit ja sijoitustodistukset mukaan luettuina , sijoituksista muihin eurooppalaisiin yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneisiin rahastoihin , vakuudellisista tai vakuudettomista lainoista ja avustuksista . Jotta voidaan kuitenkin estää vaatimukset täyttäviin salkkuyrityksiin tehtävien sijoitusten heikkeneminen, eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen sijoitukset muihin eurooppalaisiin yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneisiin rahastoihin olisi sallittava vain, kun kyseiset rahastot eivät ole sijoittaneet yli 10:tä prosenttia yhteenlasketuista pääomasijoituksistaan ja maksamattomista pääomasitoumuksistaan muihin eurooppalaisiin yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneisiin rahastoihin. |
(9 a) |
Eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen ydintoimintoihin kuuluu rahoituksen tarjoaminen yhteiskunnallisille yrityksille ensisijaisten sijoitusten kautta. Eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen ei pitäisi osallistua systeemisesti merkittävään pankkitoimintaan tavanomaisen vakavaraisuutta koskevan sääntelykehyksen ulkopuolella (ns. varjopankkitoimintaan). Niiden ei pitäisi myöskään noudattaa tyypillisiä pääomasijoitusstrategioita, kuten velkarahoitteisia yritysostoja. |
(10) |
Sijoitussalkulle tarpeellisen joustavuuden säilyttämiseksi eurooppalainen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistunut rahasto voi sijoittaa ▐ muihin kuin vaatimukset täyttäviin kohteisiin, kunhan tällaiset sijoitukset eivät ylitä muille kuin vaatimukset täyttäville sijoituksille säädettyä 30 prosentin rajaa . ▐ Käteisvaroja ▐ ei saisi ottaa huomioon tätä rajaa laskettaessa , sillä käteisvaroja ei tulisi pitää sijoituksina. Eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen olisi osallistuttava koko salkussaan sijoituksiin, jotka ovat yhdenmukaisia niiden eettisen sijoitusstrategian kanssa, ja niiden ei esimerkiksi pitäisi tehdä sijoituksia muun muassa aseteollisuuteen, jos niissä saatetaan loukata ihmisoikeuksia tai jos niihin liittyy elektroniikkajätteen hävittäminen. |
(11) |
Jotta voidaan varmistaa, että eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston nimitys on kaikkien unionin alueen sijoittajien silmissä luotettava ja helposti tunnistettava, olisi tässä asetuksessa säädettävä, että ainoastaan tässä asetuksessa tarkoitettuja yhdenmukaisia laatukriteereitä noudattavat eurooppalaisten yhteiskunnallisten yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen hoitajat saavat käyttää tätä nimitystä markkinoidessaan rahastoja unionin alueella. |
(12) |
Eurooppalaisilla yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneilla rahastoilla on oltava oma, tunnistettava, niiden tarkoitukseen soveltuva profiili, minkä varmistamiseksi tällaisille rahastoille sallittavasta salkun koostumuksesta ja sijoitustekniikoista on oltava yhdenmukaiset säännöt. |
(13) |
Jotta eurooppalaiset yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneet rahastot eivät osaltaan aiheuta systeemisten riskien muodostumista ja jotta ne sijoitustoiminnassaan keskittyvät vaatimukset täyttävien salkkuyritysten tukemiseen, ▐ rahaston tasolla ei saisi sallia vivutuksen käyttöä . Eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitajan pitäisi voida ottaa luottoa, laskea liikkeeseen velkaobligaatioita tai antaa takuita eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen tasolla vain, jos tällainen luotonotto tai tällaiset velkaobligaatiot tai takuut katetaan maksamattomilla sitoumuksilla eivätkä ne siten kasvata rahaston riskiä sen pääomasitoumusten tasoa suuremmaksi. Tässä toimintamallissa eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston sijoittajien antamat rahalainat, jotka katetaan täysin kyseisten sijoittajien pääomasitoumuksilla, eivät kasvata eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston riskiä, joten ne pitäisi sallia. Rahaston on kuitenkin pystyttävä kattamaan myös epätavalliset likviditeettitarpeet, joita saattaa syntyä sijoittajien pääomasitoumusten maksun ja näiden pääomien tosiasiallisen tilille saamisen välissä, minkä vuoksi lyhytaikainen lainanotto olisi sallittava edellyttäen, että se ei ylitä maksamattomien pääomasitoumusten määrää. |
(14) |
Eurooppalaisia yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneita rahastoja on markkinoitava vain sellaisille sijoittajille, joilla on kokemusta, tietoa ja asiantuntemusta tehdä omat sijoituspäätöksensä ja arvioida asianmukaisesti rahastoihin liittyvät riskit , ja sijoittajien luottamus ja usko eurooppalaisiin yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneihin rahastoihin on säilytettävä, minkä varmistamiseksi olisi säädettävä eräistä erityisistä suojatoimista. Eurooppalaisia yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneita rahastoja olisi tästä syystä ▐ markkinoitava vain sellaisille sijoittajille, jotka ovat ammattimaisia asiakkaita tai joita voidaan pitää sellaisina rahoitusvälineiden markkinoista 21 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/39/EY (6) nojalla. Jotta eurooppalaisiin yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneisiin rahastoihin tehtäviä sijoituksia varten olisi kuitenkin olemassa riittävän laaja sijoittajapohja, on toivottavaa, että myös eräillä muilla sijoittajilla, kuten varakkailla yksityishenkilöillä, on mahdollisuus tehdä sijoituksia näihin rahastoihin. Kyseisiä muita sijoittajia varten olisi säädettävä erityisistä suojakeinoista, jotta voidaan varmistaa, että eurooppalaisia yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneita rahastoja markkinoidaan vain sellaisille sijoittajille, joiden sijoittajaprofiili sopii tällaisten sijoitusten tekemiseen. Nämä suojakeinot sulkevat pois markkinoinnin määräaikaistalletusten välityksellä. Eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitajan hallinnointiin osallistuvien johtohenkilöiden ja työntekijöiden olisi myös voitava tehdä sijoituksia hoitamaansa eurooppalaiseen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneeseen rahastoon, sillä kyseiset henkilöt ovat riittävän perehtyneitä voidakseen osallistua kyseisiin sijoituksiin. |
(15) |
Jotta voidaan varmistaa, että vain sellaiset eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen hoitajat, jotka täyttävät yhdenmukaiset markkinakäyttäytymistä koskevat vaatimukset, käyttävät eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston nimitystä, olisi tässä asetuksessa annettava liiketoiminnan harjoittamista sekä eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitajan ja sen sijoittajien välistä suhdetta koskevia sääntöjä. Samasta syystä asetuksessa olisi myös säädettävä yhdenmukaisista ehdoista, jotka koskevat kyseisten hoitajien eturistiriitojen käsittelyä. Kyseisissä säännöksissä olisi myös edellytettävä, että hoitajalla on käytössä tarvittavat organisaatio- ja hallintojärjestelyt, joilla eturistiriitojen asianmukainen käsittely voidaan varmistaa. |
(15 a) |
Kun eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitaja aikoo siirtää tehtäviä kolmannelle osapuolelle, tehtävien siirtäminen rahaston hoitajalta kolmannelle osapuolelle ei saisi vaikuttaa hoitajan vastuuseen eurooppalaista yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistunutta rahastoa ja sen sijoittajia kohtaan. Lisäksi rahaston hoitaja ei myöskään saisi siirtää toimintojaan niin laajasti, että sen ei enää käytännössä katsottaisi olevan eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitaja ja että siitä tulee postilaatikkoyhteisö. Rahaston hoitajan olisi tällöinkin oltava edelleen aina vastuussa siirrettyjen toimintojen asianmukaisesta hoitamisesta sekä tämän asetuksen noudattamisesta. Toimintojen siirto ei saa vaarantaa eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitajan tehokasta valvontaa eikä varsinkaan estää sitä toimimasta eikä hoitamasta eurooppalaista yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistunutta rahastoa sijoittajien parhaan edun mukaisesti. |
(16) |
Myönteisten yhteiskunnallisten vaikutusten aikaansaaminen sijoittajien saaman taloudellisen tuoton lisäksi on erityisesti yhteiskunnallisiin yrityksiin keskittyvien sijoitusrahastojen olennainen piirre, joka erottaa ne muista sijoitusrahastoista. Tästä syystä tässä asetuksessa olisi edellytettävä, että eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen hoitajat ottavat käyttöön menettelyitä, joilla vaatimukset täyttäviin salkkuyrityksiin sijoittamalla aikaansaatuja myönteisiä yhteiskunnallisia vaikutuksia voidaan ▐ mitata. |
(16 a) |
Nykyisin yhteiskunnallisiin tuloksiin tai vaikutuksiin tähtäävät rahastot tavallisesti arvioivat ja keräävät tietoa siitä, miten yhteiskunnalliset yritykset saavuttavat tavoittelemansa tulokset. Yhteiskunnalliset yritykset voivat tähdätä monenlaisiin eri yhteiskunnallisiin tuloksiin tai vaikutuksiin. Siksi on kehitetty erilaisia tapoja, joilla voidaan tunnistaa yhteiskunnalliset vaikutukset ja mitata niitä. Esimerkiksi yritys, joka pyrkii auttamaan huono-osaisia henkilöitä, voi ilmoittaa tällaisten autettujen henkilöiden määrän, kuten työntekijät, joilla ei muuten olisi työpaikkaa. Yritys, joka pyrkii parantamaan vapautuneiden vankien sopeutumista yhteiskuntaan, voi arvioida suoritustaan rikosten uusimista koskevien lukujen perusteella. Rahastot auttavat yrityksiä valmistelemaan ja tarjoamaan tietoa tavoitteistaan ja saavutuksistaan sekä keräämään sitä sijoittajille. Vaikka tieto yhteiskunnallisista vaikutuksista on hyvin tärkeää sijoittajille, eri yhteiskunnallisia yrityksiä ja eri rahastoja on vaikeaa vertailla, koska niiden tavoittelemissa yhteiskunnallisissa tuloksissa on eroja ja koska nykyiset lähestymistavat ovat monenlaisia. Jotta voidaan edistää tällaisten tietojen yhdenmukaisuutta ja vertailtavuutta pitkällä aikavälillä ja tiedon hankkimista koskevien menettelyjen tehokkuutta, on syytä antaa delegoituja säädöksiä tällä alalla. Delegoiduilla säädöksillä olisi myös varmistettava suurempi selkeys valvonnasta vastaavien tahojen, eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen ja yhteiskunnallisten yritysten kannalta. |
(17) |
Eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston nimityksen luotettavuuden varmistamiseksi olisi tässä asetuksessa annettava myös eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitajan organisaatiota koskevia laatuvaatimuksia. Tästä syystä tässä asetuksessa olisi säädettävä yhdenmukaisista ja oikeasuhteisista vaatimuksista, jotka koskevat huolehtimista ▐ riittävistä teknisistä resursseista ja henkilöstöresursseista ▐. |
(17 a) |
Jotta voidaan varmistaa eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston asianmukainen hallinnointi ja hoitajan kyky kattaa sen toiminnasta aiheutuvat mahdolliset riskit, tässä asetuksessa olisi säädettävä eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen hoitajiin sovellettavista yhdenmukaisista ja oikeasuhteisista vaatimuksista, jotka koskevat riittävistä omista varoista huolehtimista. Tällaisten omien varojen määrän olisi oltava riittävä eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston jatkuvuuden ja asianmukaisen hallinnoinnin varmistamiseksi. |
(18) |
Sijoittajansuojan vuoksi on välttämätöntä varmistaa, että eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen varat arvotetaan asianmukaisesti. Tästä syystä eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen säännöissä tai perustamisasiakirjoissa olisi annettava varojen arvottamista koskevia sääntöjä. Tällä olisi varmistettava arvottamisen luotettavuus ja avoimuus. |
(19) |
Eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston nimitystä käyttävien rahastojen hoitajien riittävä raportoiminen toiminnastaan on varmistettava säätämällä yhdenmukaiset vuosikertomuksia koskevat säännöt. |
(20) |
Jotta eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston nimityksen luotettavuus sijoittajien silmissä voidaan varmistaa, on välttämätöntä, että nimitystä käyttävät vain sellaiset rahastojen hoitajat, joiden sijoituspolitiikka ja -tavoitteet ovat täysin avoimet. Tässä asetuksessa olisi tämän vuoksi säädettävä yhdenmukaisista säännöistä, jotka koskevat eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitajan tiedonantovelvollisuutta sijoittajia kohtaan. Sääntöjä olisi annettava yhteiskunnallisiin yrityksiin sijoittamiselle ominaisista seikoista, jotta annetut tiedot olisivat yhdenmukaisia ja vertailtavia. Tietoja on annettava myös kriteereistä ja menettelyistä, joita käytetään valittaessa tietyt vaatimukset täyttäviä salkkuyrityksiä sijoituskohteiksi. Lisäksi on annettava tietoja sijoituspolitiikalla aikaansaatavista myönteisistä yhteiskunnallisista vaikutuksista sekä niiden seurannasta ja arvioinnista. Sijoittajien tällaisia sijoituksia kohtaan tunteman luottamuksen ja uskon takaamiseksi on annettava tietoja myös niistä eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston sijoituskohteista, jotka ovat muita kuin vaatimukset täyttäviä salkkuyrityksiä, sekä näiden valintaperusteista. |
(21) |
Tässä asetuksessa säädettyjen yhdenmukaisten vaatimusten tehokkaan valvonnan varmistamiseksi kotijäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen olisi valvottava, että eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitaja noudattaa tässä asetuksessa säädettyjä yhdenmukaisia vaatimuksia. Tätä varten sellaisen eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitajan, joka haluaa markkinoida rahastojaan eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston nimellä, olisi ilmoitettava aikomuksestaan kotijäsenvaltionsa toimivaltaiselle viranomaiselle. Toimivaltaisen viranomaisen olisi rekisteröitävä rahaston hoitaja, jos kaikki tarvittavat tiedot on toimitettu ja jos tämän asetuksen vaatimusten noudattamista varten tarvittavat järjestelyt ovat käytössä. Rekisteröinnin olisi oltava voimassa koko unionin alueella. |
(21 a) |
Eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen tehokkaan rajatylittävän markkinoinnin helpottamiseksi hoitaja olisi rekisteröitävä mahdollisimman pian. |
(21 b) |
Vaikka tähän asetukseen sisältyy suojakeinoja rahastojen asianmukaisen käytön varmistamiseksi, valvontaviranomaisten olisi tehokkaasti varmistettava, että suojakeinoja noudatetaan. |
(22) |
Säädettyjen yhdenmukaisten vaatimusten noudattamisen tehokkaan valvonnan varmistamiseksi olisi tässä asetuksessa annettava sääntöjä, joissa säädetään, missä olosuhteissa kotijäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle toimitetut tiedot on saatettava ajan tasalle. |
(23) |
Säädettyjen vaatimusten tehokkaan valvonnan vuoksi olisi tässä asetuksessa säädettävä myös menettelystä, jolla toimivaltaiset valvontaviranomaiset välittävät muille jäsenvaltioille tiedon siitä, että eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitaja on rekisteröitynyt omassa kotijäsenvaltiossaan. |
(24) |
Eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen hoitajien markkinointitoimenpiteitä koskevien olosuhteiden on säilyttävä avoimina, minkä vuoksi Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1095/2010 (7) perustetulle Euroopan valvontaviranomaiselle (Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen) (EAMV) olisi annettava tehtäväksi ylläpitää tietokantaa, jossa on lueteltu kaikki tämän asetuksen mukaisesti rekisteröityneet eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen hoitajat ja niiden hoitamat eurooppalaiset yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneet rahastot. |
(24 a) |
Jos isäntäjäsenvaltion toimivaltaisella viranomaisella on selkeitä ja todennettavissa olevia syitä uskoa, että eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitaja rikkoo tätä asetusta sen alueella, sen olisi ilmoitettava tästä viipymättä kotijäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, jonka olisi toteutettava aiheelliset toimenpiteet. |
(24 b) |
Jos kotijäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen toteuttamista toimenpiteistä huolimatta tai siksi, että kotijäsenvaltion toimivaltainen viranomainen ei toimi kohtuullisen määräajan kuluessa, eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitaja toimii edelleen tavalla, joka on selvästi ristiriidassa tämän asetuksen kanssa, isäntäjäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi ilmoitettuaan asiasta kotijäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle toteuttaa kaikki aiheelliset toimenpiteet sijoittajien suojelemiseksi, mukaan luettuna mahdollisuus estää kyseistä hoitajaa jatkamasta hoitamiensa eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen markkinointia isäntäjäsenvaltion alueella. |
(25) |
Säädettyjen yhdenmukaisten vaatimusten tehokkaan valvonnan varmistamiseksi olisi tässä asetuksessa vahvistettava luettelo toimivaltaisilla viranomaisilla käytössä olevista valvontavaltuuksista. |
(26) |
Asianmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi tässä asetuksessa olisi säädettävä sen keskeisten säännösten rikkomisesta aiheutuvista hallinnollisista seuraamuksista ja toimenpiteistä ; keskeisiä säännöksiä ovat ne, jotka koskevat salkun koostumusta, vaatimukset täyttävien sijoittajien henkilöllisyyteen liittyviä takeita sekä vaatimusta, jonka mukaan eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston nimitystä saa käyttää vain rekisteröitynyt eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitaja. On myös säädettävä siitä, että näiden keskeisten säännösten rikkomisen seurauksena nimityksen käyttäminen kielletään ja rahaston hoitaja poistetaan rekisteristä. |
(27) |
Valvontatietoja olisi vaihdettava koti- ja isäntäjäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten sekä EAMV:n kesken. |
(28) |
Tässä asetuksessa säädettyjen yhdenmukaisten kriteerien noudattamisen valvonnasta vastaavien tahojen tehokas sääntely-yhteistyö edellyttää, että kaikkien kansallisten viranomaisten sekä EAMV:n on noudatettava tiukkaa salassapitovelvollisuutta. |
(28 a) |
Eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen panos Euroopan yhteiskunnallisesti vastuullisen sijoittamisen markkinoiden kasvuun riippuu siitä, ottavatko rahaston hoitajat nimityksen käyttöön, tunnustavatko sijoittajat nimityksen ja kehitetäänkö unionin alueella yhteiskunnallisia yrityksiä varten vahva ekosysteemi, jolla autetaan yrityksiä hyödyntämään käytettävissä olevat rahoitusvaihtoehdot. Tätä varten kaikkien sidosryhmien, markkinatoimijat, jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset, komissio ja unionin alueen muut asianosaiset tahot mukaan luettuina, olisi pyrittävä varmistamaan, että tämän asetuksen tarjoamista mahdollisuuksista ollaan hyvin tietoisia. |
(29) |
Rahoituspalveluja koskevilla teknisillä standardeilla olisi varmistettava jatkuva yhdenmukaistaminen sekä huolellinen valvonta koko unionin alueella. EAMV:llä on erittäin erikoistunutta asiantuntemusta, minkä vuoksi on tehokasta ja asianmukaista antaa sen tehtäväksi laatia, silloin kun niihin ei liity menettelytapavalintoja, luonnokset teknisiksi täytäntöönpanostandardeiksi ja toimittaa ne komission hyväksyttäväksi. |
(30) |
Komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä teknisiä täytäntöönpanostandardeja täytäntöönpanosäädöksillä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 291 artiklan ja asetuksen (EU) N:o 1095/2010 15 artiklan mukaisesti. EAMV:lle olisi annettava tehtäväksi laatia tekniset täytäntöönpanostandardit tässä asetuksessa tarkoitetun ilmoituksen muotoa ▐ varten. |
(31) |
Tässä asetuksessa säädettyjen vaatimusten täsmentämistä varten komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä, jotka koskevat vaatimukset täyttävien salkkuyritysten tavoitteena olevien yhteiskunnallisten vaikutusten mittausmenetelmien yksityiskohtia, sellaisia tuotteita tai palveluja sekä tuotteiden tai palvelujen tuotantomenetelmiä, jotka ovat yhteiskunnalliseen tavoitteeseen soveltuvia, ja tilanteita, joissa voittoja voidaan jakaa omistajille ja sijoittajille, sijoittajille annettavien tietojen sisältöä ja siihen käytettävää menettelyä sekä sen määrittämistä, millaisia eturistiriitoja eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen hoitajien on vältettävä ja mihin toimiin niiden on tämän vuoksi ryhdyttävä. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla , ja ottaa huomioon itsesääntelyä koskevat aloitteet sekä käytännesäännöt . Komission olisi otettava mukaan asianosaiset sidosryhmät ja EAMV, kun se toteuttaa kuulemismenettelyjä vaatimukset täyttävien salkkuyritysten tavoitteena olevien yhteiskunnallisten vaikutusten mittausmenetelmien yksityiskohtia koskevia delegoituja säädöksiä valmistellessaan. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti. ▐ |
(33) |
Viimeistään neljän vuoden kuluttua siitä päivästä, jona tätä asetusta ryhdytään soveltamaan, on tätä asetusta tarkasteltava uudelleen, jotta voidaan ottaa huomioon eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen markkinoilla tapahtuneet muutokset. Uudelleentarkasteluun olisi sisällyttävä yleinen selvitys tämän asetuksen sääntöjen toiminnasta ja niiden soveltamisesta saaduista kokemuksista. Uudelleentarkastelun perusteella komission olisi toimitettava Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomus ja tarvittaessa säädösehdotuksia . |
(33 a) |
Komission olisi lisäksi 22 päivään heinäkuuta 2017 mennessä aloitettava uudelleentarkastelu, joka koskee tämän asetuksen ja muiden yhteissijoitusyrityksiin ja niiden hoitajiin sovellettavien, erityisesti direktiivin 2011/61/EU sääntöjen vuorovaikutusta. Uudelleentarkastelussa olisi erityisesti käsiteltävä tämän asetuksen soveltamisalaa ja arvioitava, onko soveltamisalaa tarpeen laajentaa siten, että suurempien vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitajat voivat käyttää eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston nimitystä. Uudelleentarkastelun perusteella komission olisi toimitettava Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomus ja tarvittaessa säädösehdotuksia. |
(33 b) |
Komission olisi uudelleentarkastelun yhteydessä arvioitava esteitä, jotka ovat saattaneet estää sijoittajia hyödyntämästä rahastoja, mukaan luettuna yhteisösijoittajiin mahdollisesti sovellettavan muun vakavaraisuutta koskevan sääntelyn vaikutus kyseisiin sijoittajiin. Komission olisi lisäksi kerättävä tietoa, jonka avulla voidaan arvioida eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen vaikutusta Horisontti 2020 -puiteohjelman kaltaisiin unionin muihin ohjelmiin, joilla niin ikään pyritään tukemaan innovointia unionin alueella. |
(33 c) |
Toimintasuunnitelmasta pk-yritysten rahoituksen saannin parantamiseksi 7 päivänä joulukuuta 2011 annetun komission tiedonannon mukaisesti toteutettavan rajatylittävien riskipääomasijoitusten veroesteitä koskevan komission tutkimuksen ja tämän asetuksen uudelleentarkastelun yhteydessä komission olisi harkittava vastaavan tutkimuksen suorittamista mahdollisista yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen veroesteistä ja arvioitava mahdollisia veroetuja, joilla kannustettaisiin yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen unionissa. |
(33 d) |
EAMV:n olisi arvioitava tämän asetuksen mukaisten valtuuksiensa ja tehtäviensä vastaanottamisesta aiheutuvat henkilöstö- ja resurssitarpeensa ja toimitettava kertomus Euroopan parlamentille, neuvostolle ja komissiolle. |
(34) |
Tässä asetuksessa kunnioitetaan perusoikeuksia ja noudatetaan erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustettuja periaatteita, myös oikeutta yksityis- ja perhe-elämän kunnioittamiseen sekä elinkeinovapautta. |
(35) |
Yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 95/46/EY (8) ohjaa henkilötietojen käsittelyä jäsenvaltioissa tämän asetuksen puitteissa, kun se tapahtuu jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten, erityisesti jäsenvaltioiden nimeämien julkisten riippumattomien viranomaisten valvonnassa. Yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18 päivänä joulukuuta 2000 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 45/2001 (9) ohjaa EAMV:tä, kun se käsittelee henkilötietoja tämän asetuksen puitteissa ja Euroopan tietosuojavaltuutetun valvonnassa. |
(36) |
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitetta, joka on sisämarkkinoiden muodostaminen eurooppalaisille yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneille rahastoille säätämällä puitteet eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen hoitajien rekisteröitymiselle, mikä mahdollistaa eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen markkinoinnin koko unionin alueella, vaan se voidaan toiminnan laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla , joten unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti . Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen, |
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
LUKU I
KOHDE, SOVELTAMISALA JA MÄÄRITELMÄT
1 artikla
Tässä asetuksessa säädetään yhtenäisistä vaatimuksista ja ehdoista , jotka koskevat sellaisten yhteissijoitusyritysten hoitajia, jotka haluavat käyttää eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston nimikettä markkinoidessaan eurooppalaista yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistunutta rahastoa unionin alueella , ja edistetään näin osaltaan sisämarkkinoiden tehokasta toimintaa.
Tässä asetuksessa vahvistetaan myös yhtenäiset säännökset, jotka koskevat eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen ▐ markkinointia vaatimukset täyttäville sijoittajille koko unionin alueella, eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen salkkujen koostumusta, vaatimukset täyttäviä sijoitusinstrumentteja ja -tekniikoita sekä eurooppalaisia yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneita rahastoja unionin alueella markkinoivien rahastojen hoitajien organisaatiota, toimintaa ja avoimuutta.
2 artikla
1. Tätä asetusta sovelletaan 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa määriteltyjen yhteissijoitusyritysten hoitajiin, joiden hallinnoimien sijoituskohteiden yhteisarvo ei ylitä direktiivin 2011/61/EU 3 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettua kynnysarvoa , jotka ovat sijoittautuneet unionin alueelle ja joita koskee direktiivin 2011/61/EU 3 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettu kotijäsenvaltionsa toimivaltaisten viranomaisten tekemä rekisteröinti, jos nämä hoitajat hallinnoivat ▐ eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen salkkuja ▐.
1 a. Tämän asetuksen nojalla 14 artiklan mukaisesti rekisteröidyt eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen hoitajat, joiden sijoituskohteiden yhteisarvo myöhemmin ylittää direktiivin 2011/61/EU 3 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetun kynnysarvon ja joiden on sen vuoksi saatava kotijäsenvaltionsa toimivaltaisilta viranomaisilta toimilupa kyseisen direktiivin 6 artiklan mukaisesti, voivat edelleen käyttää eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston nimitystä markkinoidessaan eurooppalaisia yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneita rahastoja unionin alueella edellyttäen, että ne täyttävät direktiivissä 2011/61/EU asetetut vaatimukset ja että ne jatkossakin aina noudattavat tämän asetuksen 3, 5 ja 9 artiklaa, 12 artiklan 2 kohtaa ja 13 artiklan 1 kohdan c, d ja e alakohtaa eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen osalta.
▐
3 a. Tämän asetuksen mukaisesti rekisteröidyt eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen hoitajat voivat hoitaa myös siirtokelpoisiin arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä direktiivin 2009/65/EY mukaisesti myönnetyn toimiluvan nojalla edellyttäen, että ne ovat ulkopuolisia hoitajia.
3 artikla
1. Tässä asetuksessa käytetään seuraavia määritelmiä:
a) |
'eurooppalaisella yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneella rahastolla' tarkoitetaan yhteissijoitusyritystä, joka
|
a a) |
'asiaankuuluvilla kustannuksilla' tarkoitetaan kaikkia suoraan tai välillisesti sijoittajien maksettavaksi koituvia ja eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen hoitajan ja sijoittajien sopimia palkkioita, maksuja ja kuluja; |
b) |
'yhteissijoitusyrityksellä' tarkoitetaan direktiivin 2011/61/EU 4 artiklan 1 kohdan a alakohdassa määriteltyä vaihtoehtoista sijoitusrahastoa ; |
c) |
'vaatimukset täyttävillä sijoituksilla' tarkoitetaan kaikkia seuraavassa mainittuja instrumentteja:
|
d) |
'vaatimukset täyttävällä salkkuyrityksellä' tarkoitetaan yritystä, jota eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston siihen tekemän sijoituksen hetkellä ei ole otettu kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla tai monenkeskisessä kaupankäyntijärjestelmässä direktiivin 2004/39/EY 4 artiklan 1 kohdan 14 ja 15 alakohdassa määritellyllä tavalla ja
|
e) |
'omalla pääomalla' tarkoitetaan yrityksessä omistajuuden kautta syntynyttä osuutta, jota edustavat osakkeet tai muut sijoittajille tarjotut vaatimukset täyttävän salkkuyrityksen pääomaan osallistumisen muodot ; |
e a) |
'oman pääoman luonteisella instrumentilla' tarkoitetaan rahoitusinstrumenttityyppiä, joka on oman ja vieraan pääoman yhdistelmä, jonka tuotot kytketään vaatimukset täyttävän salkkuyrityksen tuottamaan voittoon tai tappioon ja jonka takaisinmaksu maksulaiminlyönnin yhteydessä ei ole täysin turvattu; |
f) |
'markkinoinnilla' tarkoitetaan eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitajan aloitteesta tai lukuun tapahtuvaa sen hoitaman eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston osuuksien tai osakkeiden suoraa tai välillistä tarjoamista tai kohdentamista sijoittajille, joiden kotipaikka tai sääntömääräinen kotipaikka on unionissa; |
g) |
'pääomasitoumuksella' tarkoitetaan mitä hyvänsä sitoumusta, jonka nojalla sijoittajalla on eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston säännöissä tai perustamisasiakirjoissa vahvistetun määräajan kuluessa velvollisuus hankkia intressi eurooppalaisesta yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneesta rahastosta tai tehdä pääomasijoituksia eurooppalaiseen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneeseen rahastoon; |
h) |
'eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitajalla' tarkoitetaan oikeushenkilöä, jonka säännöllisenä liiketoimena on ainakin yhden eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitaminen; |
i) |
'kotijäsenvaltiolla' tarkoitetaan jäsenvaltiota, jossa eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitajalla on kotipaikka ja jossa tätä koskee direktiivin 2011/61/EU 3 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettu kotijäsenvaltionsa toimivaltaisten viranomaisten tekemä rekisteröinti ; |
j) |
'isäntäjäsenvaltiolla' tarkoitetaan jäsenvaltiota, joka ei ole kotijäsenvaltio ja jossa eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitaja markkinoi eurooppalaisia yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneita rahastoja tämän asetuksen mukaisesti; |
k) |
'toimivaltaisella viranomaisella' tarkoitetaan kansallista viranomaista, jonka kotijäsenvaltio nimeää lailla tai asetuksella ottamaan tehtäväkseen 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen yhteissijoitusyritysten hoitajien rekisteröinnin ; |
k a) |
'siirtokelpoisiin arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavalla yrityksellä' tarkoitetaan direktiivin 2009/65/EY 5 artiklan mukaisen toimiluvan saanutta siirtokelpoisiin arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavaa yritystä. |
Ensimmäisen alakohdan h alakohtaa sovellettaessa eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston on itse oltava rekisteröity eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitajaksi, jos eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston oikeudellinen muoto mahdollistaa sisäisen hoitamisen ja jos sen hallintoelin päättää olla nimeämättä ulkopuolista hoitajaa. Eurooppalaista yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistunutta rahastoa, joka on rekisteröity eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston sisäiseksi hoitajaksi, ei voida rekisteröidä muiden yhteissijoitusyritysten eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston ulkopuoliseksi hoitajaksi.
2. Siirretään komissiolle valta antaa 24 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joilla määritetään ne tuotteet tai palvelut sekä tuotteiden tai palveluiden tuotantomenetelmät, jotka ovat tämän artiklan 1 kohdan d alakohdan i alakohdassa mainittuun yhteiskunnalliseen tavoitteeseen soveltuvia ottaen huomioon vaatimuksen täyttävien salkkuyritysten erilaisuuden sekä tilanteet, joissa voittoja voidaan jakaa omistajille ja sijoittajille.
LUKU II
EUROOPPALAISEN YHTEISKUNNALLISEEN YRITTÄJYYTEEN ERIKOISTUNEEN RAHASTON NIMITYKSEN KÄYTÖN EHDOT
4 artikla
Tässä luvussa vahvistetut vaatimukset täyttävät eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen hoitajat voivat käyttää nimitystä "eurooppalainen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistunut rahasto" markkinoidessaan eurooppalaisia yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneita rahastoja kaikkialla unionin alueella.
5 artikla
1. Eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitajan on varmistettava, että muita kuin vaatimukset täyttäviä sijoituskohteita hankittaessa enintään 30 prosenttia eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston yhteenlasketuista pääomasijoituksista ja maksamattomista pääomasitoumuksista käytetään muiden kuin vaatimukset täyttävien sijoitusten hankintaan . Kyseinen 30 prosenttia lasketaan sijoitettavissa olevien määrien perusteella, kun niistä on vähennetty kaikki asiaankuuluvat kustannukset. Tätä rajaa laskettaessa ei kuitenkaan oteta huomioon ▐ käteisvaroja , sillä käteisvaroja ei pidetä sijoituksina.
2. Eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitaja ei saa ▐ eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston tasolla käyttää mitään menetelmää, jolla rahaston riskiä lisätään sen pääomasitoumusten tasoa suuremmaksi joko ottamalla lainaksi rahaa tai arvopapereita, rahoitusjohdannaisia käyttämällä tai millään muulla tavalla.
2 a. Eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitaja saa ottaa luottoa, laskea liikkeeseen velkaobligaatioita tai antaa takuita eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston tasolla vain, jos tällainen luotonotto tai tällaiset velkaobligaatiot tai takuut katetaan maksamattomilla sitoumuksilla.
▐
6 artikla
1. Eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen hoitajat saavat markkinoida hallinnoimiensa eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen osakkeita ja osuuksia ainoastaan sellaisille sijoittajille, joiden katsotaan olevan ammattimaisia asiakkaita direktiivin 2004/39/EY liitteessä II olevan I jakson mukaisesti tai joita voidaan pyynnöstä pitää sellaisina direktiivin 2004/39/EY liitteessä II olevan II jakson mukaisesti, tai muille sijoittajille, jos
a) |
nämä muut sijoittajat sitoutuvat sijoittamaan vähintään 100 000 euroa; ja |
b) |
nämä muut sijoittajat ilmoittavat kirjallisesti sijoitussitoumuksesta tehtävästä sopimuksesta erillisellä asiakirjalla, että he ovat tietoisia suunniteltuun sitoumukseen liittyvistä riskeistä . |
▐
1 a. Edellä olevaa 1 kohtaa ei sovelleta sijoituksiin, joita eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitajan hallinnointiin osallistuvat johtohenkilöt tai työntekijät tekevät hoitamaansa eurooppalaiseen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneeseen rahastoon.
7 artikla
Suhteessa hoitamaansa rahastoon on eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen hoitajan
a) |
toimittava rehellisesti, pätevästi, varovasti , huolellisesti ja oikeudenmukaisesti ; |
b) |
käytettävä asianmukaisia toimia ja menettelyitä estääkseen väärinkäytökset, joiden voidaan kohtuudella odottaa vaikuttavan sijoittajien sekä vaatimukset täyttävien salkkuyritysten etuihin; |
c) |
harjoitettava liiketoimintaa siten, että se edistää sijoituksen kohteena olevien vaatimukset täyttävien salkkuyritysten myönteistä yhteiskunnallista vaikutusta, hoitamiensa eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen ja niiden sijoittajien etua sekä markkinoiden häiriöttömyyttä; |
d) |
noudatettava suurta huolellisuutta vaatimukset täyttävien salkkuyritysten sijoitusten ja kyseisten yritysten myönteisen yhteiskunnallisen vaikutuksen valinnassa ja jatkuvassa seurannassa; |
e) |
tunnettava riittävässä määrin vaatimukset täyttävät salkkuyritykset, joihin ne sijoittavat ; |
e a) |
kohdeltava sijoittajia oikeudenmukaisesti; |
e b) |
varmistettava, että yhdellekään sijoittajalle ei anneta etuuskohtelua, jollei tällainen etuuskohtelu käy ilmi eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston säännöistä tai perustamisasiakirjoista. |
7 a artikla
1. Kun eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitaja aikoo siirtää tehtäviään kolmannelle osapuolelle, tehtävien siirtäminen rahaston hoitajalta kolmannelle osapuolelle ei saa vaikuttaa hoitajan vastuuseen eurooppalaista yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistunutta rahastoa ja sen sijoittajia kohtaan eikä hoitaja saa siirtää toimintojaan niin laajasti, että sen ei enää käytännössä katsota olevan eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitaja ja että siitä tulee postilaatikkoyhteisö.
2. Siirto ei saa vaarantaa eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitajan tehokasta valvontaa eikä varsinkaan estää sitä toimimasta eikä hoitamasta eurooppalaista yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistunutta rahastoa sijoittajien parhaan edun mukaisesti.
8 artikla
1. Eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen hoitajien on tunnistettava eturistiriidat ja pyrittävä välttämään niitä, ja ellei niitä kyetä välttämään, hallittava ja seurattava eturistiriitoja ja 4 kohdan mukaisesti annettava niistä tietoa viipymättä , jotta niitä estetään vaikuttamasta haitallisesti eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen ja niiden sijoittajien etuihin ja jotta voidaan varmistaa, että rahastojen hoitajien hallinnoimia eurooppalaisia yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneita rahastoja kohdellaan oikeudenmukaisesti.
2. Eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen hoitajien on erityisesti tunnistettava sellaiset eturistiriidat, joita saattaa syntyä seuraavien osapuolten välille:
a) |
eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen hoitajat, henkilöt, jotka tosiasiallisesti hoitavat eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen hoitajien liiketoimintaa, työntekijät tai muut henkilöt, jotka suoraan tai epäsuorasti käyttävät valtaa eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitajaan nähden tai johon tämä käyttää valtaa, sekä eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitajan hallinnoimat eurooppalaiset yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneet rahastot tai näiden rahastojen sijoittajat; |
b) |
eurooppalainen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistunut rahasto tai tämän eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston sijoittajat sekä saman eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitajan hallinnoima toinen eurooppalainen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistunut rahasto, tai tämän toisen eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston sijoittajat ; |
b a) |
eurooppalainen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistunut rahasto tai kyseisen eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston sijoittajat sekä saman eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitajan hallinnoima yhteissijoitusyritys tai siirtokelpoisiin arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittava yritys tai kyseisen yhteissijoitusyrityksen tai siirtokelpoisiin arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavan yrityksen sijoittajat. |
3. Eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen hoitajien on ylläpidettävä ja sovellettava tehokkaita organisaatio- ja hallintojärjestelyjä, jotta ne kykenevät noudattamaan 1 ja 2 kohdassa säädettyjä vaatimuksia.
4. Edellä 1 kohdassa mainituista eturistiriidoista on ilmoitettava, kun eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitajan eturistiriitojen tunnistamiseksi, ehkäisemiseksi, hallitsemiseksi ja seuraamiseksi käyttöön ottamat organisaatiojärjestelyt eivät riitä kohtuullisen luotettavasti varmistamaan, että sijoittajien eduille aiheutuvan vahingon riski voidaan estää. Eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen hoitajien on selvästi ilmoitettava sijoittajille eturistiriitojen yleinen luonne tai lähteet, ennen kuin ne ryhtyvät liiketoimiin näiden puolesta.
5. Siirretään komissiolle valta antaa 24 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joilla määritetään tarkemmin
a) |
tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen eturistiriitojen tyypit; |
b) |
toimenpiteet, jotka eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen hoitajien on toteutettava rakenteita, organisaatiota ja hallintoa koskevien menettelyjen osalta eturistiriitojen tunnistamiseksi, ehkäisemiseksi, hallitsemiseksi, seuraamiseksi ja niistä ilmoittamiseksi. |
9 artikla
1. Eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen hoitajien on kaikkia hoitamiaan rahastoja varten otettava käyttöön menettelyt, joilla mitataan ▐ sitä, missä määrin vaatimukset täyttävät salkkuyritykset, joihin eurooppalainen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistunut rahasto on sijoittanut, saavuttavat sitoumuksensa mukaiset myönteiset yhteiskunnalliset vaikutukset. Hoitajien on varmistettava, että nämä menettelyt ovat selkeitä ja avoimia ja että niihin sisältyy indikaattoreita, joihin voi vaatimukset täyttävän salkkuyrityksen yhteiskunnallisesta tavoitteesta ja luonteesta riippuen kuulua yksi tai useampia seuraavista tekijöistä:
a) |
työllisyys ja työmarkkinat; |
b) |
työn laatuun liittyvät vaatimukset ja oikeudet; |
c) |
sosiaalinen osallisuus ja erityisryhmien suojelu; yhdenvertainen kohtelu ja yhtäläiset mahdollisuudet, syrjimättömyys; |
d) |
kansanterveys ja turvallisuus; |
e) |
sosiaaliturvan saatavuus, pääsy terveys- ja koulutusjärjestelmiin ja niihin kohdistuvat vaikutukset. |
2. Siirretään komissiolle valta antaa 24 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa määritetään tämän artiklan 1 kohdassa mainittujen menettelyjen yksityiskohdat erilaisiin vaatimukset täyttäviin salkkuyrityksiin liittyen.
10 artikla
Eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen hoitajilla on aina oltava käytössään riittävästi omia varoja sekä eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston asianmukaisen hallinnoinnin kannalta riittävät tekniset resurssit ja henkilöstöresurssit.
Eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen hoitajien on aina varmistettava, että ne pystyvät perustelemaan omien varojensa riittävyyden toiminnan jatkuvuuden ylläpitämiseksi ja ilmoittamaan, miksi nämä varat ovat riittäviä 13 artiklassa tarkoitetulla tavalla.
11 artikla
1. Varojen arvottamista koskevat säännöt vahvistetaan eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston säännöissä tai perustamisasiakirjoissa , ja niillä on varmistettava moitteeton ja avoin arvonmääritys .
1 a. Käytettävillä arvonmääritysmenettelyillä on varmistettava, että varojen arvo määritetään asianmukaisesti ja lasketaan vähintään kerran vuodessa.
1 b. Tarkoituksena on varmistaa vaatimukset täyttävien salkkuyritysten arvottamisen yhtenäisyys, minkä vuoksi EAMV laatii ohjeet, joissa vahvistetaan yhteiset periaatteet tällaisiin yrityksiin tehtävien sijoitusten käsittelyä varten ottaen huomioon niiden päätavoitteen, joka on mitattavissa olevien myönteisten yhteiskunnallisten vaikutusten aikaansaaminen, ja sen, että ne käyttävät voittonsa ensisijaisesti tämän vaikutuksen aikaansaamiseen.
12 artikla
1. Eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen hoitajien on saatettava kotijäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen saataville vuosikertomus jokaisesta hallinnoimastaan eurooppalaisesta yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneesta rahastosta enintään kuuden kuukauden kuluttua tilikauden päättymisestä. Kertomuksessa on selostettava rahaston salkun koostumus sekä sen toiminta kuluneen vuoden aikana. Siinä on ilmoitettava myös eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston voitot sen toimintakauden loppuun mennessä ja soveltuvin osin sen toimintakauden aikana jaetut voitot. Kertomukseen on liitettävä myös eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston tarkastettu tilikirjanpito. Tarkastuksessa on vahvistettava, että rahaston nimissä säilytetään rahaa ja varoja ja että eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitaja on pitänyt riittävää kirjanpitoa ja harjoittanut riittävää valvontaa eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston ja sen sijoittajien rahoja ja varoja koskevan toimeksiannon tai määräysvallan yhteydessä, ja tarkastus on tehtävä vähintään kerran vuodessa. Vuosikertomus on laadittava voimassa olevien tilinpäätösstandardien sekä eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitajan ja sijoittajien keskenään sopimien ehtojen mukaisesti. Eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitajan on pyynnöstä luovutettava vuosikertomus sijoittajille. Eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen hoitajat ja sijoittajat voivat lisäksi sopia keskenään muunlaisesta tiedottamisesta.
2. Vuosikertomuksessa on esitettävä ainakin seuraavat tiedot:
a) |
tarvittavalla tarkkuudella ilmoitetut tiedot sijoituspolitiikan avulla aikaansaaduista yhteiskunnallisista kokonaistuloksista sekä näiden tulosten mittaamisessa käytetyistä menetelmistä; |
b) |
lausunto, josta käyvät ilmi mahdolliset luopumiset vaatimukset täyttävistä salkkuyrityksistä; |
c) |
ilmoitus siitä, tapahtuiko eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston muista sellaisista sijoituskohteista luopuminen, joita ei ole investoitu vaatimukset täyttäviin salkkuyrityksiin, 13 artiklan 1 kohdan e alakohdassa mainittujen kriteerien mukaisesti; |
d) |
yhteenveto niistä toimista, joihin eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitaja on ryhtynyt 13 artiklan 1 kohdan k alakohdassa mainittujen vaatimukset täyttävien salkkuyritysten suhteen ; |
d a) |
tiedot muiden kuin 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen vaatimukset täyttävien sijoitusten luonteesta ja tarkoituksesta. |
3. Jos eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitajalla on velvollisuus julkaista rahastoa koskeva vuositilinpäätös säännellyillä markkinoilla kaupankäynnin kohteeksi otettavien arvopaperien liikkeeseenlaskijoita koskeviin tietoihin liittyvien avoimuusvaatimusten yhdenmukaistamisesta 15 päivänä joulukuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/109/EY (10) 4 artiklan mukaisesti, voidaan tämän artiklan 1 ja 2 kohdassa mainitut tiedot antaa joko erikseen tai vuositilinpäätöksen lisäosana.
13 artikla
1. Eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen hoitajien on suhteessa hoitamaansa eurooppalaiseen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneeseen rahastoon annettava sijoittajille tietoa selkeällä ja ymmärrettävällä tavalla seuraavista seikoista ennen sijoituspäätöksen tekemistä:
a) |
eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitajan sekä kaikkien muiden eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitajan palkkaamien rahastojen hallinnoinnissa toimivien palveluntarjoajien henkilöllisyys ja kuvaus näiden henkilöiden tehtävistä; |
a a) |
eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitajan käytettävissä oleva omien varojen määrä sekä yksityiskohtainen lausunto siitä, miksi eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitaja katsoo näiden omien varojen olevan riittäviä sen eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen asianmukaista hallinnointia varten tarvittavien teknisten resurssien ja henkilöstöresurssien kannalta; |
b) |
kuvaus eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston sijoitusstrategiasta ja -tavoitteista, mukaan lukien kuvaus seuraavista:
|
c) |
myönteiset yhteiskunnalliset vaikutukset, joihin eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston sijoituspolitiikalla tähdätään, sekä mahdollisuuksien mukaan ennusteita näistä tuloksista sekä tietoa aiemmista tällä alueella saavutetuista tuloksista; |
d) |
menetelmät, joita yhteiskunnallisten vaikutusten mittaamisessa käytetään; |
e) |
kuvaus muista sijoituskohteista kuin vaatimukset täyttävistä salkkuyrityksistä sekä menettelystä ja kriteereistä, joita näiden sijoituskohteiden valinnassa käytetään, ellei kyse ole käteisvaroista; |
f) |
kuvaus eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston riskiprofiilista sekä kaikista rahaston mahdollisiin sijoituskohteisiin sekä mahdollisesti käytettäviin sijoitustekniikoihin liittyvistä riskeistä; |
g) |
kuvaus eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston sijoituskohteiden hinnoittelussa käytetystä arvottamismenettelystä, mukaan lukien menetelmät, joita käytetään vaatimukset täyttävien salkkuyritysten arvottamisessa; |
h) |
kuvaus kaikista asiaankuuluvista kustannuksista sekä niiden enimmäismääristä; |
i) |
kuvaus siitä, miten eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitajan saama korvaus lasketaan; |
j) |
eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston aikaisemman toiminnan tulokset, jos ne ovat saatavilla; |
k) |
liiketoiminnan tukipalvelut ja muut tukitoimet, joita eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitaja tarjoaa tai joita tämä on kolmansien osapuolten välityksellä järjestänyt ja joiden tarkoituksena on helpottaa niiden vaatimukset täyttävien salkkuyritysten kehitystä, kasvua tai muun toiminnan jatkumista, joihin eurooppalainen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistunut rahasto sijoittaa tai, jos tällaisia palveluita tai toimia ei tarjota, selvitys syistä; |
l) |
kuvaus menettelyistä, joilla eurooppalainen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistunut rahasto voi muuttaa sijoitusstrategiaansa tai -politiikkaansa tai molempia. |
2. Kaiken 1 kohdassa tarkoitetun tiedon on oltava tasapuolista ja selkeää, eikä se saa olla harhaanjohtavaa. Tiedot on pidettävä ajan tasalla ja niitä on tarvittaessa tarkistettava säännöllisesti.
3. Jos eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitajalta edellytetään tarjousesitteen julkaisemista arvopapereiden yleisölle tarjoamisen tai kaupankäynnin kohteeksi ottamisen yhteydessä julkistettavasta esitteestä 4 päivänä marraskuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/71/EY (11) tai eurooppalaisia yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneita rahastoja koskevan kansallisen lainsäädännön nojalla, voidaan tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tiedot antaa joko erikseen tai tarjousesitteen osana.
4. Siirretään komissiolle valta antaa 24 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joilla määritetään tarkemmin
a) |
tämän artiklan 1 kohdan b–e ja k alakohdassa tarkoitettujen tietojen sisältö; |
b) |
miten tämän artiklan 1 kohdan b–e ja k alakohdassa tarkoitetut tiedot esitetään yhdenmukaisella tavalla, jotta varmistetaan niiden mahdollisimman hyvä vertailtavuus. |
LUKU III
VALVONTA JA HALLINNOLLINEN YHTEISTYÖ
14 artikla
1. Eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen hoitajien, jotka aikovat rahastojensa markkinoinnissa käyttää eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston nimitystä, on ilmoitettava tästä aikomuksestaan kotijäsenvaltionsa toimivaltaiselle viranomaiselle ja toimitettava seuraavat tiedot:
a) |
niiden henkilöiden nimet, jotka tosiasiallisesti hoitavat eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen liiketoimintaa; |
b) |
niiden eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen nimet, joiden osakkeet tai osuudet ovat markkinoinnin kohteena, sekä niiden sijoitusstrategiat; |
c) |
tietoa järjestelyistä, joita on tehty luvussa II olevien vaatimusten täyttämiseksi; |
d) |
luettelo jäsenvaltioista, joissa eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitaja aikoo kutakin rahastoa markkinoida ; |
d a) |
luettelo jäsenvaltioista ja kolmansista maista, joihin eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitaja on perustanut tai aikoo perustaa eurooppalaisia yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneita rahastoja. |
2. Kotijäsenvaltion toimivaltainen viranomainen saa rekisteröidä eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitajan vain jos se katsoo, että seuraavat ehdot täyttyvät:
-a) |
henkilöt, jotka tosiasiallisesti hoitavat eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston liiketoimintaa, ovat riittävän hyvämaineisia ja heillä on riittävästi kokemusta myös niistä sijoitusstrategioista, joita eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitaja käyttää; |
a) |
kaikki 1 kohdassa edellytetyt tiedot on toimitettu; |
b) |
1 kohdan c alakohdan mukaisesti ilmoitetut järjestelyt ovat luvussa II olevien vaatimusten täyttämisen kannalta sopivia ; |
b a) |
1 kohdan d a alakohdan mukaisesti toimitettu luettelo osoittaa, että kaikki eurooppalaiset yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneet rahastot ovat sijoittautuneet tämän asetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan iii alakohdan mukaisesti. |
3. Rekisteröinti on voimassa koko unionin alueella, ja sen turvin eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen hoitajat voivat markkinoida rahastoja eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen nimellä kaikkialla unionissa.
15 artikla
Eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitajan on saatettava ajan tasalle kotijäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle toimitetut tiedot, jos rahaston hoitaja aikoo
a) |
markkinoida uutta eurooppalaista yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistunutta rahastoa; |
b) |
markkinoida olemassa olevaa eurooppalaista yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistunutta rahastoa jäsenvaltiossa, jota ei ole mainittu 14 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitetussa luettelossa. |
16 artikla
1. Kun eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitaja on rekisteröity, uusi eurooppalainen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistunut rahasto on lisätty, eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston sijoittautumista varten on lisätty uusi kotipaikka tai sellainen uusi jäsenvaltio on lisätty, jossa eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitaja aikoo markkinoida eurooppalaisia yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneita rahastoja, on kotijäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen ilmoitettava tästä välittömästi ▐ 14 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitetuille jäsenvaltioille sekä EAMV:lle.
2. Edellä 14 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitetut isäntäjäsenvaltiot eivät saa kohdistaa 14 artiklan mukaisesti rekisteröityyn eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitajaan mitään rahastojen markkinointiin liittyviä vaatimuksia tai hallinnollisia menettelyitä eivätkä ne saa vaatia markkinoinnille minkäänlaista hyväksyntää ennen sen aloittamista.
3. Tämän artiklan yhtenäisen soveltamisen varmistamiseksi EAMV laatii teknisten täytäntöönpanostandardien luonnoksia määrittääkseen ilmoituksessa käytettävän muodon.
4. EAMV toimittaa nämä teknisten täytäntöönpanostandardien luonnokset komissiolle viimeistään … päivänä …kuuta … (12).
5. Siirretään komissiolle valta hyväksyä 3 kohdassa tarkoitetut tekniset täytäntöönpanostandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 15 artiklassa vahvistetun menettelyn mukaisesti.
17 artikla
EAMV ylläpitää internetissä julkisesti saatavana olevaa keskitettyä tietokantaa, jossa luetellaan kaikki tämän asetuksen mukaisesti unionin alueella rekisteröidyt eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen hoitajat ja kaikki eurooppalaiset yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneet rahastot, joita ne markkinoivat, sekä maat, joissa niitä markkinoidaan .
18 artikla
1. Kotijäsenvaltion toimivaltainen viranomainen valvoo tässä asetuksessa vahvistettujen vaatimusten noudattamista.
1 a. Jos isäntäjäsenvaltion toimivaltaisella viranomaisella on selkeitä ja todennettavissa olevia syitä uskoa, että eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitaja rikkoo tätä asetusta sen alueella, sen on ilmoitettava tästä viipymättä kotijäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, jonka on toteutettava aiheelliset toimenpiteet.
1 b. Jos kotijäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen toteuttamista toimenpiteistä huolimatta tai siksi, että kotijäsenvaltion toimivaltainen viranomainen ei toimi kohtuullisen määräajan kuluessa, eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitaja toimii edelleen tavalla, joka on selvästi ristiriidassa tämän asetuksen kanssa, isäntäjäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi tämän seurauksena ja ilmoitettuaan asiasta kotijäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle toteuttaa kaikki aiheelliset toimenpiteet sijoittajien suojelemiseksi, mukaan lukien mahdollisuus estää kyseistä hoitajaa jatkamasta hoitamiensa eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen markkinointia isäntäjäsenvaltion alueella.
19 artikla
Toimivaltaisille viranomaisille on annettava kansallista lainsäädäntöä noudattaen kaikki valvonta- ja tutkintavaltuudet, jotka ovat tarpeen niille uskottujen tehtävien hoitamiseksi. Niille on annettava erityisesti seuraavat valtuudet:
a) |
oikeus pyytää tutustumista kaikkiin asiakirjoihin niiden muodosta riippumatta ja saada tai ottaa niistä jäljennös; |
b) |
oikeus pyytää eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitajaa antamaan tietoja viivytyksettä; |
c) |
oikeus pyytää tietoja keneltä tahansa eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitajan tai rahaston toimintaan liittyvältä henkilöltä; |
d) |
oikeus tehdä tarkastuksia yrityksen tiloissa ilmoittaen tai ilmoittamatta etukäteen; |
e) |
oikeus varmistaa asianmukaisilla toimenpiteillä, että eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitaja noudattaa edelleen tämän asetuksen vaatimuksia; |
f) |
oikeus antaa määräys, jolla varmistetaan, että eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitaja noudattaa tämän asetuksen vaatimuksia ja pidättäytyy tekemästä uudelleen mitään sellaista, joka voidaan katsoa tämän asetuksen rikkomiseksi. |
20 artikla
1. Jäsenvaltioiden on annettava sääntöjä tämän asetuksen säännösten rikkomisesta määrättävistä hallinnollisista seuraamuksista ja toimenpiteistä ja ryhdyttävä kaikkiin tarvittaviin toimenpiteisiin niiden täytäntöönpanon varmistamiseksi. Säädettyjen hallinnollisten seuraamusten ja toimenpiteiden on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia.
2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava 1 kohdassa tarkoitetuista säännöksistä komissiolle ja EAMV:lle viimeistään … päivänä …kuuta … (13). Niiden on ilmoitettava komissiolle ja EAMV:lle viipymättä kaikista kyseisten säännösten muutoksista.
21 artikla
1. Kotijäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on suhteellisuusperiaatetta noudattaen ryhdyttävä 2 kohdassa tarkoitettuihin toimenpiteisiin, jos eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitaja
a) |
ei noudata ▐ salkun koostumusta koskevia vaatimuksia ja rikkoo näin 5 artiklaa ; |
b) |
▐ markkinoi eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston osuuksia ja osakkeita muille kuin vaatimukset täyttäville sijoittajille ja rikkoo näin 6 artiklaa ; |
c) |
käyttää eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston nimitystä, vaikkei sen kotijäsenvaltion toimivaltainen viranomainen ole rekisteröinyt sitä 14 artiklan mukaisesti ; |
c a) |
käyttää eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston nimitystä markkinoidessaan rahastoja, jotka eivät ole sijoittautuneet tämän asetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan iii alakohdan mukaisesti; |
c b) |
on saanut rekisteröinnin antamalla virheellisiä tietoja tai muutoin säännösten vastaisella tavalla ja rikkoo näin 14 artiklaa; |
c c) |
ei toimi rehellisesti, pätevästi, varovasti, huolellisesti ja oikeudenmukaisesti harjoittaessaan liiketoimintaansa ja rikkoo näin 7 artiklan a alakohtaa; |
c d) |
ei käytä asianmukaisia toimia ja menettelyitä estääkseen väärinkäytökset ja rikkoo näin 7 artiklan b alakohtaa; |
c e) |
ei toistuvasti noudata vuosikertomusta koskevia 12 artiklan vaatimuksia; |
c f) |
ei toistuvasti noudata tiedon antamista sijoittajille koskevaa 13 artiklan velvoitetta. |
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa kotijäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on tarpeen mukaan
-a) |
toteutettava toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitaja noudattaa tämän asetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan iii alakohdan, 5 ja 6 artiklan, 7 artiklan a ja b alakohdan sekä 12, 13 ja 14 artiklan vaatimuksia; |
a) |
kiellettävä rahaston hoitajalta eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston nimityksen käyttö ja poistettava eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitaja rekisteristä. |
3. Kotijäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on viipymättä tiedotettava 14 artiklan 1 kohdan d alakohdan mukaisesti ilmoitetuille isäntäjäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille ja EAMV:lle eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitajan poistamisesta tämän artiklan 2 kohdan a alakohdassa mainitusta rekisteristä.
4. Oikeus markkinoida yhtä tai useampaa eurooppalaista yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistunutta rahastoa eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston nimikkeellä päättyy välittömästi siitä päivästä alkaen, jolloin toimivaltainen viranomainen on tehnyt 2 kohdan a alakohdassa mainitun päätöksen.
22 artikla
1. Toimivaltaiset viranomaiset ja EAMV tekevät yhteistyötä ▐ niiden tässä asetuksessa säädettyjen tehtävien suorittamiseksi asetuksen (EU) N:o 1095/2010 mukaisesti .
2. Toimivaltaisten viranomaisten ja EAMV:n on vaihdettava keskenään kaikkia tietoja ja kaikkia asiakirjoja, jotka ovat niiden tässä asetuksessa säädettyjen tehtävien suorittamiseksi asetuksen (EU) N:o 1095/2010 mukaisesti ja erityisesti tähän asetukseen kohdistuvien rikkomusten tunnistamisen ja korjaamisen kannalta tarpeen.
22 a artikla
Jos jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten välillä vallitsee erimielisyys jonkin toimivaltaisen viranomaisen arvioinnista, toiminnasta tai laiminlyönnistä aloilla, joilla tässä asetuksessa edellytetään yhteistyötä tai koordinointia useamman kuin yhden jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten välillä, toimivaltaiset viranomaiset voivat siirtää asian käsittelyn EAMV:lle, joka voi toimia sille asetuksen (EU) N:o 1095/2010 19 artiklan nojalla annettujen valtuuksien mukaisesti, siltä osin kuin erimielisyys ei liity tämän asetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan -iii alakohtaan tai 3 artiklan 1 kohdan d alakohdan -i alakohtaan.
23 artikla
1. Kaikkia toimivaltaisten viranomaisten tai EAMV:n palveluksessa tällä hetkellä tai aiemmin olleita henkilöitä sekä toimivaltaisten viranomaisten ja EAMV:n ohjaamia tilintarkastajia ja asiantuntijoita sitoo vaitiolovelvollisuus. Mitään näiden henkilöiden tehtäviään täyttäessään tietoonsa saamaa luottamuksellista tietoa ei saa paljastaa yhdellekään henkilölle eikä millekään viranomaiselle, paitsi sellaisessa tiivistetyssä tai kootussa muodossa, josta yksittäisiä eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen hoitajia tai rahastoja ei ole mahdollista tunnistaa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta rikoslainsäädännön soveltamisalaan kuuluvia tapauksia ja tässä asetuksessa säädettyjä menettelyitä.
2. Jäsenvaltioiden toimivaltaisia viranomaisia tai EAMV:tä ei saa estää vaihtamasta tietoja tämän asetuksen tai muun eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen hoitajia tai rahastoja koskevan unionin lainsäädännön nojalla.
3. Toimivaltaiset viranomaiset ja EAMV voivat käyttää 1 kohdan mukaisesti saamiaan luottamuksellisia tietoja ainoastaan tehtäviensä suorituksessa sekä hallinnollisia ja oikeudellisia menettelyjä varten.
LUKU IV
SIIRTYMÄ- JA LOPPUSÄÄNNÖKSET
24 artikla
1. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä tässä artiklassa säädetyin edellytyksin.
2. Siirretään ▐ 3 artiklan 2 kohdassa, 8 artiklan 5 kohdassa, 9 artiklan 2 kohdassa ja 13 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä komissiolle neljäksi vuodeksi … päivästä …kuuta … (14). Komissio laatii siirrettyä säädösvaltaa koskevan kertomuksen viimeistään yhdeksän kuukautta ennen neljän vuoden pituisen kauden päättymistä. Säädösvallan siirtoa jatketaan ilman eri toimenpiteitä samanpituisiksi kausiksi, jollei Euroopan parlamentti tai neuvosto vastusta tällaista jatkamista viimeistään kolme kuukautta ennen kunkin kauden päättymistä.
3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa ▐ 3 artiklan 2 kohdassa, 8 artiklan 5 kohdassa, 9 artiklan 2 kohdassa ja 13 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, päätöksessä mainittuna päivänä. Päätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
4. Heti kun komissio on hyväksynyt delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
5. Delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kolmella kuukaudella.
25 artikla
1. Komissio tarkastelee tätä asetusta uudelleen viimeistään neljän vuoden kuluttua asetuksen ensimmäisestä soveltamispäivästä lukien. Uudelleentarkasteluun sisältyy yleinen selvitys tämän asetuksen sääntöjen toiminnasta ja niiden soveltamisesta saaduista kokemuksista, mukaan lukien
a) |
se, miten paljon eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen hoitajat ovat käyttäneen eurooppalaisen yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston nimitystä joko omassa maassaan tai muissa jäsenvaltioissa; |
a a) |
eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen maantieteellinen toimipaikka sekä se, ovatko lisätoimenpiteet tarpeen sen varmistamiseksi, että eurooppalaiset yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneet rahastot ovat sijoittautuneet 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan -iii alakohdan mukaisesti; |
a b) |
eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen tekemien sijoitusten maantieteellinen ja alakohtainen jakautuminen; |
b) |
se, miten eurooppalaiset yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneet rahastot ovat käyttäneet erilaisia vaatimukset täyttäviä sijoituksia ja miten tämä on vaikuttanut yhteiskunnallisten yritysten kehittymiseen eri puolilla unionia; |
b a) |
mahdollisuus ottaa käyttöön unionin tason merkki yhteiskunnallisia yrityksiä varten; |
b b) |
mahdollisuus laajentaa eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen markkinointia vähittäissijoittajiin ; |
c) |
vaatimukset täyttävien salkkuyritysten tunnistamiskriteerien käytännön soveltaminen , tämän vaikutus yhteiskunnallisten yritysten kehittymiseen eri puolilla unionia ja yritysten myönteinen yhteiskunnallinen vaikutus ; |
c a) |
analyysi eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen hoitajien täytäntöönpanemista menettelyistä, jotta voidaan arvioida 9 artiklassa tarkoitettuja vaatimukset täyttävien salkkuyritysten myönteisiä yhteiskunnallisia vaikutuksia, ja arvio siitä, olisiko mahdollista ottaa käyttöön yhdenmukaiset standardit yhteiskunnallisen vaikutuksen arviointia varten unionin tasolla tavalla, joka on yhdenmukainen unionin sosiaalipolitiikan kanssa; |
c b) |
se, onko tätä asetusta aiheellista täydentää säilytysyhteisöjärjestelmällä; |
c d) |
se, onko eurooppalaiset yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneet rahastot aiheellista sisällyttää direktiivin 2009/65/EY mukaisiin sijoituskelpoisiin kohteisiin; |
c e) |
13 artiklassa tarkoitettujen tietovaatimusten tarkoituksenmukaisuus ja erityisesti se, ovatko tiedot riittäviä, jotta sijoittajat voivat tehdä perustellun sijoituspäätöksen; |
c f) |
tutkimus mahdollisista yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen veroesteistä ja arvio mahdollisista veroeduista, joilla kannustettaisiin yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen unionissa; |
c g) |
arviointi esteistä, jotka ovat saattaneet estää sijoittajia hyödyntämästä rahastoja, mukaan luettuna muun vakavaraisuutta koskevan unionin sääntelyn vaikutus yhteisösijoittajiin. |
▐
2. Komissio toimittaa 1 kohdassa tarkoitetun uudelleentarkastelun jälkeen ja EAMV:tä kuultuaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen, johon kuuluu tarvittaessa säädösehdotus.
25 a artikla
1. Komissio aloittaa 22 päivään heinäkuuta 2017 mennessä uudelleentarkastelun, joka koskee tämän asetuksen ja muiden yhteissijoitusyrityksiin ja niiden hoitajiin sovellettavien, erityisesti direktiivin 2011/61/EU sääntöjen vuorovaikutusta. Uudelleentarkastelussa käsitellään tämän asetuksen soveltamisalaa. Siihen on kerättävä tietoa sen arvioimiseksi, onko soveltamisalaa tarpeen laajentaa siten, että sellaisia eurooppalaisia yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneita rahastoja hallinnoivat hoitajat, joiden sijoituskohteiden yhteisarvo ylittää 2 artiklan 1 kohdassa säädetyn kynnysarvon, voivat tulla eurooppalaisten yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen hoitajiksi.
2. Komissio toimittaa 1 kohdassa tarkoitetun uudelleentarkastelun jälkeen ja EAMV:tä kuultuaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen, johon kuuluu tarvittaessa säädösehdotus.
26 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan heinäkuun 22 päivästä 2013 alkaen, lukuun ottamatta ▐ 3 artiklan 2 kohtaa, 8 artiklan 5 kohtaa, 9 artiklan 2 kohtaa ja 13 artiklan 4 kohtaa, joita sovelletaan tämän asetuksen voimaantulopäivästä alkaen.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty …ssa/ssä … päivänä …kuuta …
Euroopan parlamentin puolesta
Puhemies
Neuvoston puolesta
Puheenjohtaja
(1) EUVL C 175, 19.6.2012, s. 11.
(2) EUVL C 229, 31.7.2012, s. 55.
(3) Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu ….
(4) EUVL L 302, 17.11.2009, s. 32.
(5) EUVL L 174, 1.7.2011, s. 1.
(6) EUVL L 145, 30.4.2004, s. 1.
(7) EUVL L 331, 15.12.2010, s. 84.
(8) EYVL L 281, 23.11.1995, s. 31.
(9) EYVL L 8, 12.1.2001, s. 1.
(10) EUVL L 390, 31.12.2004, s. 38.
(11) EUVL L 345, 31.12.2003, s. 64.
(12) Yhdeksän kuukautta tämän asetuksen voimaantulosta .
(13) 24 kuukautta tämän asetuksen voimaantulosta.
(14) Tämän asetuksen voimaantulopäivä.
3.12.2013 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 353/280 |
Torstai 13. syyskuuta 2012
Eurooppalaiset riskipääomarahastot ***I
P7_TA(2012)0346
Euroopan parlamentin tarkistukset 13. syyskuuta 2012 ehdotukseen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi eurooppalaisista riskipääomarahastoista (COM(2011)0860 – C7-0490/2011 – 2011/0417(COD)) (1)
2013/C 353 E/50
(Tavallinen lainsäätämisjärjestys: ensimmäinen käsittely)
[tarkistus 2]
EUROOPAN PARLAMENTIN TARKISTUKSET (2)
komission ehdotukseen
(1) Tarkistusten hyväksymisen jälkeen asia päätettiin palauttaa valiokuntakäsittelyyn työjärjestyksen 57 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti (A7-0193/2012).
(2) Tarkistukset: uusi tai muutettu teksti merkitään lihavoidulla kursiivilla, poistot symbolilla ▐.
Torstai 13. syyskuuta 2012
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o …/2012
eurooppalaisista riskipääomarahastoista
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 114 artiklan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan keskuspankin lausunnon (1),
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (3),
sekä katsovat seuraavaa:
(1) |
Riskipääomalla rahoitetaan yrityksiä, jotka ovat yleensä hyvin pieniä ja yritystoimintansa alkuvaiheessa mutta joilla on selkeitä kasvu- ja laajentumismahdollisuuksia. ▐ Yritykset saavat riskipääomarahastojen kautta myös arvokasta asiantuntemusta ja tietoa, kontakteja, lisää arvoa tuotemerkilleen sekä strategisia neuvoja. Rahoittaessaan ja neuvoessaan tällaisia yrityksiä riskipääomarahastot lisäävät talouskasvua, myötävaikuttavat työpaikkojen luomiseen ja varainhankintaan , edistävät innovatiivisten yritysten kasvua ja laajentumista , kasvattavat niiden tutkimus- ja kehitysinvestointeja sekä tukevat yrittäjyyttä, innovaatioita ja kilpailukykyä Eurooppa 2020 -strategian tavoitteiden mukaisesti ja ottaen huomioon jäsenvaltioiden pitkän aikavälin haasteet, kuten globaaleja suuntauksia käsittelevässä unionin strategian ja politiikan analysointijärjestelmän raportissa "Global Trends 2030" mainitut haasteet . |
(2) |
On tarpeen vahvistaa eurooppalaisen riskipääomarahaston nimityksen käyttöä koskeva yhteinen säännöskehys, jolla säädetään erityisesti tällä nimellä toimivien rahastojen salkun koostumuksesta, kyseisille rahastoille sallittavista sijoituskohteista ja instrumenteista sekä sijoittajaryhmistä, jotka voivat unionin yhdenmukaisten säännösten nojalla sijoittaa kyseisiin rahastoihin. Jos tällainen yhteinen kehys puuttuu, vaarana on, että jäsenvaltiot ryhtyvät toisistaan poikkeaviin kansallisen tason toimenpiteisiin, joilla on suora kielteinen vaikutus sisämarkkinoiden toimintaan ja jotka luovat sille esteitä, sillä silloin koko unionin alueella toimimaan pyrkiviin riskipääomarahastoihin sovellettaisiin eri jäsenvaltioissa eri sääntöjä. Lisäksi salkun koostumusta, sijoituskohteita ja vaatimukset täyttäviä sijoittajia koskevien toisistaan poikkeavien vaatimusten seurauksena saattaisi olla tasoltaan vaihteleva sijoittajansuoja sekä epäselvyyttä eurooppalaisten riskipääomarahastojen tarjoamista sijoitusmahdollisuuksista. Sijoittajien olisi myös kyettävä vertaamaan eri riskipääomarahastojen tarjoamia sijoitusmahdollisuuksia. On tarpeen poistaa merkittävät esteet riskipääomarahastojen rajat ylittävältä varainhankinnalta, välttää rahastojen välisen kilpailun vääristyminen ja estää kaikenlaisten todennäköisten kaupan esteiden ja kilpailun vääristymien syntyminen jatkossa. Sopivin oikeusperusta on siis Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 114 artikla sellaisena kuin sitä on tulkittu Euroopan unionin tuomioistuimen yhtenäisessä oikeuskäytännössä. |
(3) |
On tarpeen hyväksyä asetus, jolla vahvistetaan eurooppalaisia riskipääomarahastoja koskevat yhdenmukaiset säännöt sekä säädetään vastaavista velvoitteista niiden kaikissa jäsenvaltioissa toimiville hoitajille, jotka aikovat kerätä pääomia koko unionin alueella eurooppalaisen riskipääomarahaston nimitystä käyttäen. Näillä vaatimuksilla olisi taattava riskipääomarahastoihin sijoittamisesta kiinnostuneiden sijoittajien luottamus. |
(4) |
Eurooppalaisen riskipääomarahaston nimityksen käyttöön liittyvien laatuvaatimusten määrittelyllä asetuksen muodossa varmistettaisiin, että näitä vaatimuksia sovelletaan suoraan sellaisten yhteissijoitusyritysten hoitajiin, jotka käyttävät tätä nimitystä varainhankinnassa. Näin taattaisiin yhdenmukaiset olosuhteet tämän nimityksen käytölle estämällä toisistaan poikkeavat kansalliset vaatimukset, jotka aiheutuisivat direktiivin saattamisesta osaksi kansallista lainsäädäntöä. Tässä asetuksessa edellytettäisiin, että mainittua nimitystä käyttävien yhteissijoitusyritysten olisi noudatettava samoja sääntöjä koko unionin alueella, millä lisättäisiin myös riskipääomarahastoihin sijoittamisesta kiinnostuneiden sijoittajien luottamusta. Asetuksella vähennettäisiin myös sääntelyn monimutkaisuutta ja riskipääomarahastoja koskevien, usein toisistaan poikkeavien kansallisten säännösten noudattamisesta hoitajille aiheutuvia kuluja, erityisesti kun kyseessä ovat hoitajat, jotka haluavat kerätä pääomia muista maista. Asetuksen pitäisi myös myötävaikuttaa kilpailun vääristymien poistumiseen. |
(4 a) |
Kuten 7 päivänä joulukuuta 2011 annetussa komission tiedonannossa "Toimintasuunnitelma pk-yritysten rahoituksen saannin parantamiseksi" todetaan, komissio saa vuonna 2012 valmiiksi rajatylittävien riskipääomasijoitusten veroesteitä koskevan tutkimuksensa ja aikoo vuonna 2013 esittää ratkaisuja, joiden tarkoituksena on poistaa esteet ja samalla estää veropetoksia ja veronkiertoa. |
(4 b) |
Vaatimukset täyttäviä riskipääomarahastoja olisi oltava mahdollista hoitaa joko ulkopuolelta tai sisäisesti. Kun vaatimukset täyttävää riskipääomarahastoa hoidetaan sisäisesti, vaatimukset täyttävä riskipääomarahasto on myös rahaston hoitaja, ja sen olisi siksi noudatettava kaikkia tämän asetuksen mukaisia vaatimukset täyttävien riskipääomarahastojen hoitajia koskevia vaatimuksia ja se olisi rekisteröitävä sellaiseksi. Sisäisesti hoidetun vaatimukset täyttävän riskipääomarahaston ei pitäisi kuitenkaan sallia toimia muiden yhteissijoitusyritysten tai siirtokelpoisiin arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavien yritysten ulkopuolisena hoitajana. |
(5) |
Tämän asetuksen sekä yhteissijoitusyrityksiä ja niiden hoitajia koskevien muiden sääntöjen välisen suhteen selventämiseksi on tarpeen todeta, että tätä asetusta olisi sovellettava vain sellaisten yhteissijoitusyritysten hoitajiin, jotka eivät ole siirtokelpoisiin arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä (yhteissijoitusyritykset) koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 13 päivänä heinäkuuta 2009 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2009/65/EY (4) tarkoitettuja yhteissijoitusyrityksiä mutta jotka ovat sijoittautuneet unioniin ja jotka niiden kotijäsenvaltion toimivaltainen viranomainen on rekisteröinyt vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitajista 8 päivänä kesäkuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/61/EU (5) mukaisesti , edellyttäen, että nämä hoitajat hallinnoivat vaatimukset täyttävien riskipääomarahastojen salkkuja . Tämän asetuksen nojalla rekisteröityjen riskipääomarahastojen hoitajien, jotka ovat ulkopuolisia hoitajia, olisi kuitenkin sallittava hoitaa myös siirtokelpoisiin arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä direktiivin 2009/65/EY mukaisesti myönnetyn toimiluvan nojalla. |
(5 a) |
Lisäksi tätä asetusta sovelletaan vain sellaisten yhteissijoitusyritysten hoitajiin, ▐ joiden hallinnoimien sijoituskohteiden yhteisarvo ei ylitä direktiivin 2011/61/EU 3 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettua kynnysarvoa. Tämä tarkoittaa, että tämän asetuksen mukainen kynnysarvo lasketaan samalla tavoin kuin direktiivin 2011/61/EU 3 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettu kynnysarvo. |
(5 b) |
Tämän asetuksen nojalla rekisteröidyt riskipääomarahastojen hoitajat, joiden sijoituskohteiden yhteisarvo myöhemmin ylittää direktiivin 2011/61/EU 3 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetun kynnysarvon ja joiden on sen vuoksi saatava kotijäsenvaltionsa toimivaltaisilta viranomaisilta toimilupa kyseisen direktiivin 6 artiklan mukaisesti, voivat kuitenkin edelleen käyttää eurooppalaisen riskipääomarahaston nimitystä markkinoidessaan vaatimukset täyttäviä riskipääomarahastoja unionin alueella edellyttäen, että ne täyttävät kyseisessä direktiivissä asetetut vaatimukset ja että ne jatkossakin aina noudattavat tässä asetuksessa säädettyjä eurooppalaisen riskipääomarahaston nimityksen käyttöä koskevia vaatimuksia vaatimukset täyttävien riskipääomarahastojen osalta. Tätä sovelletaan sekä nykyisiin vaatimukset täyttäviin riskipääomarahastoihin että sellaisiin vaatimukset täyttäviin riskipääomarahastoihin, jotka on perustettu kynnysarvon ylittämisen jälkeen. |
(6) |
Jos yhteissijoitusyrityksen hoitaja ei halua käyttää eurooppalaisen riskipääomarahaston nimitystä, ei tätä asetusta sovelleta. Tällaisissa tapauksissa sovelletaan edelleen jo olemassa olevia kansallisia säännöksiä ja unionin yleisiä säännöksiä. |
(7) |
Tässä asetuksessa olisi vahvistettava yhdenmukaiset säännöt, jotka koskevat vaatimukset täyttävien riskipääomarahastojen luonnetta, erityisesti niitä salkkuyrityksiä, joihin vaatimukset täyttävät riskipääomarahastot voivat sijoittaa, sekä käytettäviä sijoitusinstrumentteja. Tämä on tarpeen, jotta on mahdollista erottaa toisistaan selkeästi vaatimukset täyttävä riskipääomarahasto sekä toisaalta muut vaihtoehtoiset sijoitusrahastot, joiden sijoitusstrategiat ovat vähemmän erikoistuneita ja jotka tekevät esimerkiksi yritysostoja tai spekulatiivisia kiinteistösijoituksia, joiden edistämiseen ei tällä asetuksella pyritä . |
(8) |
Tavoitteena on määritellä tarkasti tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvat yhteissijoitusyritykset ja varmistaa, että niiden sijoitusten kohteena ovat nimenomaan yritystoimintansa alkuvaiheessa olevat pienet yritykset, minkä vuoksi vaatimukset täyttävien riskipääomarahastojen olisi katsottava olevan rahastoja , joiden yhteenlasketuista pääomasijoituksista ja maksamattomista pääomasitoumuksista vähintään 70 prosenttia on tarkoitus sijoittaa kyseisiin yrityksiin . Vaatimukset täyttävän riskipääomarahaston ei pitäisi sallia sijoittaa yli 30:tä prosenttia yhteenlasketuista pääomasijoituksistaan ja maksamattomista pääomasitoumuksistaan muihin kuin vaatimukset täyttäviin sijoituksiin. Tämä tarkoittaa, että muiden kuin vaatimukset täyttävien sijoitusten enimmäisrajan olisi aina oltava 30 prosenttia ja että 70 prosenttia vaatimukset täyttävän riskipääomarahaston toimintakauden sijoituksista olisi varattava vaatimukset täyttäviin sijoituksiin. Edellä mainitut rajat olisi laskettava sijoitettavissa olevien määrien perusteella, kun niistä on vähennetty kaikki asiaankuuluvat kustannukset ja käteisvarat. Tässä asetuksessa olisi täsmennettävä edellä mainittujen sijoitusrajojen laskemiseksi tarvittavat tiedot. |
(8 a) |
Tämän asetuksen tarkoituksena on tukea kasvua ja innovointia pienissä ja keskisuurissa yrityksissä, jäljempänä 'pk-yritykset', unionin alueella. Sijoitukset kolmansiin maihin sijoittautuneisiin vaatimukset täyttäviin salkkuyrityksiin voivat tuoda lisää pääomaa vaatimukset täyttäviin riskipääomarahastoihin ja siten hyödyttää pk-yrityksiä unionin alueella. Sijoituksia ei kuitenkaan pitäisi missään olosuhteissa tehdä kolmansien maiden salkkuyrityksiin, jotka ovat sijoittautuneet veroparatiiseihin tai yhteistyöhaluttomille lainkäyttöalueille. |
(8 b) |
Vaatimukset täyttävä riskipääomarahasto ei saisi olla sijoittautunut veroparatiiseihin tai yhteistyöhaluttomille lainkäyttöalueille, kuten kolmansiin maihin, joissa veroja ei kanneta lainkaan tai verotus on nimellistä, joista puuttuvat asianmukaiset yhteistyöjärjestelyt riskipääomarahaston hoitajan kotijäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten ja vaatimukset täyttävän riskipääomarahaston sijoittautumisvaltion valvontaviranomaisten välillä tai joista puuttuu tosiasiallinen tietojenvaihto veroasioissa. Vaatimukset täyttävän riskipääomarahaston ei pitäisi myöskään sijoittaa lainkäyttöalueille, joka täyttää jonkin edellä mainituista perusteista. |
(8 c) |
Vaatimukset täyttävän riskipääomarahaston hoitajan olisi voitava houkutella uusia pääomasitoumuksia kyseisen rahaston toimintakaudella. Tällaiset vaatimukset täyttävän riskipääomarahaston toimintakauden aikana saadut uudet pääomasitoumukset olisi otettava huomioon, kun harkitaan seuraavaa sijoitusta muuhun kuin vaatimukset täyttävään sijoituskohteeseen. Uudet pääomasitoumukset olisi sallittava vaatimukset täyttävän riskipääomarahaston säännöissä tai perustamisasiakirjoissa vahvistettujen perusteiden ja edellytysten mukaisesti. |
(8 d) |
Vaatimukset täyttävät sijoitukset olisi tehtävä oman pääoman ehtoisten tai oman pääoman luonteisten sijoitusinstrumenttien muodossa. Oman pääoman luonteiset instrumentit ovat rahoitusinstrumenttityyppi, joka on oman ja vieraan pääoman yhdistelmä, jonka tuotot kytketään vaatimukset täyttävän salkkuyrityksen tuottamaan voittoon tai tappioon ja jonka takaisinmaksu maksulaiminlyönnin yhteydessä ei ole täysin taattu. Niihin sisältyy monenlaisia rahoitusinstrumentteja, kuten etuoikeusasemaltaan huonommassa asemassa olevat lainat, äänettömät osakkuudet, osakkuuslainat, voitto-osuusoikeudet, vaihtovelkakirjalainat ja joukkovelkakirjalainat, joihin liittyy optiotodistuksia. Oman pääoman ehtoisten ja oman pääoman luonteisten sijoitusinstrumenttien mahdollisena täydennyksenä – mutta ei niiden korvaajana – olisi sallittava vakuudelliset tai vakuudettomat lainat, joihin kuuluu esimerkiksi siltarahoitus ja joita vaatimukset täyttävä riskipääomarahasto myöntää sellaiselle vaatimukset täyttävälle salkkuyritykselle, jossa vaatimukset täyttävällä riskipääomarahastolla on jo vaatimukset täyttäviä sijoituksia, edellyttäen, että tällaisiin lainoihin ei käytetä yli 30:tä prosenttia vaatimukset täyttävän riskipääomarahaston yhteenlasketuista pääomasijoituksista ja maksamattomista pääomasitoumuksista. Riskipääomamarkkinoilla nykyisin sovellettavien liiketoimintakäytäntöjen mukaisesti vaatimukset täyttävän riskipääomarahaston olisi lisäksi sallittava ostaa vaatimukset täyttävän salkkuyrityksen olemassa olevia osakkeita kyseisen yrityksen olemassa olevilta osakkeenomistajilta. Mahdollisimman laajojen varainhankintamahdollisuuksien varmistamiseksi olisi myös sallittava muihin vaatimukset täyttäviin riskipääomarahastoihin tehtävät sijoitukset. Jotta voidaan estää vaatimukset täyttäviin salkkuyrityksiin tehtävien sijoitusten heikkeneminen, vaatimukset täyttävien riskipääomarahastojen olisi sallittava sijoittaa muihin vaatimukset täyttäviin riskipääomarahastoihin vain, jos kyseiset rahastot eivät ole itse sijoittaneet yli 10:tä prosenttia yhteenlasketuista pääomasijoituksistaan ja maksamattomista pääomasitoumuksistaan muihin vaatimukset täyttäviin riskipääomarahastoihin. |
(8 e) |
Riskipääomarahastojen ydintoimintoihin kuuluu rahoituksen tarjoaminen pk-yrityksille ensisijaisten sijoitusten kautta. Riskipääomarahastojen ei pitäisi osallistua systeemisesti merkittävään pankkitoimintaan tavanomaisen vakavaraisuutta koskevan sääntelykehyksen ulkopuolella (ns. varjopankkitoimintaan). Niiden ei pitäisi myöskään noudattaa tyypillisiä pääomasijoitusstrategioita, kuten velkarahoitteisia yritysostoja. |
(8 f) |
Älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua edistävän Eurooppa 2020 -strategian mukaisesti tällä asetuksella pyritään edistämään reaalitaloudessa toimiviin innovatiivisiin pk-yrityksiin tehtäviä riskipääomasijoituksia. Luottolaitokset, sijoituspalveluyritykset, vakuutusyritykset, rahoitusalan holdingyhtiöt ja monialan holdingyhtiöt olisi sen vuoksi jätettävä tämän asetuksen mukaisten vaatimukset täyttävien salkkuyritysten määritelmän ulkopuolelle. |
(9) |
Jotta voidaan erottaa tässä asetuksessa tarkoitetut vaatimukset täyttävät riskipääomarahastot vaihtoehtoisista sijoitusrahastoista, jotka tekevät kauppaa liikkeeseen laskettujen arvopaperien jälkimarkkinoilla, on tarpeen antaa sääntöjä sen varmistamiseksi, että vaatimukset täyttävät riskipääomarahastot sijoittavat ensisijaisesti suoraan liikkeeseen laskettuihin instrumentteihin. |
(10) |
Riskipääomarahastojen hoitajille on tarkoitus sallia jonkin verran joustavuutta vaatimukset täyttävien riskipääomarahastojen sijoitusten ja maksuvalmiuden hoidossa, minkä vuoksi ▐ kauppa esimerkiksi muiden kuin vaatimukset täyttävien salkkuyritysten osakkeilla tai osuuksilla taikka muiden kuin vaatimukset täyttävien sijoitusten hankinta on sallittua, kunhan sen osuus yhteenlasketuista pääomasijoituksista ja maksamattomista pääomasitoumuksista ei ylitä 30:tä prosenttia. ▐ |
(11) |
Jotta voidaan varmistaa, että eurooppalaisen riskipääomarahaston nimitys on kaikkien unionin alueen sijoittajien silmissä luotettava ja helposti tunnistettava, olisi tässä asetuksessa säädettävä, että ainoastaan tässä asetuksessa tarkoitettuja yhdenmukaisia laatukriteereitä noudattavat eurooppalaisten riskipääomarahastojen hoitajat saavat käyttää eurooppalaisen riskipääomarahaston nimitystä markkinoidessaan vaatimukset täyttäviä riskipääomarahastoja unionin alueella. |
(12) |
Vaatimukset täyttävillä riskipääomarahastoilla on oltava oma, tunnistettava, niiden tarkoitukseen soveltuva profiili, minkä varmistamiseksi näille vaatimukset täyttäville rahastoille sallittavasta salkun koostumuksesta ja sijoitustekniikoista on oltava yhdenmukaiset säännökset. |
(13) |
Vaatimukset täyttävien riskipääomarahastojen ei pidä osaltaan aiheuttaa systeemisten riskien muodostumista ja niiden on sijoitustoiminnassaan keskityttävä vaatimukset täyttävien salkkuyritysten tukemiseen, minkä varmistamiseksi rahaston tasolla ei pitäisi salla vivutuksen käyttöä . Riskipääomarahaston hoitajan pitäisi voida ottaa luottoa, laskea liikkeeseen velkaobligaatioita tai antaa takuita vaatimukset täyttävän riskipääomarahaston tasolla vain, jos tällainen luotonotto tai tällaiset velkaobligaatiot tai takuut katetaan maksamattomilla sitoumuksilla eivätkä ne siten kasvata rahaston riskiä sen pääomasitoumusten tasoa suuremmaksi. Tässä toimintamallissa vaatimukset täyttävän riskipääomarahaston sijoittajien antamat rahalainat, jotka katetaan täysin kyseisten sijoittajien pääomasitoumuksilla, eivät kasvata vaatimukset täyttävän riskipääomarahaston riskiä, joten ne pitäisi sallia. Rahaston on kuitenkin pystyttävä kattamaan myös epätavalliset likviditeettitarpeet, joita saattaa syntyä sijoittajien pääomasitoumusten maksun ja näiden pääomien tosiasiallisen tilille saamisen välissä, minkä vuoksi lyhytaikainen lainanotto olisi sallittava edellyttäen, että se ei ylitä maksamattomien pääomasitoumusten määrää . |
(14) |
Vaatimukset täyttäviä riskipääomarahastoja on markkinoitava vain sellaisille sijoittajille, joilla on kokemusta, tietoa ja asiantuntemusta tehdä omat sijoituspäätöksensä ja arvioida asianmukaisesti rahastoihin liittyvät riskit , ja sijoittajien luottamus ja usko vaatimukset täyttäviin riskipääomarahastoihin on säilytettävä, minkä varmistamiseksi olisi säädettävä eräistä erityisistä suojatoimista. Vaatimukset täyttäviä riskipääomarahastoja olisi tästä syystä ▐ markkinoitava vain sellaisille sijoittajille, jotka ovat ammattimaisia asiakkaita tai joita voidaan pitää sellaisina rahoitusvälineiden markkinoista 21 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/39/EY (6) nojalla. Jotta vaatimukset täyttäviin riskipääomarahastoihin tehtäviä sijoituksia varten olisi kuitenkin olemassa riittävän laaja sijoittajapohja, on toivottavaa, että myös eräillä muilla sijoittajilla, kuten varakkailla yksityishenkilöillä, on mahdollisuus tehdä sijoituksia vaatimukset täyttäviin riskipääomarahastoihin. Kyseisiä muita sijoittajia varten olisi kuitenkin säädettävä erityisistä suojakeinoista, jotta voidaan varmistaa, että vaatimukset täyttäviä riskipääomarahastoja markkinoidaan vain sellaisille sijoittajille, joiden sijoittajaprofiili sopii tällaisten sijoitusten tekemiseen. Nämä suojakeinot sulkevat pois markkinoinnin määräaikaistalletusten välityksellä. Riskipääomarahaston hoitajan hallinnointiin osallistuvien johtohenkilöiden ja työntekijöiden olisi myös voitava tehdä sijoituksia hoitamaansa vaatimukset täyttävään riskipääomarahastoon, sillä kyseiset henkilöt ovat riittävän perehtyneitä voidakseen osallistua riskipääomasijoituksiin. |
(15) |
Jotta voidaan varmistaa, että vain sellaiset riskipääomarahastojen hoitajat, jotka täyttävät yhdenmukaiset markkinakäyttäytymistä koskevat laatuvaatimukset, voivat käyttää eurooppalaisen riskipääomarahaston nimitystä, olisi tässä asetuksessa annettava liiketoiminnan harjoittamista sekä riskipääomarahaston hoitajan ja sen sijoittajien välistä suhdetta koskevia sääntöjä. Samasta syystä asetuksessa olisi myös säädettävä yhdenmukaisista ehdoista, jotka koskevat kyseisten hoitajien eturistiriitojen käsittelyä. Kyseisissä säännöksissä olisi myös edellytettävä, että hoitajalla on käytössä tarvittavat organisaatio- ja hallintojärjestelyt, joilla eturistiriitojen asianmukainen käsittely voidaan varmistaa. |
(15 a) |
Kun riskipääomarahaston hoitaja aikoo siirtää tehtäviä kolmannelle osapuolelle, tehtävien siirtäminen rahaston hoitajalta kolmannelle osapuolelle ei saisi vaikuttaa hoitajan vastuuseen riskipääomarahastoa ja sen sijoittajia kohtaan. Riskipääomarahaston hoitaja ei myöskään saisi siirtää toimintojaan niin laajasti, että sen ei enää käytännössä katsottaisi olevan riskipääomarahaston hoitaja ja että siitä tulee postilaatikkoyhteisö. Riskipääomarahaston hoitajan olisi tällöinkin oltava edelleen aina vastuussa siirrettyjen toimintojen asianmukaisesta hoitamisesta sekä tämän asetuksen noudattamisesta. Toimintojen siirto ei saa vaarantaa riskipääomarahaston hoitajan tehokasta valvontaa eikä varsinkaan estää sitä toimimasta eikä hoitamasta riskipääomarahastoa sijoittajien parhaan edun mukaisesti. |
(16) |
Eurooppalaisen riskipääomarahaston nimityksen luotettavuuden varmistamiseksi olisi tässä asetuksessa säädettävä myös riskipääomarahaston hoitajan organisaatiota koskevista laatuvaatimuksista. Tästä syystä asetuksessa olisi säädettävä yhdenmukaisista ja oikeasuhteisista vaatimuksista, jotka koskevat huolehtimista riittävistä teknisistä ja henkilöstöresursseista ▐. |
(16 a) |
Jotta voidaan varmistaa vaatimukset täyttävän riskipääomarahaston asianmukainen hallinnointi ja hoitajan kyky kattaa sen toiminnasta aiheutuvat mahdolliset riskit, tässä asetuksessa olisi säädettävä riskipääomarahastojen hoitajiin sovellettavista yhdenmukaisista ja oikeasuhteisista vaatimuksista, jotka koskevat riittävistä omista varoista huolehtimista. Tällaisten omien varojen määrän olisi oltava riittävä vaatimukset täyttävien riskipääomarahastojen jatkuvuuden ja asianmukaisen hallinnoinnin varmistamiseksi. |
(17) |
Sijoittajansuojan vuoksi on tarpeen varmistaa, että vaatimukset täyttävän riskipääomarahaston varat arvotetaan asianmukaisesti. Tästä syystä vaatimukset täyttävien riskipääomarahastojen säännöissä tai perustamisasiakirjoissa olisi oltava varojen arvottamista koskevia sääntöjä. Tämän pitäisi varmistaa arvottamisen luotettavuus ja avoimuus. |
(18) |
Eurooppalaisen riskipääomarahaston nimitystä käyttävien riskipääomarahastojen hoitajien riittävä raportoiminen toiminnastaan on varmistettava säätämällä yhdenmukaiset vuosikertomuksia koskevat säännöt. |
(19) |
Jotta eurooppalaisen riskipääomarahaston nimityksen luotettavuus sijoittajien silmissä voidaan varmistaa, on välttämätöntä, että nimitystä käyttävät vain sellaiset riskipääomarahastojen hoitajat, joiden sijoituspolitiikka ja -tavoitteet ovat täysin avoimet. Asetuksessa olisi tämän vuoksi säädettävä yhdenmukaisista säännöistä, jotka koskevat riskipääomarahaston hoitajan tiedonantovelvollisuutta sijoittajia kohtaan. Näissä säännöissä vahvistetaan erityisesti sopimuksen laatimista edeltävät tiedonantovelvoitteet, jotka koskevat vaatimukset täyttävien riskipääomarahastojen sijoitusstrategiaa ja -tavoitteita, käytettyjä sijoitusinstrumentteja, kustannuksia ja maksuja sekä vaatimukset täyttävän rahaston ehdottaman sijoituksen riski-tuottoprofiilia. Avoimuussyistä tiedonantovelvoitteissa olisi mainittava myös, miten riskipääomarahaston hoitajan saama korvaus lasketaan. |
(20) |
Tähän asetukseen sisältyvien yhdenmukaisten vaatimusten tehokkaan valvonnan varmistamiseksi kotijäsenvaltion toimivaltainen viranomainen valvoo, että riskipääomarahaston hoitaja noudattaa tässä asetuksessa säädettyjä yhdenmukaisia vaatimuksia. Tätä varten sellaisen vaatimukset täyttävän riskipääomarahaston hoitajan, joka haluaa markkinoida rahastojaan eurooppalaisen riskipääomarahaston nimikkeellä, olisi ilmoitettava aikomuksestaan kotijäsenvaltionsa toimivaltaiselle viranomaiselle. Toimivaltaisen viranomaisen olisi rekisteröitävä riskipääomarahaston hoitaja, jos kaikki tarvittavat tiedot on toimitettu ja jos tämän asetuksen vaatimusten noudattamista varten tarvittavat järjestelyt on tehty. Rekisteröinnin olisi oltava voimassa koko unionin alueella. |
(20 a) |
Vaatimukset täyttävien riskipääomarahastojen tehokkaan rajatylittävän markkinoinnin helpottamiseksi hoitaja olisi rekisteröitävä mahdollisimman pian. |
(20 b) |
Vaikka tähän asetukseen sisältyy suojakeinoja rahastojen asianmukaisen käytön varmistamiseksi, valvontaviranomaisten olisi tehokkaasti varmistettava, että suojakeinoja noudatetaan. |
(21) |
Tässä asetuksessa säädettyjen yhdenmukaisten vaatimusten noudattamisen tehokkaan valvonnan varmistamiseksi olisi asetuksessa oltava sääntöjä, joissa säädetään, missä olosuhteissa kotijäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle toimitetut tiedot on saatettava ajan tasalle. |
(22) |
Tämän asetuksen vaatimusten noudattamisen tehokkaan valvonnan vuoksi olisi tässä asetuksessa säädettävä myös menettelystä, jolla toimivaltaiset valvontaviranomaiset tiedottavat muille maille siitä, että riskipääomarahaston hoitaja on rekisteröitynyt omassa kotijäsenvaltiossaan. |
(23) |
Vaatimukset täyttävien riskipääomarahastojen hoitajien markkinointitoimenpiteitä koskevien olosuhteiden on säilyttävä avoimina, minkä vuoksi Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1095/2010 (7) perustetulle Euroopan valvontaviranomaiselle (Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen) (EAMV) olisi annettava tehtäväksi ylläpitää tietokantaa, jossa on lueteltu kaikki tämän asetuksen mukaisesti rekisteröidyt vaatimukset täyttävien riskipääomarahastojen hoitajat ja niiden hoitamat vaatimukset täyttävät riskipääomarahastot. |
(23 a) |
Jos isäntäjäsenvaltion toimivaltaisella viranomaisella on selkeitä ja todistettavissa olevia syitä uskoa, että riskipääomarahaston hoitaja rikkoo tätä asetusta sen alueella, sen olisi ilmoitettava tästä viipymättä kotijäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, jonka olisi toteutettava aiheelliset toimenpiteet. |
(23 b) |
Jos kotijäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen toteuttamista toimenpiteistä huolimatta tai siksi, että kotijäsenvaltion toimivaltainen viranomainen ei toimi kohtuullisen määräajan kuluessa, riskipääomarahaston hoitaja toimii edelleen tavalla, joka on selvästi ristiriidassa tämän asetuksen kanssa, isäntäjäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi ilmoitettuaan asiasta kotijäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle toteuttaa kaikki aiheelliset toimenpiteet sijoittajien suojelemiseksi, mukaan luettuna mahdollisuus estää kyseistä hoitajaa jatkamasta hoitamiensa riskipääomarahastojen markkinointia isäntäjäsenvaltion alueella. |
(24) |
Tässä asetuksessa säädettyjen yhdenmukaisten kriteerien tehokkaan noudattamisen valvonnan varmistamiseksi olisi tässä asetuksessa oltava luettelo toimivaltaisilla viranomaisilla käytössä olevista valvontavaltuuksista. |
(25) |
Asianmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi tässä asetuksessa olisi säädettävä tämän asetuksen keskeisten säännösten rikkomisesta aiheutuvista hallinnollisista seuraamuksista ja toimenpiteistä ; keskeisiä säännöksiä ovat ne, jotka koskevat salkun koostumusta, vaatimukset täyttävien sijoittajien henkilöllisyyteen liittyviä takeita sekä vaatimusta, jonka mukaan eurooppalaisen riskipääomarahaston nimitystä saa käyttää vain rekisteröitynyt riskipääomarahaston hoitaja. On myös säädettävä siitä, että näiden keskeisten säännösten rikkomisen seurauksena nimityksen käyttäminen kielletään ja riskipääomarahaston hoitaja poistetaan rekisteristä. |
(26) |
Valvontatietoja olisi vaihdettava koti- ja isäntäjäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten sekä EAMV:n kesken. |
(27) |
Tässä asetuksessa säädettyjen yhdenmukaisten kriteerien noudattamisen valvonnasta vastaavien tahojen tehokas sääntely-yhteistyö edellyttää, että kaikkien kansallisten viranomaisten sekä EAMV:n on noudatettava tiukkaa salassapitovelvollisuutta. |
(28) |
Rahoituspalveluita koskevilla teknisillä standardeilla olisi varmistettava jatkuva yhdenmukaistaminen sekä huolellinen valvonta koko unionin alueella. EAMV:llä on erittäin erikoistunutta asiantuntemusta, minkä vuoksi on tehokasta ja asianmukaista antaa sen tehtäväksi laatia, silloin kun niihin ei liity menettelytapavalintoja, luonnokset teknisiksi täytäntöönpanostandardeiksi ja toimittaa ne komission hyväksyttäväksi. |
(29) |
Komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä teknisiä täytäntöönpanostandardeja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 291 artiklan sekä Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen) perustamisesta 24 päivänä marraskuuta 2010 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1095/2010 (8) 15 artiklan mukaisesti. EAMV:lle olisi annettava tehtäväksi laatia tekniset täytäntöönpanostandardit tässä asetuksessa tarkoitetun ilmoituksen muotoa ▐ varten. |
(30) |
Komissiolle olisi tässä asetuksessa säädettyjen vaatimusten täsmentämiseksi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä, jotka koskevat ▐ sen määrittämistä, millaisia eturistiriitoja riskipääomarahastojen hoitajien on vältettävä ja mihin toimiin niiden on tämän vuoksi ryhdyttävä. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti. ▐ |
(32) |
Viimeistään neljän vuoden kuluttua siitä päivästä, jolloin tätä asetusta ryhdytään soveltamaan, on asetusta tarkasteltava uudelleen, jotta voidaan ottaa huomioon riskipääomamarkkinoilla tapahtuneet muutokset. Uudelleentarkasteluun olisi sisällyttävä yleinen selvitys tämän asetuksen sääntöjen toiminnasta ja niiden soveltamisesta saaduista kokemuksista. Uudelleentarkastelun perusteella komission olisi toimitettava Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomus ja tarvittaessa säädösehdotuksia . |
(32 a) |
Komission olisi lisäksi 22 päivään heinäkuuta 2017 mennessä aloitettava uudelleentarkastelu, joka koskee tämän asetuksen ja muiden yhteissijoitusyrityksiin ja niiden hoitajiin sovellettavien, erityisesti direktiivin 2011/61/EU sääntöjen vuorovaikutusta. Uudelleentarkastelussa olisi erityisesti käsiteltävä tämän asetuksen soveltamisalaa ja arvioitava, onko soveltamisalaa tarpeen laajentaa siten, että suurempien vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitajat voivat käyttää eurooppalaisen riskipääomarahaston nimitystä. Uudelleentarkastelun perusteella komission olisi toimitettava Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomus ja tarvittaessa säädösehdotuksia. |
(32 b) |
Komission olisi uudelleentarkastelun yhteydessä arvioitava esteitä, jotka ovat saattaneet estää sijoittajia hyödyntämästä rahastoja, mukaan luettuna yhteisösijoittajiin mahdollisesti sovellettavan muun vakavaraisuutta koskevan sääntelyn vaikutus kyseisiin sijoittajiin. Komission olisi lisäksi kerättävä tietoa, jonka avulla voidaan arvioida eurooppalaisten riskipääomarahastojen vaikutusta Horisontti 2020 -puiteohjelman kaltaisiin unionin muihin ohjelmiin, joilla niin ikään pyritään tukemaan innovointia unionin alueella. |
(32 c) |
Toimintasuunnitelmasta pk-yritysten rahoituksen saannin parantamiseksi annetun komission tiedonannon ja 6 päivänä lokakuuta 2010 annetun komission tiedonannon "Eurooppa 2020 -strategian lippulaivahanke: Innovaatiounioni" perusteella on tärkeää varmistaa tehokkaat julkiset järjestelyt riskipääomamarkkinoiden tukemiseksi eri puolilla unionia sekä innovointia edistävien unionin eri toimintalinjojen, kuten kilpailua ja tutkimusta koskevien toimintalinjojen, koordinointi ja keskinäinen johdonmukaisuus. Innovointia ja kasvua koskevien unionin toimintalinjojen keskeisenä painopisteenä on vihreä teknologia, sillä unionin tavoitteena on olla maailmassa johtoasemassa älykkään ja kestävän kasvun sekä energia- ja resurssitehokkuuden alalla myös pk-yritysten rahoituksen osalta. Tämän asetuksen uudelleentarkastelun yhteydessä on tärkeää arvioida sen vaikutusta tämän tavoitteen saavuttamiseen. |
(32 d) |
EAMV:n olisi arvioitava tämän asetuksen mukaisten valtuuksiensa ja tehtäviensä vastaanottamisesta aiheutuvat henkilöstö- ja resurssitarpeensa ja toimitettava kertomus Euroopan parlamentille, neuvostolle ja komissiolle. |
(32 e) |
Euroopan investointirahasto (EIR) sijoittaa muun muassa riskipääomarahastoihin eri puolilla unionia. Tähän asetukseen sisältyvien toimenpiteiden avulla voidaan vaivattomasti tunnistaa riskipääomarahastot, joilla on määritellyt yhteiset piirteet, joten EIR:n pitäisi voida näin entistä helpommin tunnistaa tämän asetuksen mukaiset riskipääomarahastot mahdollisiksi sijoituskohteiksi. EIR:ää olisi sen vuoksi kannustettava sijoittamaan eurooppalaisiin riskipääomarahastoihin. |
(33) |
Tässä asetuksessa kunnioitetaan perusoikeuksia ja noudatetaan erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustettuja periaatteita, myös oikeutta yksityis- ja perhe-elämän kunnioittamiseen (7 artikla) sekä elinkeinovapautta (16 artikla). |
(34) |
Yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 95/46/EY (9) ohjaa henkilötietojen käsittelyä jäsenvaltioissa tämän asetuksen puitteissa, kun se tapahtuu jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten, erityisesti jäsenvaltioiden nimeämien julkisten riippumattomien viranomaisten valvonnassa. Yksilöiden suojelusta unionin toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18 päivänä joulukuuta 2000 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 45/2001 (10) ohjaa EAMV:tä, kun se käsittelee henkilötietoja tämän asetuksen puitteissa ja Euroopan tietosuojavaltuutetun valvonnassa. |
(35) |
Tällä asetuksella ei rajoiteta vaatimukset täyttäviä riskipääomarahastoja koskevien valtiontukisäännösten soveltamista. |
(36) |
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitteita eli varmistaa, että vaatimukset täyttävien riskipääomarahastojen markkinoinnissa sovelletaan yhdenmukaisia vaatimuksia , sekä säätää yksinkertaisen rekisteröintijärjestelmän luomisesta riskipääomarahastojen hoitajille, jolloin siinä otetaan täysimääräisesti huomioon tarve tasapainottaa eurooppalaisen riskipääomarahaston nimityksen käyttöön yhdistettävä turvallisuus ja luotettavuus sekä toisaalta riskipääomamarkkinoiden tehokas toiminta ja eri markkinatoimijoille koituvat kustannukset, vaan ne voidaan toiminnan laajuuden tai vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla, joten unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeen, |
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
LUKU I
KOHDE, SOVELTAMISALA JA MÄÄRITELMÄT
1 artikla
Tässä asetuksessa säädetään yhtenäisistä vaatimuksista ja ehdoista , jotka koskevat sellaisten yhteissijoitusyritysten hoitajia, jotka haluavat käyttää eurooppalaisen riskipääomarahaston nimikettä markkinoidessaan vaatimukset täyttäviä riskipääomarahastoja unionin alueella , ja edistetään näin osaltaan sisämarkkinoiden tehokasta toimintaa. Tässä asetuksessa vahvistetaan yhtenäiset säännökset, jotka koskevat vaatimukset täyttävien riskipääomarahastojen markkinointia vaatimukset täyttäville sijoittajille koko unionin alueella, vaatimukset täyttävien riskipääomarahastojen salkkujen koostumusta, vaatimukset täyttäville riskipääomarahastoille sallittavia sijoitusinstrumentteja ja -tekniikoita, sekä vaatimukset täyttäviä riskipääomarahastoja unionin alueella markkinoivien riskipääomarahastojen hoitajien organisaatiota, toimintaa ja avoimuutta.
2 artikla
1. Tätä asetusta sovelletaan 3 artiklan b kohdassa määriteltyjen yhteissijoitusyritysten hoitajiin, joiden hallinnoimien sijoituskohteiden yhteisarvo ei ylitä direktiivin 2011/61/EU 3 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettua kynnysarvoa , jotka ovat sijoittautuneet unionin alueelle ja joita koskee direktiivin 2011/61/EU 3 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettu kotijäsenvaltionsa toimivaltaisten viranomaisten tekemä rekisteröinti, jos nämä hoitajat hallinnoivat ▐ vaatimukset täyttävien riskipääomarahastojen salkkuja ▐.
1 a. Tämän asetuksen nojalla 13 artiklan mukaisesti rekisteröidyt riskipääomarahastojen hoitajat, joiden sijoituskohteiden yhteisarvo myöhemmin ylittää direktiivin 2011/61/EU 3 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetun kynnysarvon ja joiden on sen vuoksi saatava kotijäsenvaltionsa toimivaltaisilta viranomaisilta toimilupa kyseisen direktiivin 6 artiklan mukaisesti, voivat edelleen käyttää eurooppalaisen riskipääomarahaston nimitystä markkinoidessaan vaatimukset täyttäviä riskipääomarahastoja unionin alueella edellyttäen, että ne täyttävät kyseisessä direktiivissä asetetut vaatimukset ja että ne jatkossakin aina noudattavat tämän asetuksen 3 ja 5 artiklaa sekä 12 artiklan b ja g a alakohtaa vaatimukset täyttävien riskipääomarahastojen osalta.
1 b. Tämän asetuksen mukaisesti rekisteröidyt riskipääomarahastojen hoitajat voivat hoitaa myös siirtokelpoisiin arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä direktiivin 2009/65/EY mukaisesti myönnetyn toimiluvan nojalla edellyttäen, että ne ovat ulkopuolisia hoitajia.
▐
3 artikla
Tässä asetuksessa käytetään seuraavia määritelmiä:
a) |
'vaatimukset täyttävällä riskipääomarahastolla' tarkoitetaan yhteissijoitusyritystä, joka
|
a a) |
'asiaankuuluvilla kustannuksilla' tarkoitetaan kaikkia suoraan tai välillisesti sijoittajien maksettaviksi koituvia ja vaatimukset täyttävän riskipääomarahaston hoitajan ja sijoittajien sopimia palkkioita, maksuja ja kuluja; |
b) |
'yhteissijoitusyrityksellä' tarkoitetaan direktiivin 2011/61/EU 4 artiklan 1 kohdan a alakohdassa määriteltyä vaihtoehtoista sijoitusrahastoa ; |
c) |
'vaatimukset täyttävillä sijoituksilla' tarkoitetaan kaikkia seuraavassa mainittuja instrumentteja:
|
d) |
'vaatimukset täyttävällä salkkuyrityksellä' tarkoitetaan yritystä,
|
e) |
'omalla pääomalla' tarkoitetaan yrityksessä omistajuuden kautta syntynyttä osuutta, jota edustavat osakkeet tai muut sijoittajille tarjotut vaatimuksen täyttävän salkkuyrityksen pääomaan osallistumisen muodot ; |
f) |
'oman pääoman luonteisella instrumentilla' tarkoitetaan rahoitusinstrumenttityyppiä, joka on oman ja vieraan pääoman yhdistelmä , jonka tuotot kytketään vaatimukset täyttävän salkkuyrityksen tuottamaan voittoon tai tappioon ja jonka takaisinmaksu maksulaiminlyönnin yhteydessä ei ole täysin turvattu ; |
g) |
'markkinoinnilla' tarkoitetaan riskipääomarahaston hoitajan aloitteesta tai sen lukuun tapahtuvaa sen hoitaman riskipääomarahaston osuuksien tai osakkeiden suoraa tai välillistä tarjoamista tai kohdentamista sijoittajille, joiden kotipaikka tai sääntömääräinen kotipaikka on unionissa; |
h) |
'pääomasitoumuksella' tarkoitetaan mitä hyvänsä sitoumusta, jonka nojalla sijoittajalla on vaatimukset täyttävän riskipääomarahaston säännöissä tai perustamisasiakirjoissa vahvistetun määräajan kuluessa velvollisuus hankkia osuus riskipääomarahastoon tai tehdä pääomasijoituksia riskipääomarahastoon; |
i) |
'riskipääomarahaston hoitajalla' tarkoitetaan oikeushenkilöä, jonka säännöllisenä liiketoimena on ainakin yhden vaatimukset täyttävän riskipääomarahaston hoitaminen; |
j) |
'kotijäsenvaltiolla' tarkoitetaan jäsenvaltiota, jossa riskipääomarahaston hoitajalla on kotipaikka ja jossa tätä koskee direktiivin 2011/61/EU 3 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettu kotijäsenvaltionsa toimivaltaisten viranomaisten tekemä rekisteröinti ; |
k) |
'isäntäjäsenvaltiolla' tarkoitetaan jäsenvaltiota, joka ei ole kotijäsenvaltio ja jossa riskipääomarahaston hoitaja markkinoi vaatimukset täyttäviä riskipääomarahastoja tämän asetuksen mukaisesti; |
l) |
'toimivaltaisella viranomaisella' tarkoitetaan kansallista viranomaista, jonka kotijäsenvaltio nimeää lailla tai asetuksella ottamaan tehtäväkseen 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen yhteissijoitusyritysten hoitajien rekisteröinnin ; |
l a) |
'siirtokelpoisiin arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavalla yrityksellä' tarkoitetaan direktiivin 2009/65/EY 5 artiklan mukaisen toimiluvan saanutta siirtokelpoisiin arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavaa yritystä. |
Ensimmäisen alakohdan i alakohtaa sovellettaessa vaatimukset täyttävän riskipääomarahaston on itse oltava rekisteröity riskipääomarahaston hoitajaksi, jos vaatimukset täyttävän riskipääomarahaston oikeudellinen muoto mahdollistaa sisäisen hoitamisen ja jos sen hallintoelin päättää olla nimeämättä ulkopuolista hoitajaa. Vaatimukset täyttävää riskipääomarahastoa, joka on rekisteröity riskipääomarahaston sisäiseksi hoitajaksi, ei voida rekisteröidä muiden yhteissijoitusyritysten riskipääomarahaston ulkopuoliseksi hoitajaksi.
LUKU II
EUROOPPALAISEN RISKIPÄÄOMARAHASTON NIMITYKSEN KÄYTÖN EHDOT
4 artikla
Tässä luvussa vahvistetut vaatimukset täyttävät riskipääomarahastojen hoitajat voivat käyttää nimitystä "eurooppalainen riskipääomarahasto" markkinoidessaan vaatimukset täyttäviä riskipääomarahastoja unionin alueella.
5 artikla
1. Riskipääomarahaston hoitajan on varmistettava, että muita kuin vaatimukset täyttäviä sijoituskohteita hankittaessa enintään 30 prosenttia rahaston yhteenlasketuista pääomasijoituksista ja maksamattomista pääomasitoumuksista käytetään muiden kuin vaatimukset täyttävien sijoitusten hankintaan. Kyseinen 30 prosentin raja lasketaan sijoitettavissa olevien määrien perusteella, kun niistä on vähennetty kaikki asiaankuuluvat kustannukset. Tätä rajaa laskettaessa ei kuitenkaan oteta huomioon ▐ käteisvaroja , sillä käteisvaroja ei pidetä sijoituksina.
2. Riskipääomarahaston hoitaja ei saa ▐ vaatimukset täyttävän riskipääomarahaston tasolla käyttää mitään menetelmää, jolla rahaston riskiä lisätään sen pääomasitoumusten tasoa suuremmaksi joko ottamalla lainaksi rahaa tai arvopapereita, rahoitusjohdannaisia käyttämällä tai millään muulla tavalla.
2 a. Riskipääomarahaston hoitaja saa ottaa luottoa, laskea liikkeeseen velkaobligaatioita tai antaa takuita vaatimukset täyttävän riskipääomarahaston tasolla vain, jos tällainen luotonotto tai tällaiset velkaobligaatiot tai takuut katetaan maksamattomilla sitoumuksilla.
▐
6 artikla
1. Riskipääomarahastojen hoitajat saavat markkinoida vaatimukset täyttävien riskipääomarahastojen osakkeita ja osuuksia ainoastaan sellaisille sijoittajille, joiden katsotaan olevan ammattimaisia asiakkaita direktiivin 2004/39/EY liitteessä II olevan I jakson mukaisesti tai joita voidaan pyynnöstä pitää sellaisina direktiivin 2004/39/EY liitteessä II olevan II jakson mukaisesti, tai muille sijoittajille, jos
a) |
kyseiset muut sijoittajat sitoutuvat sijoittamaan vähintään 100 000 euroa; ja |
b) |
kyseiset muut sijoittajat ilmoittavat kirjallisesti sijoitussitoumuksesta tehtävästä sopimuksesta erillisellä asiakirjalla, että he ovat tietoisia suunniteltuun sitoumukseen tai sijoitukseen liittyvistä riskeistä . |
▐
2. Edellä olevaa 1 kohtaa ei sovelleta sijoituksiin, joita riskipääomarahaston hoitajan hallinnointiin osallistuvat johtohenkilöt tai työntekijät tekevät hoitamaansa vaatimukset täyttävään riskipääomarahastoon.
7 artikla
Suhteessa hoitamaansa vaatimukset täyttävään riskipääomarahastoon on riskipääomarahastojen hoitajien
a) |
toimittava rehellisesti, pätevästi, varovasti , huolellisesti ja oikeudenmukaisesti ; |
b) |
käytettävä asianmukaisia toimia ja menettelyitä estääkseen väärinkäytökset, joiden voidaan kohtuudella odottaa vaikuttavan sijoittajien sekä vaatimukset täyttävien salkkuyritysten etuihin; |
c) |
harjoitettava liiketoimintaa siten, että ne edistävät hoitamiensa vaatimukset täyttävien riskipääomarahastojen ja niiden sijoittajien etua sekä markkinoiden häiriöttömyyttä; |
d) |
noudatettava suurta huolellisuutta vaatimukset täyttävien salkkuyritysten sijoitusten valinnassa ja jatkuvassa seurannassa; |
e) |
tunnettava riittävässä määrin ne vaatimukset täyttävät salkkuyritykset, joihin ne sijoittavat ; |
e a) |
kohdeltava sijoittajia oikeudenmukaisesti; |
e b) |
varmistettava, että yhdellekään sijoittajalle ei anneta etuuskohtelua, jollei tällainen etuuskohtelu käy ilmi vaatimukset täyttävän riskipääomarahaston säännöistä tai perustamisasiakirjoista . |
7 a artikla
1. Kun riskipääomarahaston hoitaja aikoo siirtää tehtäviä kolmannelle osapuolelle, tehtävien siirtäminen rahaston hoitajalta kolmannelle osapuolelle ei saa vaikuttaa hoitajan vastuuseen vaatimukset täyttävää riskipääomarahastoa ja sen sijoittajia kohtaan eikä hoitaja saa siirtää toimintojaan niin laajasti, että sen ei enää käytännössä katsota olevan riskipääomarahaston hoitaja ja että siitä tulee postilaatikkoyhteisö.
2. Siirto ei saa vaarantaa riskipääomarahaston hoitajan tehokasta valvontaa eikä varsinkaan estää sitä toimimasta eikä hoitamasta riskipääomarahastoa sijoittajien parhaan edun mukaisesti.
8 artikla
1. Riskipääomarahastojen hoitajien on tunnistettava eturistiriidat ja pyrittävä välttämään niitä ja, ellei niitä kyetä välttämään, hallittava ja seurattava eturistiriitoja ja 4 kohdan mukaisesti annettava niistä tietoa viipymättä , jotta niitä estetään vaikuttamasta haitallisesti vaatimukset täyttävien riskipääomarahastojen ja niiden sijoittajien etuihin ja jotta voidaan varmistaa, että rahastojen hoitajien hallinnoimia vaatimukset täyttäviä riskipääomarahastoja kohdellaan oikeudenmukaisesti.
2. Riskipääomarahaston hoitajan on erityisesti tunnistettava sellaiset eturistiriidat, joita saattaa syntyä seuraavien osapuolten välille:
a) |
riskipääomarahastojen hoitajat, henkilöt, jotka tosiasiallisesti hoitavat riskipääomarahaston hoitajan liiketoimintaa, työntekijät tai muu henkilö, joka suoraan tai epäsuorasti käyttää valtaa riskipääomarahaston hoitajaan nähden tai johon tämä käyttää valtaa, sekä riskipääomarahaston hoitajien hallinnoimat vaatimukset täyttävät riskipääomarahastot tai näiden vaatimukset täyttävien riskipääomarahastojen sijoittajat; |
b) |
vaatimukset täyttävä riskipääomarahasto tai kyseisen vaatimukset täyttävän riskipääomarahaston sijoittajat sekä saman riskipääomarahaston hoitajan hallinnoima toinen vaatimukset täyttävä riskipääomarahasto tai kyseisen toisen vaatimukset täyttävän riskipääomarahaston sijoittajat ; |
b a) |
vaatimukset täyttävä riskipääomarahasto tai kyseisen vaatimukset täyttävän riskipääomarahaston sijoittajat sekä saman riskipääomarahaston hoitajan hallinnoima yhteissijoitusyritys tai siirtokelpoisiin arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittava yritys tai kyseisen yhteissijoitusyrityksen tai siirtokelpoisiin arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavan yrityksen sijoittajat . |
3. Riskipääomarahastojen hoitajien on ylläpidettävä ja sovellettava tehokkaita organisaatio- ja hallintojärjestelyjä, jotta ne kykenevät noudattamaan 1 ja 2 kohdassa säädettyjä vaatimuksia.
4. Edellä 1 kohdassa mainituista eturistiriidoista on ilmoitettava, kun riskipääomarahaston hoitajan eturistiriitojen tunnistamiseksi, ehkäisemiseksi, hallitsemiseksi ja seuraamiseksi käyttöön ottamat organisaatiojärjestelyt eivät riitä kohtuullisen luotettavasti varmistamaan, että sijoittajien eduille aiheutuvan vahingon riski voidaan estää. Riskipääomarahastojen hoitajien on selvästi ilmoitettava sijoittajille eturistiriitojen yleinen luonne tai lähteet, ennen kuin ne ryhtyvät liiketoimiin näiden puolesta.
5. Siirretään komissiolle valta antaa 23 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joilla määritetään tarkemmin
a) |
tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen eturistiriitojen tyypit; |
b) |
toimenpiteet, jotka riskipääomarahastojen hoitajien on toteutettava rakenteita sekä organisaatio- ja hallintomenettelyjen osalta eturistiriitojen tunnistamiseksi, ehkäisemiseksi, hallitsemiseksi, seuraamiseksi ja niistä ilmoittamiseksi. |
9 artikla
Riskipääomarahastojen hoitajilla on aina oltava käytössään riittävästi omia varoja sekä vaatimukset täyttävän riskipääomarahaston asianmukaisen hallinnoinnin kannalta riittävät tekniset resurssit ja henkilöstöresurssit.
Riskipääomarahastojen hoitajien on aina varmistettava, että ne pystyvät perustelemaan omien varojensa riittävyyden toiminnan jatkuvuuden ylläpitämiseksi ja ilmoittamaan, miksi nämä varat ovat riittäviä, 12 artiklassa tarkoitetulla tavalla.
10 artikla
Varojen arvottamista koskevat säännöt vahvistetaan vaatimukset täyttävän riskipääomarahaston säännöissä tai perustamisasiakirjoissa , ja niillä on varmistettava moitteeton ja avoin arvonmääritys .
Käytettävillä arvottamismenettelyillä on varmistettava, että varojen arvo määritetään asianmukaisesti ja lasketaan vähintään kerran vuodessa.
11 artikla
1. Riskipääomarahaston hoitajan on asetettava kotijäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen saataville vuosikertomus jokaisesta hallinnoimastaan vaatimukset täyttävästä riskipääomarahastosta enintään kuuden kuukauden kuluttua tilikauden päättymisestä. Kertomuksessa on selostettava vaatimukset täyttävän riskipääomarahaston salkun koostumus sekä sen toiminta kuluneen vuoden aikana. Siinä on ilmoitettava myös vaatimukset täyttävän riskipääomarahaston voitot sen toimintakauden loppuun mennessä ja soveltuvin osin sen toimintakauden aikana jaetut voitot. Kertomukseen on liitettävä myös vaatimukset täyttävän riskipääomarahaston tarkastettu tilikirjanpito. Tarkastuksessa on vahvistettava, että rahaston nimissä säilytetään rahaa ja varoja ja että riskipääomarahaston hoitaja on pitänyt riittävää kirjanpitoa ja harjoittanut riittävää valvontaa vaatimukset täyttävän riskipääomarahaston ja sen sijoittajien rahoja ja varoja koskevan toimeksiannon tai määräysvallan yhteydessä, ja tarkastus on tehtävä vähintään kerran vuodessa. Vuosikertomus on laadittava voimassa olevien tilinpäätösstandardien sekä riskipääomarahaston hoitajan ja sijoittajien keskenään sopimien ehtojen mukaisesti. Riskipääomarahaston hoitajan on luovutettava pyynnöstä kertomus sijoittajille. Riskipääomarahastojen hoitajat ja sijoittajat voivat lisäksi sopia ▐ muunlaisesta keskinäisestä tiedottamisesta.
2. Jos riskipääomarahaston hoitajalla on velvollisuus julkaista vaatimukset täyttävää riskipääomarahastoa koskeva vuositilinpäätös säännellyillä markkinoilla kaupankäynnin kohteeksi otettavien arvopaperien liikkeeseenlaskijoita koskeviin tietoihin liittyvien avoimuusvaatimusten yhdenmukaistamisesta 15 päivänä joulukuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/109/EY (11) mukaisesti, voidaan 1 kohdassa mainitut tiedot antaa joko erikseen tai vuositilinpäätöksen lisäosana.
12 artikla
1. Riskipääomarahastojen hoitajien on suhteessa hoitamaansa vaatimukset täyttävään riskipääomarahastoon annettava sijoittajille tietoa selkeällä ja ymmärrettävällä tavalla seuraavista seikoista ennen sijoituspäätöksen tekemistä:
a) |
riskipääomarahaston hoitajan sekä kaikkien muiden riskipääomarahaston hoitajan palkkaamien vaatimukset täyttävien riskipääomarahastojen hallinnoinnissa toimivien palveluntarjoajien henkilöllisyys ja kuvaus näiden henkilöiden tehtävistä; |
a a) |
riskipääomarahaston hoitajan käytettävissä oleva omien varojen määrä sekä yksityiskohtainen lausunto siitä, miksi riskipääomarahaston hoitaja katsoo näiden omien varojen olevan riittäviä sen vaatimukset täyttävien riskipääomarahastojen asianmukaista hallinnointia varten tarvittavien teknisten resurssien ja henkilöstöresurssien kannalta; |
b) |
kuvaus vaatimukset täyttävän riskipääomarahaston sijoitusstrategiasta ja -tavoitteista, mukaan lukien kuvaus seuraavista:
|
c) |
kuvaus vaatimukset täyttävän riskipääomarahaston riskiprofiilista sekä kaikista rahaston mahdollisiin sijoituskohteisiin sekä mahdollisesti käytettäviin sijoitustekniikoihin liittyvistä riskeistä; |
d) |
kuvaus vaatimukset täyttävän riskipääomarahaston sijoituskohteiden hinnoittelussa käytetystä arvottamismenettelystä, mukaan lukien menetelmät, joita käytetään vaatimukset täyttävien salkkuyritysten arvottamisessa; |
e) |
kuvaus siitä, miten riskipääomarahaston hoitajan saama korvaus lasketaan; |
f) |
kuvaus kaikista asiaankuuluvista kustannuksista sekä niiden enimmäismääristä; |
g) |
mahdollisuuksien mukaan kuvaus vaatimukset täyttävän riskipääomarahaston aikaisemman toiminnan tuloksista; |
g a) |
liiketoiminnan tukipalvelut ja muut tukitoimet, joita vaatimukset täyttävän riskipääomarahaston hoitaja tarjoaa tai joita tämä on kolmansien osapuolten välityksellä järjestänyt ja joiden tarkoituksena on helpottaa niiden vaatimukset täyttävien salkkuyritysten kehitystä, kasvua tai muun toiminnan jatkumista, joihin vaatimukset täyttävä riskipääomarahasto sijoittaa tai, jos tällaisia palveluja tai toimia ei tarjota, selvitys syistä; |
h) |
kuvaus menettelyistä, joilla vaatimukset täyttävä riskipääomarahasto voi muuttaa sijoitusstrategiaansa tai -politiikkaansa tai molempia. |
1 a. Kaiken 1 kohdassa tarkoitetun tiedon on oltava tasapuolista ja selkeää, eikä se saa olla harhaanjohtavaa. Tiedot on pidettävä ajan tasalla ja niitä on tarvittaessa tarkistettava säännöllisesti.
2. Jos vaatimukset täyttävän riskipääomarahaston hoitajalta edellytetään tarjousesitteen julkaisemista arvopapereiden yleisölle tarjoamisen tai kaupankäynnin kohteeksi ottamisen yhteydessä julkistettavasta esitteestä 4 päivänä marraskuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/71/EY (12) tai vaatimukset täyttäviä riskipääomarahastoja koskevan kansallisen lainsäädännön nojalla, voidaan tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tiedot antaa joko erikseen tai tarjousesitteen osana.
LUKU III
VALVONTA JA HALLINNOLLINEN YHTEISTYÖ
13 artikla
1. Riskipääomarahastojen hoitajien, jotka aikovat rahastojensa markkinoinnissa käyttää eurooppalaisen riskipääomarahaston nimikettä, on ilmoitettava tästä aikomuksestaan kotijäsenvaltionsa toimivaltaiselle viranomaiselle ja toimitettava seuraavat tiedot:
a) |
niiden henkilöiden nimet, jotka tosiasiallisesti hoitavat vaatimukset täyttävien riskipääomarahastojen liiketoimintaa; |
b) |
niiden vaatimukset täyttävien riskipääomarahastojen nimet, joiden osakkeet tai osuudet ovat markkinoinnin kohteena, sekä niiden sijoitusstrategiat; |
c) |
tietoa järjestelyistä, joita on tehty luvun II vaatimusten täyttämiseksi; |
d) |
luettelo jäsenvaltioista, joissa riskipääomarahaston hoitaja aikoo kutakin vaatimukset täyttävää riskipääomarahastoa markkinoida ; |
d a) |
luettelo jäsenvaltioista ja kolmansista maista, joihin riskipääomarahaston hoitaja on perustanut tai aikoo perustaa vaatimukset täyttäviä riskipääomarahastoja . |
2. Kotijäsenvaltion toimivaltainen viranomainen saa rekisteröidä riskipääomarahaston hoitajan vain, jos se katsoo, että seuraavat ehdot täyttyvät:
-a) |
henkilöt, jotka tosiasiallisesti hoitavat vaatimukset täyttävän riskipääomarahaston liiketoimintaa, ovat riittävän hyvämaineisia ja heillä on riittävästi kokemusta myös niistä sijoitusstrategioista, joita vaatimukset täyttävän riskipääomarahaston hoitaja käyttää; |
a) |
kaikki 1 kohdassa edellytetyt tiedot on toimitettu ; |
b) |
1 kohdan c alakohdan mukaisesti ilmoitetut järjestelyt ovat luvun II vaatimusten täyttämisen kannalta sopivia ; |
b a) |
1 kohdan e alakohdan mukaisesti toimitettu luettelo osoittaa, että kaikki vaatimukset täyttävät riskipääomarahastot ovat sijoittautuneet tämän asetuksen 3 artiklan a kohdan iii alakohdan mukaisesti . |
3. Rekisteröinti on voimassa koko unionin alueella, ja sen turvin riskipääomarahastojen hoitajat voivat markkinoida rahastoja eurooppalaisen riskipääomarahaston nimikkeellä kaikkialla unionissa.
14 artikla
Riskipääomarahaston hoitajan on ilmoitettava kotijäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, jos riskipääomarahaston hoitaja aikoo markkinoida
a) |
uutta vaatimukset täyttävää riskipääomarahastoa; |
b) |
olemassa olevaa vaatimukset täyttävää riskipääomarahastoa jäsenvaltiossa, jota ei ole mainittu 13 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitetussa luettelossa. |
15 artikla
1. Kun riskipääomarahaston hoitaja on rekisteröity, uusi vaatimukset täyttävä riskipääomarahasto on lisätty, vaatimukset täyttävän riskipääomarahaston sijoittautumista varten on lisätty uusi kotipaikka tai sellainen uusi jäsenvaltio on lisätty, jossa riskipääomarahaston hoitaja aikoo markkinoida vaatimukset täyttäviä riskipääomarahastoja, on kotijäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen ilmoitettava tästä välittömästi 13 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitetuille jäsenvaltioille sekä EAMV:lle
2. Edellä 13 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitetut isäntäjäsenvaltiot eivät saa kohdistaa 13 artiklan mukaisesti rekisteröityyn riskipääomarahaston hoitajaan mitään sen vaatimukset täyttävien riskipääomarahastojen markkinointiin liittyviä vaatimuksia tai hallinnollisia menettelyjä eivätkä ne saa vaatia markkinoinnille minkäänlaista hyväksyntää ennen sen aloittamista.
3. Tämän artiklan yhtenäisen soveltamisen varmistamiseksi EAMV laatii teknisten täytäntöönpanostandardien luonnoksia määritelläkseen ilmoituksessa käytettävän muodon.
4. EAMV toimittaa nämä teknisten täytäntöönpanostandardien luonnokset komissiolle viimeistään … päivänä …kuuta … (13).
5. Siirretään komissiolle valta hyväksyä tämän artiklan 3 kohdassa tarkoitetut tekniset täytäntöönpanostandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 15 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti.
16 artikla
EAMV ylläpitää internetissä julkisesti saatavana olevaa keskitettyä tietokantaa, jossa luetellaan kaikki tämän asetuksen mukaisesti unionin alueella rekisteröidyt riskipääomarahastojen hoitajat ja kaikki vaatimukset täyttävät riskipääomarahastot, joita ne markkinoivat, sekä maat, joissa niitä markkinoidaan .
17 artikla
1. Kotijäsenvaltion toimivaltainen viranomainen valvoo tässä asetuksessa vahvistettujen vaatimusten noudattamista.
1 a. Jos isäntäjäsenvaltion toimivaltaisella viranomaisella on selkeitä ja todistettavissa olevia syitä uskoa, että riskipääomarahaston hoitaja rikkoo tätä asetusta sen alueella, sen on ilmoitettava tästä viipymättä kotijäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, jonka on toteutettava aiheelliset toimenpiteet.
1 b. Jos kotijäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen toteuttamista toimenpiteistä huolimatta tai siksi, että kotijäsenvaltion toimivaltainen viranomainen ei toimi kohtuullisen määräajan kuluessa, riskipääomarahaston hoitaja toimii edelleen tavalla, joka on selvästi ristiriidassa tämän asetuksen kanssa, isäntäjäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi tämän seurauksena ja ilmoitettuaan asiasta kotijäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle toteuttaa kaikki aiheelliset toimenpiteet sijoittajien suojelemiseksi, mukaan luettuna mahdollisuus estää kyseistä hoitajaa jatkamasta hoitamiensa riskipääomarahastojen markkinointia isäntäjäsenvaltion alueella.
18 artikla
Toimivaltaisille viranomaisille on annettava kansallista lainsäädäntöä noudattaen kaikki valvonta- ja tutkintavaltuudet, jotka ovat tarpeen niille uskottujen tehtävien hoitamiseksi. Niille on annettava erityisesti seuraavat valtuudet:
a) |
oikeus pyytää tutustumista kaikkiin asiakirjoihin niiden muodosta riippumatta ja saada tai ottaa niistä jäljennös; |
b) |
oikeus pyytää riskipääomarahaston hoitajaa antamaan tietoja viivytyksettä; |
c) |
oikeus pyytää tietoa keneltä tahansa riskipääomarahaston hoitajan tai vaatimukset täyttävän riskipääomarahaston toimintaan liittyvältä henkilöltä; |
d) |
oikeus tehdä tarkastuksia yrityksen tiloissa ilmoittaen tai ilmoittamatta etukäteen; |
d a) |
oikeus varmistaa asianmukaisilla toimenpiteillä, että riskipääomarahaston hoitaja noudattaa edelleen tämän asetuksen vaatimuksia; |
e) |
oikeus antaa määräys, jolla varmistetaan, että riskipääomarahaston hoitaja noudattaa tämän asetuksen vaatimuksia ja pidättäytyy tekemästä uudelleen mitään sellaista, joka voidaan katsoa tämän asetuksen rikkomiseksi. |
19 artikla
1. Jäsenvaltioiden on annettava sääntöjä tämän asetuksen rikkomisesta määrättävistä hallinnollisista seuraamuksista ja toimenpiteistä ja ryhdyttävä kaikkiin tarvittaviin toimenpiteisiin niiden täytäntöönpanon varmistamiseksi. Säädettyjen hallinnollisten seuraamusten ja toimenpiteiden on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia.
2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava 1 kohdassa tarkoitetuista säännöksistä komissiolle ja EAMV:lle viimeistään … päivänä …kuuta … (14). Niiden on ilmoitettava komissiolle ja EAMV:lle viipymättä kaikista kyseisten säännösten muutoksista.
20 artikla
1. Kotijäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on suhteellisuusperiaatetta noudattaen ryhdyttävä 2 kohdassa tarkoitettuihin toimenpiteisiin, jos riskipääomarahaston hoitaja
a) |
ei noudata salkun koostumusta koskevia vaatimuksia ja rikkoo näin 5 artiklaa; |
b) |
▐ markkinoi vaatimukset täyttävän riskipääomarahaston osuuksia ja osakkeita muille kuin vaatimukset täyttäville sijoittajille ja rikkoo näin 6 artiklaa; |
c) |
käyttää eurooppalaisen riskipääomarahaston nimitystä, vaikkei sen kotijäsenvaltion toimivaltainen viranomainen ole rekisteröinyt sitä 13 artiklan mukaisesti; |
c a) |
käyttää eurooppalaisen riskipääomarahaston nimitystä markkinoidessaan rahastoja, jotka eivät ole sijoittautuneet tämän asetuksen 3 artiklan a kohdan iii alakohdan mukaisesti; |
c b) |
on saanut rekisteröinnin antamalla virheellisiä tietoja tai muutoin säännösten vastaisella tavalla ja rikkoo näin 13 artiklaa; |
c c) |
ei toimi rehellisesti, pätevästi, varovasti, huolellisesti ja oikeudenmukaisesti ja rikkoo näin 7 artiklan a kohtaa; |
c d) |
ei käytä asianmukaisia toimia ja menettelyitä estääkseen väärinkäytökset ja rikkoo näin 7 artiklan b kohtaa; |
c e) |
ei toistuvasti noudata vuosikertomusta koskevia 11 artiklan vaatimuksia; |
c f) |
ei toistuvasti noudata tiedon antamista sijoittajille koskevaa 12 artiklan velvoitetta . |
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa kotijäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on tarpeen mukaan
-a) |
toteutettava toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että riskipääomarahaston hoitaja noudattaa tämän asetuksen 3 artiklan a kohdan iii alakohdan, 5 ja 6 artiklan, 7 artiklan a ja b kohdan sekä 11, 12 ja 13 artiklan vaatimuksia; |
a) |
kiellettävä riskipääomarahaston hoitajalta eurooppalaisen riskipääomarahaston nimikkeen käyttö ja poistettava riskipääomarahaston hoitaja rekisteristä. |
3. Kotijäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on tiedotettava 13 artiklan 1 kohdan d alakohdan mukaisesti ilmoitetuille jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille ja EAMV:lle viipymättä riskipääomarahaston hoitajan poistamisesta tämän artiklan 2 kohdan a alakohdassa mainitusta rekisteristä.
4. Oikeus markkinoida yhtä tai useampaa vaatimukset täyttävää riskipääomarahastoa eurooppalaisen riskipääomarahaston nimikkeellä unionin alueella päättyy välittömästi siitä päivästä alkaen, jolloin toimivaltainen viranomainen on tehnyt 2 kohdan a alakohdassa mainitun päätöksen.
21 artikla
1. Toimivaltaiset viranomaiset ja EAMV tekevät yhteistyötä ▐ niiden tässä asetuksessa säädettyjen tehtävien suorittamiseksi asetuksen (EU) N:o 1095/2010 mukaisesti .
2. Toimivaltaisten viranomaisten ja EAMV:n on vaihdettava keskenään kaikkia tietoja ja kaikkia asiakirjoja, jotka ovat niiden tässä asetuksessa säädettyjen tehtävien suorittamiseksi asetuksen (EU) N:o 1095/2010 mukaisesti ja erityisesti tähän asetukseen kohdistuvien rikkomusten tunnistamisen ja korjaamisen kannalta tarpeen.
22 artikla
1. Kaikkia toimivaltaisten viranomaisten tai EAMV:n palveluksessa tällä hetkellä tai aiemmin olleita henkilöitä sekä toimivaltaisten viranomaisten ohjaamia tilintarkastajia ja asiantuntijoita sitoo vaitiolovelvollisuus. Mitään näiden henkilöiden tehtäviään täyttäessään tietoonsa saamaa luottamuksellista tietoa ei saa paljastaa yhdellekään henkilölle eikä millekään viranomaiselle, paitsi sellaisessa tiivistetyssä tai kootussa muodossa, josta yksittäisiä riskipääomarahastojen hoitajia tai rahastoja ei ole mahdollista tunnistaa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta rikoslainsäädännön soveltamisalaan kuuluvia tapauksia ja tässä asetuksessa säädettyjä menettelyitä.
2. Jäsenvaltioiden toimivaltaisia viranomaisia tai EAMV:tä ei saa estää vaihtamasta tietoja tämän asetuksen tai muun riskipääomarahastojen hoitajia tai vaatimukset täyttäviä riskipääomarahastoja koskevan unionin lainsäädännön nojalla.
3. Toimivaltaiset viranomaiset ja EAMV voivat käyttää 2 kohdan mukaisesti saamiaan luottamuksellisia tietoja ainoastaan tehtäviensä suorituksessa sekä hallinnollisia ja oikeudellisia menettelyjä varten.
22 a artikla
Riitojen ratkaiseminen
Jos jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten välillä vallitsee erimielisyys jonkin toimivaltaisen viranomaisen arvioinnista, toiminnasta tai laiminlyönnistä aloilla, joilla tässä asetuksessa edellytetään yhteistyötä tai koordinointia useamman kuin yhden jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten välillä, toimivaltaiset viranomaiset voivat siirtää asian käsittelyn EAMV:lle, joka voi toimia sille asetuksen (EU) N:o 1095/2010 19 artiklan nojalla annettujen valtuuksien mukaisesti, siltä osin kuin erimielisyys ei liity tämän asetuksen 3 artiklan a kohdan iii tai iv alakohtaan.
LUKU IV
SIIRTYMÄ- JA LOPPUSÄÄNNÖKSET
23 artikla
1. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä tässä artiklassa säädetyin edellytyksin.
2. Siirretään ▐ 8 artiklan 5 kohdassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä komissiolle neljäksi vuodeksi … päivästä …kuuta … (15). Komissio laatii siirrettyä säädösvaltaa koskevan kertomuksen viimeistään yhdeksän kuukautta ennen neljän vuoden pituisen kauden päättymistä. Säädösvallan siirtoa jatketaan ilman eri toimenpiteitä samanpituisiksi kausiksi, jollei Euroopan parlamentti tai neuvosto vastusta tällaista jatkamista viimeistään kolme kuukautta ennen kunkin kauden päättymistä.
3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa ▐ 8 artiklan 5 kohdassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, päätöksessä mainittuna päivänä. Päätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
4. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
5. Edellä olevan ▐ 8 artiklan 5 kohdan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kolmella kuukaudella.
24 artikla
1. Komissio tarkastelee tätä asetusta uudelleen viimeistään neljän vuoden kuluttua asetuksen ensimmäisestä soveltamispäivästä lukien. Uudelleentarkasteluun sisältyy yleinen selvitys tämän asetuksen sääntöjen toiminnasta ja niiden soveltamisesta saaduista kokemuksista, mukaan luettuina
a) |
se, miten paljon riskipääomarahastojen hoitajat ovat käyttäneen eurooppalaisen riskipääomarahaston nimikettä joko omassa maassaan tai muissa jäsenvaltioissa; |
a a) |
vaatimukset täyttävien riskipääomarahastojen maantieteellinen toimipaikka sekä se, ovatko lisätoimenpiteet tarpeen sen varmistamiseksi, että vaatimukset täyttävät riskipääomarahastot ovat sijoittautuneet 3 artiklan a kohdan iii alakohdan mukaisesti; |
a b) |
eurooppalaisten riskipääomarahastojen tekemien sijoitusten maantieteellinen ja alakohtainen jakautuminen; |
a c) |
se, miten riskipääomarahastojen hoitajat ovat käyttäneet erilaisia vaatimukset täyttäviä sijoituksia ja erityisesti onko tämän asetuksen mukaisia vaatimukset täyttäviä sijoituksia tarpeen mukauttaa; |
b) |
mahdollisuus laajentaa eurooppalaisten riskipääomarahastojen markkinointia vähittäissijoittajiin ; |
b a) |
se, onko tätä asetusta aiheellista täydentää säilytysyhteisöjärjestelmällä; |
b b) |
12 artiklassa tarkoitettujen tietovaatimusten tarkoituksenmukaisuus ja erityisesti se, ovatko tiedot riittäviä, jotta sijoittajat voivat tehdä perustellun sijoituspäätöksen; |
b c) |
jäsenvaltioiden tämän asetuksen mukaisesti määräämien hallinnollisten seuraamusten ja toimenpiteiden vaikuttavuus, oikeasuhteisuus ja soveltaminen; |
b d) |
tämän asetuksen vaikutus riskipääomamarkkinoihin; |
b e) |
arviointi esteistä, jotka ovat saattaneet estää sijoittajia hyödyntämästä rahastoja, mukaan luettuna muun vakavaraisuutta koskevan unionin sääntelyn vaikutus yhteisösijoittajiin. |
2. Komissio toimittaa 1 kohdassa tarkoitetun uudelleentarkastelun jälkeen ja EAMV:tä kuultuaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen, johon kuuluu tarvittaessa säädösehdotus.
24 a artikla
1. Komissio aloittaa 22 päivään heinäkuuta 2017 mennessä uudelleentarkastelun, joka koskee tämän asetuksen ja muiden yhteissijoitusyrityksiin ja niiden hoitajiin sovellettavien, erityisesti direktiivin 2011/61/EU sääntöjen vuorovaikutusta. Uudelleentarkastelussa käsitellään tämän asetuksen soveltamisalaa. Siihen on kerättävä tietoa sen arvioimiseksi, onko soveltamisalaa tarpeen laajentaa siten, että sellaisia riskipääomarahastoja hallinnoivat hoitajat, joiden sijoituskohteiden yhteisarvo ylittää 2 artiklan 1 kohdassa säädetyn kynnysarvon, voivat tulla riskipääomarahastojen hoitajiksi tämän asetuksen mukaisesti.
2. Komissio toimittaa 1 kohdassa tarkoitetun uudelleentarkastelun jälkeen ja EAMV:tä kuultuaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen, johon kuuluu tarvittaessa säädösehdotus.
25 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 22 päivästä heinäkuuta 2013 lukuun ottamatta ▐ 8 artiklan 5 kohtaa, jota sovelletaan tämän asetuksen voimaantulopäivästä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty …ssa/ssä … päivänä …kuuta …
Euroopan parlamentin puolesta
Puhemies
Neuvoston puolesta
Puheenjohtaja
(1) EUVL C 175, 19.6.2012, s. 11.
(2) EUVL C 191, 29.6.2012, s. 72.
(3) Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu ….
(4) EUVL L 302, 17.11.2009, s. 32.
(5) EUVL L 174, 1.7.2011, s. 1.
(6) EUVL L 145, 30.4.2004, s. 1.
(7) EUVL L 331, 15.12.2010, s. 84.
(8) EUVL L 331, 15.12.2010, s. 84.
(9) EYVL L 281, 23.11.1995, s. 31.
(10) EYVL L 8, 12.1.2001, s. 1.
(11) EUVL L 390, 31.12.2004, s. 38.
(12) EUVL L 345, 31.12.2003, s. 64.
(13) Yhdeksän kuukautta tämän asetuksen voimaantulosta.
(14) 24 kuukautta tämän asetuksen voimaantulosta.
(15) Tämän asetuksen voimaantulopäivä.
3.12.2013 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 353/304 |
Torstai 13. syyskuuta 2012
EU:n sekä Kolumbian ja Perun välisen kauppasopimuksen kahdenvälisen suojalausekkeen ja banaaneja koskevan vakautusmekanismin täytäntöönpano ***I
P7_TA(2012)0347
Euroopan parlamentin tarkistukset 13. syyskuuta 2012 ehdotukseen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi Euroopan unionin sekä Kolumbian ja Perun välisen kauppasopimuksen kahdenvälisen suojalausekkeen ja banaaneja koskevan vakautusmekanismin täytäntöönpanosta (COM(2011)0600 – C7-0307/2011 – 2011/0262(COD)) (1)
2013/C 353 E/51
(Tavallinen lainsäätämisjärjestys: ensimmäinen käsittely)
KOMISSION TEKSTI |
TARKISTUS |
||||
Tarkistus 1 |
|||||
Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 3 a kappale (uusi) |
|||||
|
|
||||
Tarkistus 2 |
|||||
Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 4 a kappale (uusi) |
|||||
|
|
||||
Tarkistus 3 |
|||||
Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 5 kappale |
|||||
|
|
||||
Tarkistus 4 |
|||||
Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 5 a kappale (uusi) |
|||||
|
|
||||
Tarkistus 5 |
|||||
Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 6 kappale |
|||||
|
|
||||
Tarkistus 6 |
|||||
Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 7 a kappale (uusi) |
|||||
|
|
||||
Tarkistus 7 |
|||||
Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 7 b kappale (uusi) |
|||||
|
|
||||
Tarkistus 8 |
|||||
Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 8 kappale |
|||||
|
|
||||
Tarkistus 9 |
|||||
Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 8 a kappale (uusi) |
|||||
|
|
||||
Tarkistus 10 |
|||||
Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 10 a kappale (uusi) |
|||||
|
|
||||
Tarkistus 11 |
|||||
Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 10 b kappale (uusi) |
|||||
|
|
||||
Tarkistus 12 |
|||||
Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 14 kappale |
|||||
|
|
||||
Tarkistus 13 |
|||||
Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 14 a kappale (uusi) |
|||||
|
|
||||
Tarkistus 14 |
|||||
Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 14 b kappale (uusi) |
|||||
|
|
||||
Tarkistus 15 |
|||||
Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 16 a kappale (uusi) |
|||||
|
|
||||
Tarkistus 16 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 1 artikla – e a alakohta (uusi) |
|||||
|
|
||||
Tarkistus 17 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 2 a artikla (uusi) |
|||||
|
2 a artikla Seuranta 1. Komissio seuraa säännöllisesti Kolumbiasta ja Perusta peräisin olevien tuotteiden tuonti- ja vientitilastoja erityisesti arkaluonteisilla aloilla, kuten banaanialalla. Tätä varten komissio tekee yhteistyötä ja vaihtaa tietoja säännöllisesti jäsenvaltioiden ja unionin tuotannonalan sekä asianomaisten osapuolten kanssa. 2. Asianomaisten tuotannonalojen perustellusta pyynnöstä komissio voi harkita seurannan laajentamista muille aloille. 3. Komissio esittää vuosittain seurantakertomuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle ajan tasalle saatetuista tilastoista, jotka koskevat arkaluonteisten alojen ja muiden seurannan kohteeksi otettujen alojen tuotteiden, banaanit mukaan luettuina, tuontia Kolumbiasta ja Perusta. 4. Komissio tekee kaikkensa sisällyttääkseen seurantakertomukseen tiedot Kolumbian ja Perun banaanintuottajien työllisyysasteesta ja työoloista kaikenlaisen polkumyynnin välttämiseksi. |
||||
Tarkistus 18 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 2 b artikla (uusi) |
|||||
|
2 b artikla Vuoropuhelu sopimuksen täytäntöönpanosta ja vaikutuksista Komissio käynnistää kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden kanssa järjestelmällisen vuoropuhelun sopimuksen täytäntöönpanosta ja vaikutuksista. |
||||
Tarkistus 19 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 3 artikla – 1 kohta |
|||||
1. Tutkimus pannaan vireille jäsenvaltion, unionin tuotannonalan puolesta toimivan minkä tahansa oikeushenkilön tai minkä tahansa yhteenliittymän, joka ei ole oikeushenkilö, pyynnöstä tai komission omasta aloitteesta, jos komission mukaan on ilmeistä, että tutkimuksen vireillepanoa varten on riittävä alustava näyttö, mikä määritetään 4 artiklan 5 kohdassa tarkoitettujen tekijöiden perusteella. |
1. Tutkimus pannaan vireille jäsenvaltion, unionin tuotannonalan puolesta toimivan minkä tahansa oikeushenkilön tai minkä tahansa yhteenliittymän, joka ei ole oikeushenkilö, tai Euroopan parlamentin pyynnöstä tai komission omasta aloitteesta, jos komission mukaan on ilmeistä, että tutkimuksen vireillepanoa varten on riittävä alustava näyttö, mikä määritetään 4 artiklan 5 kohdassa tarkoitettujen tekijöiden perusteella. |
||||
Tarkistus 20 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 3 artikla – 3 kohta |
|||||
3. Tutkimus voidaan panna vireille myös siinä tapauksessa, että yhteen tai useampaan jäsenvaltioon keskittynyt tuonti lisääntyy äkillisesti, jos tutkimuksen vireillepanon edellytysten täyttymisestä on riittävä alustava näyttö, mikä määritetään 4 artiklan 5 kohdassa tarkoitettujen tekijöiden perusteella. |
3. Tutkimus voidaan panna vireille myös siinä tapauksessa, että yhteen tai useampaan jäsenvaltioon tai yhdelle tai useammalle syrjäisimmälle alueelle keskittynyt tuonti lisääntyy äkillisesti, jos tutkimuksen vireillepanon edellytysten täyttymisestä on riittävä alustava näyttö, mikä määritetään 4 artiklan 5 kohdassa tarkoitettujen tekijöiden perusteella. |
||||
Tarkistus 21 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 4 artikla – 5 kohta |
|||||
5. Komissio arvioi tutkimuksessa kaikki asian kannalta merkitykselliset objektiiviset ja mitattavissa olevat tekijät, joilla on vaikutusta unionin tuotannonalan tilanteeseen, erityisesti kyseisen tuotteen tuonnin osuuden ja määrän kasvu absoluuttisesti ja suhteellisesti ilmaistuna, lisääntyneen tuonnin kattama osuus kotimaan markkinoista sekä myynnin, tuotannon, tuottavuuden, kapasiteetin käyttöasteen, voittojen ja tappioiden ja työllisyyden tason muutokset. Tämä luettelo ei ole tyhjentävä, ja komissio voi ottaa vakavan vahingon tai vakavan vahingon uhan olemassaolon määrittämisessään huomioon myös muita olennaisia tekijöitä, kuten varastot, hinnat, sijoitetun pääoman tuoton, kassavirran ja muut tekijät, jotka aiheuttavat tai ovat voineet aiheuttaa vakavaa vahinkoa tai jotka aiheuttavat vakavan vahingon uhkaa unionin tuotannonalalle. |
5. Komissio arvioi tutkimuksessa kaikki asian kannalta merkitykselliset objektiiviset ja mitattavissa olevat tekijät, joilla on vaikutusta unionin tuotannonalan tilanteeseen, erityisesti kyseisen tuotteen tuonnin osuuden ja määrän kasvu absoluuttisesti ja suhteellisesti ilmaistuna, lisääntyneen tuonnin kattama osuus kotimaan markkinoista sekä myynnin, tuotannon, tuottavuuden, kapasiteetin käyttöasteen, voittojen ja tappioiden ja työllisyyden tason sekä työolojen muutokset. Tämä luettelo ei ole tyhjentävä, ja komissio voi ottaa vakavan vahingon tai vakavan vahingon uhan olemassaolon määrittämisessään huomioon myös muita olennaisia tekijöitä, kuten varastot, hinnat, sijoitetun pääoman tuoton, kassavirran , työllisyysvaikutukset ja muut tekijät, jotka aiheuttavat tai ovat voineet aiheuttaa vakavaa vahinkoa tai jotka aiheuttavat vakavan vahingon uhkaa unionin tuotannonalalle. |
||||
Tarkistus 22 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 4 artikla – 5 a kohta (uusi) |
|||||
|
5 a. Lisäksi komission olisi arvioitava tutkimuksessa erityisesti, miten Kolumbia ja Peru noudattavat sopimuksen IX osastossa vahvistettuja sosiaali- ja ympäristönormeja, ja asian mahdollisia vaikutuksia hinnanmuodostukseen tai epäreilujen kilpailuetujen muodostumiseen ja näin ollen vakavan haitan tai vakavan haitan uhkan aiheutumista unionin tuottajille tai yksittäisille tuotannonaloille. |
||||
Tarkistus 23 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 9 artikla – 4 kohta |
|||||
4. Ennen mahdollista 3 kohdan mukaista pidennystä on tehtävä tutkimus jäsenvaltion, unionin tuotannonalan puolesta toimivan minkä tahansa oikeushenkilön tai minkä tahansa yhteenliittymän, joka ei ole oikeushenkilö, pyynnöstä tai komission omasta aloitteesta, jos 4 artiklan 5 kohdassa tarkoitettujen tekijöiden perusteella on riittävä alustava näyttö siitä, että 3 kohdassa vahvistetut edellytykset täyttyvät. |
4. Ennen mahdollista 3 kohdan mukaista pidennystä on tehtävä tutkimus jäsenvaltion, unionin tuotannonalan puolesta toimivan minkä tahansa oikeushenkilön tai minkä tahansa yhteenliittymän, joka ei ole oikeushenkilö, tai Euroopan parlamentin pyynnöstä tai komission omasta aloitteesta, jos 4 artiklan 5 kohdassa tarkoitettujen tekijöiden perusteella on riittävä alustava näyttö siitä, että 3 kohdassa vahvistetut edellytykset täyttyvät. |
||||
Tarkistus 24 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 11 a artikla (uusi) |
|||||
|
11 a artikla Kertomus 1. Komissio esittää vuosittain Euroopan parlamentille kertomuksen sopimuksen ja tämän asetuksen soveltamisesta ja täytäntöönpanosta. Kertomuksessa annetaan tietoa väliaikaisten ja lopullisten toimenpiteiden, ennakkovalvontatoimenpiteiden, alueellisen valvonnan ja suojatoimenpiteiden soveltamisesta, tutkimuksen päättämisestä ilman toimenpiteitä sekä niiden eri elinten toiminnasta, jotka vastaavat sopimuksen täytäntöönpanon valvonnasta ja asetuksesta seuraavien velvoitteiden täyttämisen valvonnasta, myös tietoja, jotka on saatu asianomaisilta osapuolilta. 2. Kertomuksessa annetaan ajantasaisia tilastotietoja banaanien tuonnista Kolumbiasta ja Perusta ja sen välittömistä ja välillisistä vaikutuksista unionin tuotannonalan työllisyyden ja työolojen kehittymiseen. 3. Kertomuksen erillisissä jaksoissa arvioidaan sopimuksen 1X osaston mukaisten velvoitteiden täyttymistä sekä näitä velvoitteita koskevia toimenpiteitä, joita Kolumbia ja Peru ovat toteuttaneet sisäisten mekanismiensa mukaisesti ja kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden kanssa sopimuksen 282 artiklan mukaisesti käydyn vuoropuhelun seurauksena. 4. Kertomuksessa esitetään myös yhteenveto Kolumbian ja Perun kanssa käytävää kauppaa koskevista tilastoista ja kaupan kehittymisestä. 5. Euroopan parlamentti voi kuukauden kuluessa komission kertomuksen esittämisestä kutsua komission asiasta vastaavan valiokuntansa erityiskokoukseen esittämään kaikki seikat, jotka liittyvät tämän asetuksen täytäntöönpanoon, ja antamaan niitä koskevan selvityksen. 6. Komissio julkaisee kertomuksen viimeistään kolmen kuukauden kuluttua kertomuksen esittämisestä Euroopan parlamentille. |
||||
Tarkistus 25 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 12 artikla – 4 a kohta (uusi) |
|||||
|
4 a. Kun komitean lausunto on tarkoitus hankkia kirjallista menettelyä noudattaen, tämä menettely päätetään tuloksettomana, jos komitean puheenjohtaja lausunnon antamiselle asetetussa määräajassa niin päättää tai komitean jäsenten enemmistö sitä pyytää. |
||||
Tarkistus 26 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 12 a artikla (uusi) |
|||||
|
I a LUKU 12 a artikla Yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 247 a artiklaa sovelletaan niiden sääntöjen soveltamiseksi tarvittavien täytäntöönpanosääntöjen hyväksymiseen, jotka sisältyvät Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Kolumbian ja Perun välisen kauppasopimuksen liitteen II "Käsitteen 'alkuperätuotteet' määrittely ja hallinnollisen yhteistyön menetelmät" lisäykseen 2 A ja liitteen I "Tullien poistaminen" lisäykseen 2. |
||||
Tarkistus 27 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 13 artikla – 1 a kohta (uusi) |
|||||
|
1 a. Banaaneja koskevan vakautusmekanismin soveltaminen ei missään tapauksessa estä soveltamasta kahdenväliseen suojalausekkeeseen sisältyviä määräyksiä. |
||||
Tarkistus 28 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 13 artikla – 2 kohta |
|||||
2. Edellä 1 kohdassa mainittujen tuotteiden tuonnille vahvistetaan erillinen vuotuinen kynnystuontimäärä tämän asetuksen liitteessä olevan taulukon kolmannessa ja neljännessä sarakkeessa esitetyn mukaisesti. Kun kynnysmäärä täyttyy kyseisen kalenterivuoden aikana joko Kolumbian tai Perun osalta, komissio voi 12 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun tarkastelumenettelyn mukaisesti väliaikaisesti suspendoida etuustullin, jota sovelletaan vastaavaa alkuperää oleviin tuotteisiin, samana vuonna enintään kolmeksi kuukaudeksi muttei kyseisen kalenterivuoden loppua pitemmälle. |
2. Edellä 1 kohdassa mainittujen tuotteiden tuonnille vahvistetaan erillinen vuotuinen kynnystuontimäärä tämän asetuksen liitteessä olevan taulukon kolmannessa ja neljännessä sarakkeessa esitetyn mukaisesti. Kun kynnysmäärä täyttyy kyseisen kalenterivuoden aikana joko Kolumbian tai Perun osalta, komissio suspendoi 12 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun tarkastelumenettelyn mukaisesti väliaikaisesti etuustullin, jota sovelletaan vastaavaa alkuperää oleviin tuotteisiin, samana vuonna enintään kolmeksi kuukaudeksi muttei kyseisen kalenterivuoden loppua pitemmälle. Etuustulli voidaan jättää suspendoimatta vain ylivoimaisen esteen vuoksi. |
||||
Tarkistus 29 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 13 artikla – 5 a kohta (uusi) |
|||||
|
5 a. Komissio seuraa tiiviisti banaanien tuontia Kolumbiasta ja Perusta koskevien tilastotietojen kehitystä. Tätä varten komissio tekee yhteistyötä ja vaihtaa tietoja säännöllisesti jäsenvaltioiden ja asianomaisten osapuolten kanssa. Komissio kiinnittää jäsenvaltion, unionin tuotannonalan, Euroopan parlamentin tai asianomaisen osapuolen asianmukaisesti perustellusta aloitteesta erityistä huomiota Kolumbiasta ja Perusta tapahtuvan banaanien tuonnin havaittavissa olevaan kasvuun ja toteuttaa tarvittaessa ennakkovalvontatoimenpiteitä 5 artiklan mukaisesti. |
||||
Tarkistus 30 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 13 artikla – 5 b kohta (uusi) |
|||||
|
5 b. Komissio hyväksyy ennakkovalvontatoimenpiteet 12 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen, kun mekanismin soveltamista koskeva kynnysmäärä täyttyy kyseisen kalenterivuoden aikana. |
||||
Tarkistus 31 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 13 artikla – 5 c kohta (uusi) |
|||||
|
5 c. Euroopan parlamentti voi kuukauden kuluessa komission kertomuksen julkistamisesta kutsua komission asiasta vastaavan valiokuntansa erityiskokoukseen esittämään kaikki banaanialaan vaikuttavat seikat, jotka liittyvät sopimuksen täytäntöönpanoon, ja antamaan niitä koskevan selvityksen. |
(1) Tarkistusten hyväksymisen jälkeen asia päätettiin palauttaa valiokuntakäsittelyyn työjärjestyksen 57 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti (A7-0249/2012).
3.12.2013 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 353/312 |
Torstai 13. syyskuuta 2012
EU:n ja Keski-Amerikan välisestä assosiaatiosta tehdyn sopimuksen kahdenvälisen suojalausekkeen ja banaaneja koskevan vakautusmekanismin täytäntöönpano ***I
P7_TA(2012)0348
Euroopan parlamentin tarkistukset 13. syyskuuta 2012 ehdotukseen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Keski-Amerikan välisestä assosiaatiosta tehdyn sopimuksen kahdenvälisen suojalausekkeen ja banaaneja koskevan vakautusmekanismin täytäntöönpanosta (COM(2011)0599 – C7-0306/2011 – 2011/0263(COD)) (1)
2013/C 353 E/52
(Tavallinen lainsäätämisjärjestys: ensimmäinen käsittely)
KOMISSION TEKSTI |
TARKISTUS |
||||
Tarkistus 1 |
|||||
Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 3 kappale |
|||||
|
|
||||
Tarkistus 2 |
|||||
Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 3 a kappale (uusi) |
|||||
|
|
||||
Tarkistus 3 |
|||||
Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 4 a kappale (uusi) |
|||||
|
|
||||
Tarkistus 4 |
|||||
Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 5 kappale |
|||||
|
|
||||
Tarkistus 5 |
|||||
Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 6 kappale |
|||||
|
|
||||
Tarkistus 6 |
|||||
Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 7 kappale |
|||||
|
|
||||
Tarkistus 7 |
|||||
Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 8 kappale |
|||||
|
|
||||
Tarkistus 8 |
|||||
Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 8 a kappale (uusi) |
|||||
|
|
||||
Tarkistus 9 |
|||||
Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 10 a kappale (uusi) |
|||||
|
|
||||
Tarkistus 10 |
|||||
Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 12 kappale |
|||||
|
|
||||
Tarkistus 11 |
|||||
Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 14 kappale |
|||||
|
|
||||
Tarkistus 12 |
|||||
Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 14 a kappale (uusi) |
|||||
|
|
||||
Tarkistus 13 |
|||||
Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 14 b kappale (uusi) |
|||||
|
|
||||
Tarkistus 14 |
|||||
Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 16 a kappale (uusi) |
|||||
|
|
||||
Tarkistus 15 |
|||||
Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 16 b kappale (uusi) |
|||||
|
|
||||
Tarkistus 16 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 1 artikla – b alakohta |
|||||
|
|
||||
Tarkistus 17 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 1 artikla – e a alakohta (uusi) |
|||||
|
|
||||
Tarkistus 18 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 2 a artikla (uusi) |
|||||
|
2 a artikla Seuranta 1. Komissio seuraa säännöllisesti keskiamerikkalaisten tuotteiden tuonti- ja vientitilastoja erityisesti arkaluonteisilla aloilla kuten banaanialalla. Tätä varten komissio tekee yhteistyötä ja vaihtaa tietoja säännöllisesti unionin jäsenvaltioiden ja tuotannonalan sekä asianomaisten osapuolten kanssa. 2. Asianomaisten tuotannonalojen perustellusta pyynnöstä komissio voi harkita seurannan laajentamista muille aloille. 3. Komissio esittää vuosittain seurantakertomuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle ajan tasalle saatetuista tilastoista, jotka koskevat arkaluonteisten alojen ja muiden seurannan kohteeksi otettujen alojen tuotteiden, banaanit mukaan luettuina, tuontia Keski-Amerikasta. 4. Komission olisi tehtävä kaikkensa sisällyttääkseen seurantakertomukseensa tiedot Keski-Amerikan banaanintuottajien työllisyysasteesta ja työoloista kaikenlaisen polkumyynnin välttämiseksi. |
||||
Tarkistus 19 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 3 artikla – 1 kohta |
|||||
1. Tutkimus pannaan vireille jäsenvaltion, unionin tuotannonalan puolesta toimivan minkä tahansa oikeushenkilön tai minkä tahansa yhteenliittymän, joka ei ole oikeushenkilö, pyynnöstä tai komission omasta aloitteesta, jos komission mukaan on ilmeistä, että tutkimuksen vireillepanoa varten on riittävä alustava näyttö, mikä määritetään 4 artiklan 5 kohdassa tarkoitettujen tekijöiden perusteella. |
1. Tutkimus pannaan vireille jäsenvaltion, unionin tuotannonalan puolesta toimivan minkä tahansa oikeushenkilön tai minkä tahansa yhteenliittymän, joka ei ole oikeushenkilö, tai Euroopan parlamentin pyynnöstä tai komission omasta aloitteesta, jos komission mukaan on ilmeistä, että tutkimuksen vireillepanoa varten on riittävä alustava näyttö, mikä määritetään 4 artiklan 5 kohdassa tarkoitettujen tekijöiden perusteella. |
||||
|
Tarvittaessa Euroopan parlamentti voi kuulla riippumattomia elimiä kuten ammattijärjestöjä, Kansainvälistä työjärjestöä, tutkijoita tai ihmisoikeusjärjestöjä ja hankkia niiltä selvityksiä. |
||||
Tarkistus 20 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 3 artikla – 2 kohta |
|||||
2. Tutkimuksen vireille panemista koskevan pyynnön on sisällettävä näyttö siitä, että 2 artiklan 1 kohdassa vahvistetut suojatoimenpiteen käyttöönoton edellytykset täyttyvät. Pyyntöön on yleensä sisällytettävä seuraavat tiedot: kyseisen tuotteen tuonnin osuuden ja määrän kasvu absoluuttisesti ja suhteellisesti ilmaistuna, kasvaneen tuonnin ottama osuus kotimaan markkinoista sekä myynnin, tuotannon, tuottavuuden, kapasiteetin käyttöasteen, voittojen ja tappioiden sekä työllisyyden tason muutokset. |
2. Tutkimuksen vireille panemista koskevan pyynnön on sisällettävä näyttö siitä, että 2 artiklan 1 kohdassa vahvistetut suojatoimenpiteen käyttöönoton edellytykset täyttyvät. Pyyntöön on yleensä sisällytettävä seuraavat tiedot: kyseisen tuotteen tuonnin osuuden ja määrän kasvu absoluuttisesti ja suhteellisesti ilmaistuna, kasvaneen tuonnin ottama osuus kotimaan markkinoista sekä myynnin, tuotannon, tuottavuuden, kapasiteetin käyttöasteen, voittojen ja tappioiden , työllisyyden tason ja työolojen muutokset. |
||||
Tarkistus 21 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 3 artikla – 3 kohta |
|||||
3. Tutkimus voidaan panna vireille myös siinä tapauksessa, että yhteen tai useampaan jäsenvaltioon keskittynyt tuonti lisääntyy äkillisesti, jos tutkimuksen vireillepanon edellytysten täyttymisestä on riittävä alustava näyttö, mikä määritetään 4 artiklan 5 kohdassa tarkoitettujen tekijöiden perusteella. |
3. Tutkimus voidaan panna vireille myös siinä tapauksessa, että yhteen tai useampaan jäsenvaltioon tai syrjäisimpään alueeseen keskittynyt tuonti lisääntyy äkillisesti, jos tutkimuksen vireillepanon edellytysten täyttymisestä on riittävä alustava näyttö, mikä määritetään 4 artiklan 5 kohdassa tarkoitettujen tekijöiden perusteella. |
||||
Tarkistus 22 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 4 artikla – 4 kohta |
|||||
4. Komissio kerää kaikki tiedot, joita se pitää tarpeellisina määrittääkseen tilanteen 2 artiklan 1 kohdassa säädettyjen perusteiden osalta, ja pyrkii tarkastamaan nämä tiedot , jos se pitää sitä aiheellisena . |
4. Komissio kerää kaikki tiedot, joita se pitää tarpeellisina määrittääkseen tilanteen 2 artiklan 1 kohdassa säädettyjen perusteiden osalta, ja pyrkii tarkastamaan nämä tiedot. |
||||
Tarkistus 23 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 4 artikla – 5 kohta |
|||||
5. Komissio arvioi tutkimuksessa kaikki asian kannalta merkitykselliset objektiiviset ja mitattavissa olevat tekijät, joilla on vaikutusta unionin tuotannonalan tilanteeseen, erityisesti kyseisen tuotteen tuonnin osuuden ja määrän kasvu absoluuttisesti ja suhteellisesti ilmaistuna, lisääntyneen tuonnin kattama osuus kotimaan markkinoista sekä myynnin, tuotannon, tuottavuuden, kapasiteetin käyttöasteen, voittojen ja tappioiden ja työllisyyden tason muutokset. Tämä luettelo ei ole tyhjentävä, ja komissio voi ottaa vakavan vahingon tai vakavan vahingon uhan olemassaolon määrittämisessään huomioon myös muita olennaisia tekijöitä, kuten varastot, hinnat, sijoitetun pääoman tuoton, kassavirran ja muut tekijät, jotka aiheuttavat tai ovat voineet aiheuttaa vakavaa vahinkoa tai jotka aiheuttavat vakavan vahingon uhkaa unionin tuotannonalalle. |
5. Komissio arvioi tutkimuksessa kaikki asian kannalta merkitykselliset objektiiviset ja mitattavissa olevat tekijät, joilla on vaikutusta unionin tuotannonalan tilanteeseen, erityisesti kyseisen tuotteen tuonnin osuuden ja määrän kasvu absoluuttisesti ja suhteellisesti ilmaistuna, lisääntyneen tuonnin kattama osuus kotimaan markkinoista sekä myynnin, tuotannon, tuottavuuden, kapasiteetin käyttöasteen, voittojen ja tappioiden ja työllisyyden tason muutokset. Tämä luettelo ei ole tyhjentävä, ja komissio voi ottaa vakavan vahingon tai vakavan vahingon uhan olemassaolon määrittämisessään huomioon myös muita olennaisia tekijöitä, kuten varastot, hinnat, sijoitetun pääoman tuoton, kassavirran ja muut tekijät, jotka aiheuttavat tai ovat voineet aiheuttaa vakavaa vahinkoa tai jotka aiheuttavat vakavan vahingon uhkaa unionin tuotannonalalle , esimerkiksi tämän asetuksen II luvussa tarkoitetun banaaneja koskevan vakautusmekanismin mukaisten kynnysmäärien täyttyminen . |
||||
Tarkistus 24 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 4 artikla – 7 kohta |
|||||
7. Komissio varmistaa, että kaikki tutkimuksessa käytettävät tiedot ja tilastot ovat käytettävissä ja että ne ovat ymmärrettäviä, avoimia ja todennettavia. |
7. Komissio varmistaa, että kaikki tutkimuksessa käytettävät tiedot ja tilastot ovat käytettävissä ja että ne ovat ymmärrettäviä, avoimia , ajantasaisia, luotettavia ja todennettavia. |
||||
Tarkistus 25 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 5 artikla – 1 a kohta (uusi) |
|||||
|
1 a. Jos arkaluonteisten alojen tuotteiden tuonti lisääntyy äkillisesti yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa tai syrjäisimmällä alueella, komissio voi ottaa käyttöön ennakkovalvontatoimenpiteitä. |
||||
Tarkistus 26 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 9 artikla – 4 kohta |
|||||
4. Ennen mahdollista 3 kohdan mukaista pidennystä on tehtävä tutkimus jäsenvaltion, unionin tuotannonalan puolesta toimivan minkä tahansa oikeushenkilön tai minkä tahansa yhteenliittymän, joka ei ole oikeushenkilö, pyynnöstä tai komission omasta aloitteesta, jos 4 artiklan 5 kohdassa tarkoitettujen tekijöiden perusteella on riittävä alustava näyttö siitä, että 3 kohdassa vahvistetut edellytykset täyttyvät. |
4. Ennen mahdollista 3 kohdan mukaista pidennystä on tehtävä tutkimus jäsenvaltion, unionin tuotannonalan puolesta toimivan minkä tahansa oikeushenkilön tai minkä tahansa yhteenliittymän, joka ei ole oikeushenkilö, asianomaisten osapuolten tai Euroopan parlamentin pyynnöstä tai komission omasta aloitteesta, jos 4 artiklan 5 kohdassa tarkoitettujen tekijöiden perusteella on riittävä alustava näyttö siitä, että 3 kohdassa vahvistetut edellytykset täyttyvät. |
||||
Tarkistus 27 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 11 a artikla (uusi) |
|||||
|
11 a artikla Kertomus 1. Komissio esittää vuosittain Euroopan parlamentille kertomuksen sopimuksen ja tämän asetuksen soveltamisesta ja täytäntöönpanosta. Kertomuksessa annetaan tietoa väliaikaisten ja lopullisten toimenpiteiden, ennakkovalvontatoimenpiteiden, alueellisen valvonnan ja suojatoimenpiteiden soveltamisesta, tutkimuksen päättämisestä ilman toimenpiteitä sekä niiden eri elinten toiminnasta, jotka vastaavat sopimuksen täytäntöönpanon valvonnasta ja sopimuksesta seuraavien velvoitteiden täyttämisen valvonnasta, mukaan luettuna asianomaisilta osapuolilta saadut tiedot. 2. Kertomukseen sisältyy erityisiä osia, joissa käsitellään sopimuksen osassa IV olevasta osastosta VIII "kauppa ja kestävä kehitys" johtuvien velvoitteiden täyttämistä sekä toimia, joita Keski-Amerikka sisäisten mekanismien mukaisesti ja kansalaisyhteiskunnan keskustelufoorumi ovat tässä suhteessa toteuttaneet. 3. Kertomuksessa esitetään myös yhteenveto Keski-Amerikan kanssa käytävää kauppaa koskevista tilastoista ja kaupan kehittymisestä. 4. Kertomukseen sisältyy ajantasaisia ja luotettavia tilastotietoja banaanien tuonnista Keski-Amerikasta ja sen välittömästä ja välillisestä vaikutuksesta unionin tuotannonalan työllisyyden ja työolojen kehitykseen. 5. Euroopan parlamentti voi kuukauden kuluessa komission kertomuksen esittämisestä kutsua komission asiasta vastaavan valiokuntansa erityiskokoukseen esittämään kaikki seikat, jotka liittyvät sopimuksen ja tämän asetuksen täytäntöönpanoon, ja antamaan niitä koskevan selvityksen. 6. Komissio julkaisee kertomuksen viimeistään kolmen kuukauden kuluttua kertomuksen esittämisestä Euroopan parlamentille. |
||||
Tarkistus 28 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 12 artikla – 4 a kohta (uusi) |
|||||
|
4 a. Kun komitean lausunto on tarkoitus hankkia kirjallista menettelyä noudattaen, tämä menettely päätetään tuloksettomana, jos komitean puheenjohtaja lausunnon antamiselle asetetussa määräajassa niin päättää tai komitean jäsenten enemmistö sitä pyytää. |
||||
Tarkistus 29 |
|||||
Ehdotus asetukseksi I a luku – 12 a artikla (uusi) |
|||||
|
I a LUKU 12 a artikla Sopimuksen liitteen II "Käsitteen 'alkuperätuotteet' määrittely ja hallinnollisen yhteistyön menetelmät" lisäykseen 2 A ja liitteen I "Tullien poistaminen" lisäykseen 2 sisältyvien sääntöjen soveltamiseksi tarvittavien täytäntöönpanosääntöjen hyväksymisessä sovellettava säännös on yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 247 a artikla. |
||||
Tarkistus 30 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 13 artikla – 1 a kohta (uusi) |
|||||
|
1 a. Banaaneja koskevan vakautusmekanismin soveltaminen ei missään tapauksessa estä soveltamasta kahdenväliseen suojalausekkeeseen sisältyviä määräyksiä. |
||||
Tarkistukset 31 ja 32 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 13 artikla – 2 kohta |
|||||
2. Edellä 1 kohdassa mainittujen tuotteiden tuonnille Keski-Amerikan maasta vahvistetaan erillinen vuotuinen kynnystuontimäärä tämän asetuksen liitteessä olevassa taulukossa esitetyn mukaisesti. Edellä 1 kohdassa mainittujen tuotteiden tuonti etuustullia soveltaen edellyttää Keski-Amerikan kanssa tehdyn sopimuksen liitteessä III (Käsitteen "alkuperätuotteet" määrittely ja hallinnollisen yhteistyön menetelmät) vahvistetun alkuperäselvityksen lisäksi, että esitetään sen Keski-Amerikan maan, josta tuotteet viedään, toimivaltaisen viranomaisen myöntämä vientitodistus. Kun kynnysmäärä täyttyy kyseisen kalenterivuoden aikana, komissio voi 12 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun tarkastelumenettelyn mukaisesti väliaikaisesti suspendoida etuustullin samana vuonna enintään kolmeksi kuukaudeksi muttei kyseisen kalenterivuoden loppua pitemmälle. |
2. Edellä 1 kohdassa mainittujen tuotteiden tuonnille Keski-Amerikan maasta vahvistetaan erillinen vuotuinen kynnystuontimäärä tämän asetuksen liitteessä olevassa taulukossa esitetyn mukaisesti. Edellä 1 kohdassa mainittujen tuotteiden tuonti etuustullia soveltaen edellyttää Keski-Amerikan kanssa tehdyn sopimuksen liitteessä III (Käsitteen "alkuperätuotteet" määrittely ja hallinnollisen yhteistyön menetelmät) vahvistetun alkuperäselvityksen lisäksi, että esitetään sen Keski-Amerikan maan, josta tuotteet viedään, toimivaltaisen viranomaisen myöntämä vientitodistus. Tämä vientitodistuksen esittämistä koskeva vaatimus ei saisi kuitenkaan johtaa viejän hallinnollisen rasituksen lisääntymiseen, lisäkustannuksiin tai muihin tosiasiallisiin kaupan rajoitteisiin. Kun kynnysmäärä täyttyy kyseisen kalenterivuoden aikana, komissio suspendoi väliaikaisesti etuustullin samana vuonna enintään kolmeksi kuukaudeksi muttei kyseisen kalenterivuoden loppua pitemmälle. Etuustulli voidaan jättää suspendoimatta vain ylivoimaisen esteen vuoksi. |
||||
Tarkistus 33 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 13 artikla – 5 a kohta (uusi) |
|||||
|
5 a. Komissio seuraa tiiviisti banaanien tuontia Keski-Amerikasta koskevien tilastotietojen kehitystä. Seuranta koskee myös työttömyysastetta, työoloja, kulutusta ja reilun kaupan virtoja. Tätä varten komissio tekee yhteistyötä ja vaihtaa tietoja säännöllisesti unionin jäsenvaltioiden, toimialojen ja asianomaisten osapuolten kanssa. |
||||
Tarkistus 34 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 13 artikla – 5 b kohta (uusi) |
|||||
|
5 b. Komissio kiinnittää Euroopan parlamentin, jäsenvaltion, unionin tuotannonalan tai minkä tahansa asianomaisen osapuolen asiaankuuluvasti perustellusta aloitteesta tai omasta aloitteestaan erityistä huomiota Keski-Amerikasta tapahtuvan banaanien tuonnin havaittavissa olevaan kasvuun ja toteuttaa tarvittaessa ennakkovalvontatoimenpiteitä 5 artiklan mukaisesti. |
||||
Tarkistus 35 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 13 artikla – 5 c kohta (uusi) |
|||||
|
5 c. Komissio hyväksyy ennakkovalvontatoimenpiteet 12 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen, kun mekanismin soveltamista koskeva kynnysmäärä täyttyy kyseisen kalenterivuoden aikana. |
||||
Tarkistus 36 |
|||||
Ehdotus asetukseksi 13 artikla – 5 d kohta (uusi) |
|||||
|
5 d. Euroopan parlamentti voi kuukauden kuluessa komission kertomuksen julkistamisesta kutsua komission asiasta vastaavan valiokuntansa erityiskokoukseen esittämään kaikki banaanialaan vaikuttavat seikat, jotka liittyvät sopimuksen täytäntöönpanoon, ja antamaan niitä koskevan selvityksen. |
(1) Tarkistusten hyväksymisen jälkeen asia päätettiin palauttaa valiokuntakäsittelyyn työjärjestyksen 57 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti (A7-0237/2012).
3.12.2013 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 353/322 |
Torstai 13. syyskuuta 2012
Orpoteosten sallitut käyttötarkoitukset ***I
P7_TA(2012)0349
Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma 13. syyskuuta 2012 ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi orpoteosten tietyistä sallituista käyttötarkoituksista (COM(2011)0289 – C7-0138/2011 – 2011/0136(COD))
2013/C 353 E/53
(Tavallinen lainsäätämisjärjestys: ensimmäinen käsittely)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon komission ehdotuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle (COM(2011)0289), |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 2 kohdan ja 53 artiklan 1 kohdan, 62 sekä 114 artiklan, joiden mukaisesti komissio on antanut ehdotuksen Euroopan parlamentille (C7-0138/2011), |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 3 kohdan, |
— |
ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean 21. syyskuuta 2011 antaman lausunnon (1), |
— |
ottaa huomioon neuvoston edustajan 14. kesäkuuta 2012 päivätyllä kirjeellä antaman sitoumuksen hyväksyä Euroopan parlamentin kanta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 4 kohdan mukaisesti, |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 55 artiklan, |
— |
ottaa huomioon oikeudellisten asioiden valiokunnan mietinnön sekä sisämarkkina- ja kuluttajansuojavaliokunnan ja kulttuuri- ja koulutusvaliokunnan lausunnot (A7-0055/2012), |
1. |
vahvistaa jäljempänä esitetyn ensimmäisen käsittelyn kannan; |
2. |
pyytää komissiota antamaan asian uudelleen Euroopan parlamentin käsiteltäväksi, jos se aikoo tehdä ehdotukseensa huomattavia muutoksia tai korvata sen toisella ehdotuksella; |
3. |
kehottaa puhemiestä välittämään parlamentin kannan neuvostolle ja komissiolle sekä kansallisille parlamenteille. |
(1) EUVL C 376, 22.12.2011, s. 66.
Torstai 13. syyskuuta 2012
P7_TC1-COD(2011)0136
Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu ensimmäisessä käsittelyssä 13. syyskuuta 2012, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2012/…/EU antamiseksi orpoteosten tietyistä sallituista käyttötarkoituksista
(Euroopan parlamentin ja neuvoston päästyä sopimukseen parlamentin kanta vastaa lopullista säädöstä, direktiiviä 2012/28/EU.)
3.12.2013 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 353/323 |
Torstai 13. syyskuuta 2012
Yksipuolisten tullietuuksien myöntäminen hätäapuna Pakistanille ***I
P7_TA(2012)0350
Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma 13. syyskuuta 2012 ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi yksipuolisten tullietuuksien myöntämisestä hätäapuna Pakistanille (KOM(2010)0552 – C7-0322/2010 – 2010/0289(COD))
2013/C 353 E/54
(Tavallinen lainsäätämisjärjestys: ensimmäinen käsittely)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon komission ehdotuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle (KOM(2010)0552), |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 2 kohdan sekä 207 artiklan 2 kohdan, joiden mukaisesti komissio on antanut ehdotuksen Euroopan parlamentille (C7-0322/2010), |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 3 kohdan, |
— |
ottaa huomioon neuvoston edustajan 18. heinäkuuta 2012 päivätyllä kirjeellä antaman sitoumuksen hyväksyä Euroopan parlamentin kanta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 4 kohdan mukaisesti, |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 55 artiklan, |
— |
ottaa huomioon kansainvälisen kaupan valiokunnan mietinnön ja ulkoasiainvaliokunnan lausunnon (A7-0069/2011), |
1. |
vahvistaa jäljempänä esitetyn ensimmäisen käsittelyn kannan (1); |
2. |
pyytää komissiota antamaan asian uudelleen Euroopan parlamentin käsiteltäväksi, jos se aikoo tehdä ehdotukseensa huomattavia muutoksia tai korvata sen toisella ehdotuksella; |
3. |
kehottaa puhemiestä välittämään parlamentin kannan neuvostolle ja komissiolle sekä kansallisille parlamenteille. |
(1) Tämä kanta korvaa 10. toukokuuta 2011 hyväksytyt tarkistukset (Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2011)0205).
Torstai 13. syyskuuta 2012
P7_TC1-COD(2010)0289
Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu ensimmäisessä käsittelyssä 13. syyskuuta 2012, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o …/2012 antamiseksi yksipuolisten tullietuuksien myöntämisestä hätäapuna Pakistanille
(Euroopan parlamentin ja neuvoston päästyä sopimukseen parlamentin kanta vastaa lopullista säädöstä, asetusta (EU) N:o 1029/2012.)