ISSN 1725-2490 |
||
Euroopan unionin virallinen lehti |
C 66E |
|
![]() |
||
Suomenkielinen laitos |
Tiedonantoja ja ilmoituksia |
52. vuosikerta |
Ilmoitusnumero |
Sisältö |
Sivu |
|
Euroopan parlamenttiISTUNTOKAUSI 2008–2009Istunnot 11.–13. maaliskuuta 2008HYVÄKSYTYT TEKSTITTämän istunnon pöytäkirja on julkaistu Virallisessa lehdessä C 113 E, 8.5.2008 |
|
|
||
|
Tiistai 11. maaliskuuta 2008 |
|
2009/C 066E/01 |
||
2009/C 066E/02 |
||
|
Keskiviikko 12. maaliskuuta 2008 |
|
2009/C 066E/03 |
||
2009/C 066E/04 |
||
2009/C 066E/05 |
||
|
Torstai 13. maaliskuuta 2008 |
|
2009/C 066E/06 |
||
2009/C 066E/07 |
||
2009/C 066E/08 |
||
2009/C 066E/09 |
||
2009/C 066E/10 |
||
2009/C 066E/11 |
Armenia |
|
2009/C 066E/12 |
||
2009/C 066E/13 |
||
2009/C 066E/14 |
||
|
SUOSITUKSET |
|
|
Torstai 13. maaliskuuta 2008 |
|
2009/C 066E/15 |
||
|
II Tiedonannot |
|
|
EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN JA ELINTEN ANTAMAT TIEDONANNOT |
|
|
Keskiviikko 12. maaliskuuta 2008 |
|
2009/C 066E/16 |
||
|
III Valmistelevat säädökset |
|
|
Euroopan parlamentti |
|
|
Tiistai 11. maaliskuuta 2008 |
|
2009/C 066E/17 |
||
2009/C 066E/18 |
||
2009/C 066E/19 |
||
2009/C 066E/20 |
||
2009/C 066E/21 |
||
2009/C 066E/22 |
||
2009/C 066E/23 |
||
2009/C 066E/24 |
||
2009/C 066E/25 |
||
2009/C 066E/26 |
||
2009/C 066E/27 |
||
2009/C 066E/28 |
||
2009/C 066E/29 |
||
2009/C 066E/30 |
||
|
Keskiviikko 12. maaliskuuta 2008 |
|
2009/C 066E/31 |
||
2009/C 066E/32 |
||
2009/C 066E/33 |
||
|
Torstai 13. maaliskuuta 2008 |
|
2009/C 066E/34 |
||
2009/C 066E/35 |
||
* |
Kuulemismenettely |
** |
I Yhteistoimintamenettely: ensimmäinen käsittely |
** |
II Yhteistoimintamenettely: toinen käsittely |
*** |
Hyväksyntämenettely |
*** |
I Yhteispäätösmenettely: ensimmäinen käsittely |
*** |
II Yhteispäätösmenettely: toinen käsittely |
*** |
III Yhteispäätösmenettely: kolmas käsittely |
FI |
|
Euroopan parlamenttiISTUNTOKAUSI 2008–2009Istunnot 11.–13. maaliskuuta 2008HYVÄKSYTYT TEKSTITTämän istunnon pöytäkirja on julkaistu Virallisessa lehdessä C 113 E, 8.5.2008
Tiistai 11. maaliskuuta 2008
20.3.2009 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 66/1 |
Eurooppalaisen energia- ja ympäristöpolitiikan huomioon ottava kestävä eurooppalainen liikennepolitiikka
P6_TA(2008)0087
Euroopan parlamentin päätöslauselma 11. maaliskuuta 2008 eurooppalaisen energia- ja ympäristöpolitiikan huomioon ottavasta kestävästä eurooppalaisesta liikennepolitiikasta (2007/2147(INI))
(2009/C 66 E/01)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon 8. ja 9. maaliskuuta 2007 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan päätelmät, jotka koskevat Eurooppa-neuvoston hyväksymää asiakirjaa ”Eurooppa-neuvoston toimintaohjelma (2007–2009) — Euroopan energiapolitiikka” (7224/1/07), |
— |
ottaa huomioon komission tiedonannon Euroopan satamapolitiikasta (KOM(2007)0616), |
— |
ottaa huomioon komission tiedonannon ”Tavoitteena ensisijaisesti tavaraliikenteelle suunnattu rautatieverkko” (KOM(2007)0608), |
— |
ottaa huomioon komission tiedonannon ”Tavaraliikenteen logistiikkaa koskeva toimintasuunnitelma” (KOM(2007)0607), |
— |
ottaa huomioon komission tiedonannon ”EU:n tavaraliikenteen asialista: tehokkaampaa, yhdennetympää ja kestävämpää tavaraliikennettä Eurooppaan” (KOM(2007)0606), |
— |
ottaa huomioon komission esittämän vihreän kirjan ”Uutta ajattelua kaupunkiliikenteeseen” (KOM(2007)0551), |
— |
ottaa huomioon komission esittämän ”vihreän kirjan markkinapohjaisista ohjauskeinoista ympäristöä ja asiaan liittyviä toimintapoliittisia tarkoituksia varten” (KOM(2007)0140), |
— |
ottaa huomioon komission tiedonannon ”kilpailukykyisen autoteollisuuden sääntelykehyksestä 2000-lukua varten: Komission kanta korkean tason CARS 21 -työryhmän loppuraporttiin: EU:n kasvu- ja työllisyysstrategiaan liittyvä tiedonanto” (KOM(2007)0022), |
— |
ottaa huomioon komission tiedonannon ”Yhteisön strategia henkilöautojen ja kevyiden hyötyajoneuvojen hiilidioksidipäästöjen vähentämiseksi: uudelleentarkastelun tulokset” (KOM(2007)0019), |
— |
ottaa huomioon komission tiedonannon ”Maailmanlaajuisen ilmastonmuutoksen rajoittaminen kahteen celsiusasteeseen: Toimet vuoteen 2020 ja sen jälkeen” (KOM(2007)0002), |
— |
ottaa huomioon komission tiedonannon ”Energiapolitiikka Euroopalle” (KOM(2007)0001), |
— |
ottaa huomioon komission tiedonannon ”Uusiutuvia energialähteitä koskeva etenemissuunnitelma: Uusiutuvat energialähteet 2000-luvulla: kestävämmän tulevaisuuden rakentaminen” (KOM(2006)0848), |
— |
ottaa huomioon komission tiedonannon ”Biopolttoaineiden kehitystä koskeva kertomus: Kertomus biopolttoaineiden ja muiden uusiutuvien polttoaineiden käytössä Euroopan unionin jäsenvaltioissa saavutetusta edistymisestä” (KOM(2006)0845), |
— |
ottaa huomioon komission tiedonannon ”Energiatehokkuuden toimintasuunnitelma: Mahdollisuuksien toteuttaminen” (KOM(2006)0545), |
— |
ottaa huomioon komission tiedonannon ”Kestävää liikkuvuutta Eurooppaan: Euroopan komission vuoden 2001 liikennepolitiikan valkoisen kirjan väliarviointi” (KOM(2006)0314), |
— |
ottaa huomioon 24. lokakuuta 2007 antamansa päätöslauselman yhteisön strategiasta henkilöautojen ja kevyiden hyötyajoneuvojen hiilidioksidipäästöjen vähentämiseksi (1), |
— |
ottaa huomioon 5. syyskuuta 2007 antamansa päätöslauselman Euroopan tavaraliikenteen logistiikasta kestävän liikkuvuuden avaintekijänä (2), |
— |
ottaa huomioon 12. heinäkuuta 2007 antamansa päätöslauselman Euroopan kestävästä liikkuvuudesta (3), |
— |
ottaa huomioon ensimmäisessä käsittelyssä 5. syyskuuta 2006 esittämänsä kannan ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi henkilöautojen verotuksesta (4), |
— |
ottaa huomioon verojen ja maksujen kantamisesta raskailta tavaraliikenteen ajoneuvoilta tiettyjen infrastruktuurien käytöstä 17 päivänä kesäkuuta 1999 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/62/EY (5) (eurovinjettidirektiivi), |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 45 artiklan, |
— |
ottaa huomioon liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietinnön sekä teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan ja ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan lausunnot (A6-0014/2008), |
A. |
katsoo, että kestävän kehityksen — joka on Euroopan unionin yleinen päämäärä — tavoitteena on jatkuvasti parantaa elämän laatua ja maapallon hyvinvointia nykyisiä ja tulevia sukupolvia varten, |
B. |
toteaa, että noin kolmasosa 25 jäsenvaltion muodostaman Euroopan unionin kokonaisenergiankulutuksesta koskee liikennealaa, meriliikennettä ja putkilinjoja lukuun ottamatta, ja että maantieliikenne, jonka osuus on 83 prosenttia, on eniten energiaa kuluttava liikennemuoto, |
C. |
toteaa, että liikenneala vastaa 70 prosentista öljyn kysynnästä 25 jäsenvaltion muodostamassa Euroopan unionissa, että 97 prosenttia sen käyttämästä energiasta on peräisin fossiilisista polttoaineista ja että vain kaksi prosenttia energiasta saadaan sähköenergiasta (josta suuri osa tuotetaan ydinvoimaloissa) ja ainoastaan yksi prosentti biopolttoaineista, |
D. |
toteaa, että eri liikennemuotojen energiatehokkuus on viime vuosina huomattavasti parantunut ja että tämä on mahdollistanut hiilidioksidipäästöjen tuntuvan vähentämisen kilometriä kohden; katsoo kuitenkin, että liikennealan kysynnän jatkuvan kasvun vaikutukset kumoavat näiden parannusten merkityksen, |
E. |
toteaa näin ollen, että kaiken kaikkiaan liikennealan päästöt ovat jatkuvasti kasvussa: pelkästään vuonna 2005 liikennealan osuus kaikista kasvihuonekaasuista (CO2, CH4, N2O) oli 24,1 prosenttia 27 jäsenvaltion muodostaman Euroopan unionin päästöistä, ja komission ennusteiden mukaan vuodesta 2007 vuoteen 2030 energian kysyntä liikennealalla kasvaa ainakin 30 prosenttia, |
F. |
ottaa huomioon, että maantieliikenteen tuottamat haitalliset päästöt ovat vähentyneet teknologisten innovaatioiden ja autoteollisuuden voimakkaiden ponnistelujen ansiosta; toteaa, että etenkin katalysaattorit, pienhiukkassuodattimet ja muut teknologiat ovat myötävaikuttaneet NOx-päästöjen ja saastuttavien hiukkasten päästöjen vähenemiseen 30–40 prosentilla viimeksi kuluneiden viidentoista vuoden aikana; katsoo kuitenkin, että mainituista parannuksista huolimatta tavoitteet, jotka koskevat hiilidioksidipäästöjen vähentämistä autojen valmistajien vapaaehtoisella sopimuksella, on saavutettu vain osittain, |
G. |
toteaa, että kaupunkiliikenne aiheuttaa 40 prosenttia hiilidioksidipäästöistä ja 70 prosenttia muista autojen saastepäästöistä ja että pääasiassa suurkaupunkialueille keskittyneistä liikenneruuhkista Euroopan unionille aiheutuvat kustannukset vastaavat noin yhtä prosenttia BKT:sta, |
H. |
ottaa huomioon, että 70 prosenttia vuonna 2004 hyväksytyistä ensisijaisista Euroopan laajuisista liikennehankkeista liittyi rautatie- ja laivaliikenteeseen, jotka on tunnustettu vähemmän saastuttaviksi liikennemuodoiksi, |
I. |
toteaa, että edellä mainituissa Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan päätelmissä Euroopan unioni sitoutuu määrätietoisesti ja riippumattomasti vähentämään kasvihuonekaasupäästöjä vähintään 20 prosentilla vuoden 1990 tasosta, |
1. |
katsoo, että liikkuvuus on ollut yksi viime vuosisadan suurimpia saavutuksia ja haasteita ja että kestävällä liikennepolitiikalla pitäisi löytää tasapaino erilaisten ja usein ristiriitaisten etujen välillä ja olisi yritettävä sovittaa yhteen samanaikaisesti kansalaisten perusoikeus liikkumiseen, liikennealan taloudellinen ja työllistävä merkitys, vastuu ympäristöstä paikallisesti ja maailmanlaajuisesti sekä kansalaisten oikeus turvallisuuteen, elämänlaatuun ja terveyteen; |
2. |
korostaa, että myös liikennealan tulee täyttää EU:n tavoitteet siten, että öljyn käyttöä ja kasvihuonekaasupäästöjä vähennetään vuoteen 2020 mennessä vähintään 20 prosenttia vuoden 1990 tasosta; |
3. |
korostaa liikennealan merkitystä työllisyydelle, kasvulle ja innovoinnille ja katsoo, että taattu, turvallinen ja kohtuuhintainen liikkuvuus on nykyisen elämäntyylimme ehdoton edellytys; ottaa huomioon etusijan, joka on annettava kestävän liikkuvuuden vaatimuksille ympäristön kannalta, ja toteaa, että kansalaiset tulevat todennäköisesti tukemaan toimia, joilla taataan heidän liikkuvuutensa pitkällä aikavälillä (6); |
4. |
on sitä mieltä, että kestävän eurooppalaisen liikennepolitiikan tavoitteen saavuttamiseksi energian ja ympäristön kannalta on yhdistettävä eri politiikat, jotka tukevat ja täydentävät toisiaan läheisesti, ja saatava siten mukaan yhä suurempi määrä toimijoita, jotka edustavat liikennealaa, hallintoa sekä kansalaisia; on vakuuttunut siitä, että vain eri toimien sopivalla yhdistelyllä voidaan lieventää yksittäisten kielteisten toimien vaikutuksia ja myötävaikuttaa samalla siihen, että kansalaiset hyväksyvät ne; |
5. |
katsoo, että tässä eri politiikan alojen yhdistelmässä olisi pohdittava erityisesti seuraavia seikkoja:
|
6. |
painottaa, että Euroopan unionin ja jäsenvaltioiden on keskitettävä oma toimintansa järjestelmän tärkeimpiin osatekijöihin:
|
7. |
korostaa Euroopan unionin neuvoston joulukuussa 2006 allekirjoittamassa Alppien suojelua koskevassa yleissopimuksessa olevan liikennepöytäkirjan allekirjoittamisen merkitystä; korostaa, että pöytäkirjan ratifioinnin vuoksi komission on viipymättä käynnistettävä konkreettisia täytäntöönpanotoimia kestävän liikenteen edistämiseksi haavoittuvilla vuoristoalueilla ja tiheään asutuilla alueilla; |
8. |
painottaa tältä osin sen merkitystä, että samanaikaisesti otetaan käyttöön markkinapohjaisia välineitä vähän polttoainetta kuluttavien ja vähäpäästöisten ajoneuvojen menekin edistämiseksi, kuten verohelpotukset, autojen valmisteverotuksen uudistus saastepäästöjen ja polttoainetehokkuuden perusteella, kannustimet saastuttavimpien ajoneuvojen romuttamiseksi ja uusien vähäpäästöisten autojen ostamiseksi — nämä ovat tärkeitä toimia, joilla samalla autettaisiin ajoneuvojen valmistajia selviytymään uuden lainsäädännön mukanaan tuomista velvoitteista; |
9. |
kehottaa neuvostoa ja jäsenvaltioita osoittamaan samaa päättäväisyyttä kuin ne osoittivat 8. ja 9. maaliskuuta 2007 kokoontuneessa Eurooppa-neuvostossa
|
10. |
yhtyy komission edellä mainitussa vihreässä kirjassa ”Markkinapohjaiset ohjauskeinot ympäristöä ja asiaan liittyviä toimintapoliittisia tarkoituksia varten” esille nostamaan kysymykseen mahdollisuudesta edistää ja samalla seurata aktiivisemmin liikenteen maksujärjestelmien ja ympäristöverotuksen uudistuksia kansallisella tasolla koordinointimenettelyn ja kokemusten ja parhaiden käytäntöjen vaihdon kautta; kehottaa komissiota ryhtymään tämän suuntaisiin toimiin; |
11. |
kehottaa neuvostoa ja jäsenvaltioita lisäämään investointeja infrastruktuureihin ja älykkäisiin liikennejärjestelmiin, jotka olisi suunnattu erityisesti
|
12. |
kehottaa komissiota esittämään viimeistään kesäkuussa 2008 yleisesti sovellettavissa olevan, avoimen ja perustellun sellaisen mallin kaikkien liikennemuotojen ulkoisten kustannusten arviointia varten, jonka tarkoitus olisi toimia perustana infrastruktuurien käytön kustannusten tuleville laskelmille; huomauttaa, että kyseisen mallin yhteydessä tulee eurovinjettidirektiivin mukaisesti toimittaa analyysi kaikkien kuljetusmuotojen ulkoisten kustannusten sisällyttämisen vaikutuksista ja strategia kaikissa liikennemuodoissa tapahtuvaa mallin asteittaista käyttöönottoa varten; odottaa komissiolta, että tähän aloitteeseen liitetään lainsäädäntöehdotuksia, muun muassa eurovinjettidirektiivin tarkistusehdotus; |
13. |
on vakuuttunut siitä, että kaupunkien ruuhkautumisongelmaan, josta aiheutuu 40 prosenttia ajoneuvojen hiilidioksidipäästöistä ja 70 prosenttia niiden muista päästöistä, on toissijaisuusperiaatetta kuitenkin noudattaen tartuttava kunnianhimoisemmin soveltamalla Euroopan tason yhteistyö- ja koordinointistrategiaa; |
14. |
kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita analysoimaan tapaa, jolla liikenneinfrastruktuuri ja siihen sovelletut maksut vaikuttavat kaupunkialueiden kehitykseen ja kuljetuspalveluiden tarpeeseen tulevaisuudessa; |
15. |
katsoo, että tehokkaassa kaupunkiliikennepolitiikassa tulisi ottaa huomioon henkilöiden ja tavaran kuljettaminen, ja siksi siihen on sovellettava mahdollisimman integroitua lähestymistapaa, joka mahdollistaa soveltuvimmat ratkaisut kuhunkin ongelmaan; uskoo vakaasti, että kaupunkialueilla on annettavanaan taloudellisesti järkevää potentiaalia liikkumismuotojen painopisteen siirtämiseksi julkisen liikenteen, kävelyn ja pyöräilyn suuntaan sekä uudelle lähestymistavalle kaupunkilogistiikkaan; pitää näiltä osin olennaisena, että investoidaan teknologiseen innovointiin (laajempi älykkäiden liikennemuotojen (ITS) käyttö), nykyisten infrastruktuurien parempaan hyödyntämiseen, etenkin kysyntään vaikuttavilla toimilla (ruuhka- ja tiemaksujen avulla) sekä edistämällä uusia ratkaisuja yksityisautojen käytön optimoimiseksi, kuten auton yhteiskäyttö tai kimppakyyti ja järjestelyt kotona työskentelyä varten; |
16. |
painottaa ”pehmeiden” toimien merkitystä kestävämmän liikennepolitiikan tavoitteen saavuttamisessa ja pitää tärkeänä, että kansalaiset voivat tehdä tietoon perustuvia valintoja liikennevälineestä ja ajokäyttäytymisestä; pyytää parantamaan kuluttajien tiedottamista ja tehostamaan uusia käyttäytymismuotoja koskevia koulutus- ja edistämiskampanjoita kestävimpien liikennemuotojen tai -mallien suosimiseksi; |
17. |
katsoo, että rautatieliikenteellä energiankulutukseltaan ja hiilidioksidipäästöiltään eri liikennemuotojen matalimpiin kuuluvana on merkittävää potentiaalia kehittää tavaraliikenteen logistiikan lisäksi myös lyhyen ja keskipitkän matkan matkustajaliikennettä; |
18. |
kehottaa näin ollen komissiota, jäsenvaltioita ja rautatiealaa
|
19. |
katsoo, että — huolimatta siitä, että lentoyhtiöt ovat vähentäneet polttoaineen kulutusta 1–2 prosenttia matkustajakilometriä kohden kymmenen viime vuoden aikana ja että lentokoneiden melupäästöt ovat huomattavasti vähentyneet — siviililentoliikenteen kokonaisvaikutus ympäristöön on kasvanut liikenteen voimakkaan lisääntymisen takia; pyytää tämän vuoksi, että
|
20. |
panee merkille, että lentoliikenteessä kustannusvastaavuus ja lentolippujen hintojen avoimuus ovat hyvin tärkeitä tekijöitä matkustajien etujen ja liikennealan oikeudenmukaisen kilpailun kannalta, ja kannustaa näin ollen komissiota tekemään lisää asiaa koskevia aloitteita; |
21. |
panee merkille meriliikenteen päästöjen jatkuvan lisääntymisen ja suosittaa erityisesti
|
22. |
kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita investoimaan satamien modernisoimiseen sekä Euroopan unionin merisatamissa että sisävesiväylillä sijaitsevissa satamissa tavaroiden ja matkustajien nopean siirtymisen mahdollistamiseksi eri liikennejärjestelmien välillä ja näin mahdollistamaan energiankulutuksen vähentämisen liikennealalla; |
23. |
pitää olennaisen tärkeänä logistiikan, tavarakuljetusten lastausta ja purkua koskevien tekijöiden sekä intermodaalisuuden parantamista; tästä syystä tukee liikenteen sisämarkkinoiden täydellistä toteuttamista ja kehottaa komissiota kehittämään edellä mainittua toimintasuunnitelmaa Euroopan tavaraliikenteen logistiikasta ja painottaa erityisesti niin sanottujen vihreiden käytävien kehittämistä; |
24. |
kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita sijoittamaan enemmän tutkimukseen liikenteen alalla energiatehokkaampien ja hiilidioksidipäästöjä vähentävien tekniikoiden kehittämiseksi; kehottaa komissiota huomattavasti lisäämään ympäristö-, energia- ja liikennealan tutkimuksen ja kehityksen kokonaisrahoitusta monivuotisen rahoituskehyksen tarkistamisen yhteydessä; |
25. |
tukee komissiota aloitteissa, joilla liitetään tehokkaammin yhteen kestävä liikenne ja matkailu, kuten ympäristöystävällisempien liikennemuotojen käyttäminen esimerkiksi yhdistämällä julkinen liikenne ja pyöräily; |
26. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle ja komissiolle sekä jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille. |
(1) Hyväksytyt tekstit, P6_TA(2007)0469.
(2) Hyväksytyt tekstit, P6_TA(2007)0375.
(3) Hyväksytyt tekstit, P6_TA(2007)0345.
(4) EUVL C 305 E, 14.12.2006, s. 85.
(5) EUVL L 187, 20.7.1999, s. 42, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2006/103/EY (EUVL L 363, 20.12.2006, s. 344).
(6) Ks. ”Attitudes on issues related to EU Transport Policy”, Eurobarometri-raportti N:o 206b, EU:n liikennepolitiikka.
20.3.2009 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 66/6 |
Varhainen varoittaminen katastrofitilanteissa
P6_TA(2008)0088
Euroopan parlamentin kannanotto kansalaisten varhaiseen varoittamiseen katastrofitilanteissa
(2009/C 66 E/02)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 116 artiklan, |
A. |
pitää tärkeänä kansalaisille tarkoitetun tehokkaan varhaisvaroitusjärjestelmän olemassaoloa uhkaavia tai kehittymässä olevia katastrofitilanteita varten ihmisten kärsimysten lievittämiseksi ja ihmishenkien menetysten ehkäisemiseksi, |
B. |
on tietoinen, että Euroopan parlamentti on vaatinut moneen otteeseen varhaisvaroitus- ja hälytysjärjestelmien laatimista ja että tästä säädetään useissa nykyisissä ja valmisteilla olevissa säädöksissä, |
C. |
toteaa, että varhaisvaroitusjärjestelmät edellyttävät, että viranomaisia varoitetaan sellaisten alueellisten verkostojen välityksellä, joilla pyritään estämään (luontoon, teknologiaan tai yhteiskuntaan liittyviä) riskejä, ja että kansalaisia varoitetaan televiestintäverkkojen (muun muassa radion, television, sireenien ja matkapuhelinten) avulla, |
D. |
katsoo, että EU:lta puuttuu yleinen, monikielinen, yksinkertainen ja tehokas järjestelmä, jolla kansalaisia varoitetaan uhkaavista tai todellisista katastrofitilanteista, ja että tällaisen järjestelmän toteuttaminen koskee suoraan EU:n politiikan monia eri aloja (televiestintä, ympäristö, terveys, sisäinen turvallisuus ja väestönsuojelu) ja vaikuttaa myös muihin politiikkoihin (liikenne, energia ja matkailu), |
E. |
toteaa, että EU:n olisi laadittava tällainen järjestelmä sekä toteutettava tarkoituksenmukaisia tiedotus- ja koulutuskampanjoita, jotta edistetään ihmishenkiä säästävää käyttäytymistä vaaraan joutuneiden kansalaisten keskuudessa, |
1. |
kehottaa jäsenvaltioita ja komissiota huolehtimaan tarvittavista toimenpiteistä ja resursseista kansalaisille suunnatun tehokkaan varhaisvaroitusjärjestelmän laatimiseksi uhkaavien tai kehittymässä olevien katastrofitilanteiden varalta kaikkialla EU:ssa; |
2. |
kehottaa komissiota esittämään tätä alaa koskevia asianmukaisia lainsäädäntöehdotuksia ja ottamaan huomioon asiaa koskevat riskit ja toimenpiteet; |
3. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän kannanoton ja allekirjoittajien nimet neuvostolle ja komissiolle. |
Allekirjoittaneet
Adamos Adamou, Vittorio Agnoletto, Vincenzo Aita, Gabriele Albertini, Alexander Alvaro, Jan Andersson, Georgs Andrejevs, Alfonso Andria, Laima Liucija Andrikienė, Roberta Angelilli, Alfredo Antoniozzi, Kader Arif, Stavros Arnaoutakis, Francisco Assis, Alexandru Athanasiu, Marie-Hélène Aubert, Jean-Pierre Audy, Margrete Auken, Liam Aylward, Peter Baco, Mariela Velichkova Baeva, Etelka Barsi-Pataky, Alessandro Battilocchio, Edit Bauer, Jean Marie Beaupuy, Christopher Beazley, Zsolt László Becsey, Angelika Beer, Ivo Belet, Irena Belohorská, Monika Beňová, Thijs Berman, Slavi Binev, Sebastian Valentin Bodu, Guy Bono, Mario Borghezio, Josep Borrell Fontelles, Umberto Bossi, Victor Boștinaru, Costas Botopoulos, Bernadette Bourzai, John Bowis, Sharon Bowles, Iles Braghetto, Hiltrud Breyer, Jan Březina, André Brie, Renato Brunetta, Kathalijne Maria Buitenweg, Wolfgang Bulfon, Udo Bullmann, Nicodim Bulzesc, Ieke van den Burg, Niels Busk, Cristian Silviu Bușoi, Philippe Busquin, Simon Busuttil, Jerzy Buzek, Marco Cappato, Marie-Arlette Carlotti, David Casa, Paulo Casaca, Michael Cashman, Carlo Casini, Françoise Castex, Giuseppe Castiglione, Pilar del Castillo Vera, Jorgo Chatzimarkakis, Giulietto Chiesa, Ole Christensen, Silvia Ciornei, Luigi Cocilovo, Carlos Coelho, Richard Corbett, Dorette Corbey, Giovanna Corda, Jean Louis Cottigny, Michael Cramer, Brian Crowley, Magor Imre Csibi, Marek Aleksander Czarnecki, Ryszard Czarnecki, Daniel Dăianu, Joseph Daul, Dragoș Florin David, Bairbre de Brún, Arūnas Degutis, Véronique De Keyser, Gianni De Michelis, Gérard Deprez, Marie-Hélène Descamps, Harlem Désir, Nirj Deva, Christine De Veyrac, Mia De Vits, Agustín Díaz de Mera García Consuegra, Giorgos Dimitrakopoulos, Valdis Dombrovskis, Beniamino Donnici, Bert Doorn, Brigitte Douay, Den Dover, Mojca Drčar Murko, Constantin Dumitriu, Michl Ebner, Edite Estrela, Harald Ettl, Göran Färm, Carlo Fatuzzo, Emanuel Jardim Fernandes, Anne Ferreira, Elisa Ferreira, Ilda Figueiredo, Věra Flasarová, Hélène Flautre, Alessandro Foglietta, Hanna Foltyn-Kubicka, Nicole Fontaine, Glyn Ford, Janelly Fourtou, Armando França, Ingo Friedrich, Sorin Frunzăverde, Urszula Gacek, Kinga Gál, Milan Gaľa, Iratxe García Pérez, Giuseppe Gargani, Patrick Gaubert, Jean-Paul Gauzès, Jas Gawronski, Evelyne Gebhardt, Eugenijus Gentvilas, Georgios Georgiou, Bronisław Geremek, Lidia Joanna Geringer de Oedenberg, Claire Gibault, Adam Gierek, Ioannis Gklavakis, Bogdan Golik, Bruno Gollnisch, Ana Maria Gomes, Donata Gottardi, Genowefa Grabowska, Louis Grech, Nathalie Griesbeck, Elly de Groen-Kouwenhoven, Mathieu Grosch, Françoise Grossetête, Lilli Gruber, Ignasi Guardans Cambó, Ambroise Guellec, Pedro Guerreiro, Umberto Guidoni, Cristina Gutiérrez-Cortines, Fiona Hall, David Hammerstein, Benoît Hamon, Gábor Harangozó, Marian Harkin, Rebecca Harms, Satu Hassi, Adeline Hazan, Anna Hedh, Erna Hennicot-Schoepges, Edit Herczog, Esther Herranz García, Jim Higgins, Ian Hudghton, Stephen Hughes, Alain Hutchinson, Jana Hybášková, Filiz Hakaeva Hyusmenova, Monica Maria Iacob-Ridzi, Mikel Irujo Amezaga, Marie Anne Isler Béguin, Lily Jacobs, Mieczysław Edmund Janowski, Lívia Járóka, Rumiana Jeleva, Anne E. Jensen, Pierre Jonckheer, Romana Jordan Cizelj, Madeleine Jouye de Grandmaison, Jelko Kacin, Filip Kaczmarek, Gisela Kallenbach, Sajjad Karim, Sylvia-Yvonne Kaufmann, Piia-Noora Kauppi, Metin Kazak, Tunne Kelam, Glenys Kinnock, Evgeni Kirilov, Ewa Klamt, Wolf Klinz, Dieter-Lebrecht Koch, Jaromír Kohlíček, Maria Eleni Koppa, Magda Kósáné Kovács, Miloš Koterec, Sergej Kozlík, Guntars Krasts, Rodi Kratsa-Tsagaropoulou, Ģirts Valdis Kristovskis, Wiesław Stefan Kuc, Jan Jerzy Kułakowski, Sepp Kusstatscher, André Laignel, Alain Lamassoure, Jean Lambert, Stavros Lambrinidis, Vytautas Landsbergis, Anne Laperrouze, Romano Maria La Russa, Stéphane Le Foll, Roselyne Lefrançois, Bernard Lehideux, Jean-Marie Le Pen, Marine Le Pen, Fernand Le Rachinel, Janusz Lewandowski, Bogusław Liberadzki, Marie-Noëlle Lienemann, Kartika Tamara Liotard, Alain Lipietz, Pia Elda Locatelli, Andrea Losco, Caroline Lucas, Sarah Ludford, Elizabeth Lynne, Marusya Ivanova Lyubcheva, Mary Lou McDonald, Edward McMillan-Scott, Jamila Madeira, Ramona Nicole Mănescu, Vladimír Maňka, Thomas Mann, Mario Mantovani, Marian-Jean Marinescu, Helmuth Markov, David Martin, Maria Matsouka, Mario Mauro, Manolis Mavrommatis, Manuel Medina Ortega, Erik Meijer, Íñigo Méndez de Vigo, Emilio Menéndez del Valle, Willy Meyer Pleite, Rosa Miguélez Ramos, Miroslav Mikolášik, Gay Mitchell, Nickolay Mladenov, Viktória Mohácsi, Javier Moreno Sánchez, Luisa Morgantini, Philippe Morillon, Elisabeth Morin, Roberto Musacchio, Cristiana Muscardini, Francesco Musotto, Alessandra Mussolini, Pasqualina Napoletano, Robert Navarro, Cătălin-Ioan Nechifor, Catherine Neris, Bill Newton Dunn, James Nicholson, Rareș-Lucian Niculescu, Ljudmila Novak, Raimon Obiols i Germà, Vural Öger, Cem Özdemir, Seán Ó Neachtain, Gérard Onesta, Janusz Onyszkiewicz, Dumitru Oprea, Josu Ortuondo Larrea, Csaba Őry, Siiri Oviir, Justas Vincas Paleckis, Marie Panayotopoulos-Cassiotou, Marco Pannella, Dimitrios Papadimoulis, Atanas Paparizov, Georgios Papastamkos, Neil Parish, Ioan Mircea Pașcu, Vincent Peillon, Alojz Peterle, Maria Petre, Tobias Pflüger, Willi Piecyk, Rihards Pīks, João de Deus Pinheiro, Józef Pinior, Gianni Pittella, Zita Pleštinská, Rovana Plumb, Guido Podestà, Anni Podimata, Zdzisław Zbigniew Podkański, Bernard Poignant, Adriana Poli Bortone, José Javier Pomés Ruiz, Mihaela Popa, Nicolae Vlad Popa, Bernd Posselt, Christa Prets, Pierre Pribetich, Vittorio Prodi, Jacek Protasiewicz, Luís Queiró, Bilyana Ilieva Raeva, Miloslav Ransdorf, Poul Nyrup Rasmussen, Vladimír Remek, Karin Resetarits, José Ribeiro e Castro, Teresa Riera Madurell, Frédérique Ries, Karin Riis-Jørgensen, Giovanni Rivera, Michel Rocard, Bogusław Rogalski, Luca Romagnoli, Raül Romeva i Rueda, Wojciech Roszkowski, Dagmar Roth-Behrendt, Libor Rouček, Martine Roure, Christian Rovsing, Heide Rühle, Leopold Józef Rutowicz, Eoin Ryan, Tokia Saïfi, Aloyzas Sakalas, Katrin Saks, María Isabel Salinas García, Antolín Sánchez Presedo, Manuel António dos Santos, Amalia Sartori, Jacek Saryusz-Wolski, Gilles Savary, Toomas Savi, Pierre Schapira, Margaritis Schinas, Olle Schmidt, Pál Schmitt, György Schöpflin, Inger Segelström, Adrian Severin, Brian Simpson, Kathy Sinnott, Csaba Sógor, Bogusław Sonik, Bart Staes, Grażyna Staniszewska, Margarita Starkevičiūtė, Petya Stavreva, Dirk Sterckx, Theodor Dumitru Stolojan, Dimitar Stoyanov, Daniel Strož, Alexander Stubb, Margie Sudre, László Surján, Gianluca Susta, Hannes Swoboda, József Szájer, Andrzej Jan Szejna, István Szent-Iványi, Antonio Tajani, Hannu Takkula, Andres Tarand, Salvatore Tatarella, Britta Thomsen, Marianne Thyssen, Radu Țîrle, Gary Titley, Patrizia Toia, László Tőkés, Ewa Tomaszewska, Jacques Toubon, Antonios Trakatellis, Catherine Trautmann, Kyriacos Triantaphyllides, Claude Turmes, Evangelia Tzampazi, Feleknas Uca, Vladimir Urutchev, Inese Vaidere, Nikolaos Vakalis, Adina-Ioana Vălean, Johan Van Hecke, Anne Van Lancker, Daniel Varela Suanzes-Carpegna, Ioannis Varvitsiotis, Ari Vatanen, Yannick Vaugrenard, Armando Veneto, Riccardo Ventre, Donato Tommaso Veraldi, Bernadette Vergnaud, Marcello Vernola, Alejo Vidal-Quadras, Kristian Vigenin, Cornelis Visser, Oldřich Vlasák, Dominique Vlasto, Johannes Voggenhuber, Sahra Wagenknecht, Diana Wallis, Henri Weber, Anders Wijkman, Iuliu Winkler, Janusz Wojciechowski, Corien Wortmann-Kool, Francis Wurtz, Anna Záborská, Zbigniew Zaleski, Stefano Zappalà, Tomáš Zatloukal, Tatjana Ždanoka, Dushana Zdravkova, Josef Zieleniec, Roberts Zīle, Gabriele Zimmer, Marian Zlotea, Jaroslav Zvěřina, Tadeusz Zwiefka
Keskiviikko 12. maaliskuuta 2008
20.3.2009 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 66/9 |
YMP:n ”terveystarkastus”
P6_TA(2008)0093
Euroopan parlamentin päätöslauselma 12. maaliskuuta 2008 YMP:n ”terveystarkastuksesta” (2007/2195(INI))
(2009/C 66 E/03)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon komission 20. marraskuuta 2007 neuvostolle ja Euroopan parlamentille esittämän tiedonannon YMP:n uudistuksen ”terveystarkastuksen” valmistelusta (KOM(2007)0722), |
— |
ottaa huomioon yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä 29. syyskuuta 2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1782/2003 (1), |
— |
ottaa huomioon 11. joulukuuta 2007 esittämänsä kannan ehdotuksesta neuvoston asetukseksi asetuksen (EY) N:o 1782/2003 ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) tuesta maaseudun kehittämiseen annetun asetuksen (EY) N:o 1698/2005 muuttamisesta (2), |
— |
ottaa huomioon 25. lokakuuta 2007 antamansa päätöslauselman rehujen ja elintarvikkeiden hintojen noususta (3), |
— |
ottaa huomioon 26. syyskuuta 2007 esittämänsä kannan ehdotuksesta neuvoston asetukseksi asetuksesta (EY) N:o 1782/2003 poikkeamisesta kesannoinnin osalta vuonna 2008 (4), |
— |
ottaa huomioon 14. helmikuuta 2007 esittämänsä kannan ehdotuksesta neuvoston asetukseksi asetuksessa (EY) N:o 1782/2003 säädettyjen suorien tukien vapaaehtoista mukauttamista koskevista säännöistä sekä asetuksen (EY) N:o 1290/2005 muuttamisesta (5), |
— |
ottaa huomioon 8. kesäkuuta 2005 antamansa päätöslauselman politiikan haasteista ja rahoitusmahdollisuuksista laajentuneessa unionissa 2007–2013 (6), |
— |
ottaa huomioon talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja moitteettomasta varainhoidosta 17. toukokuuta 2006 Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välillä tehdyn toimielinten sopimuksen (7) ja erityisesti sen liitteet I ja III ja julistukset N:o 3 ja 9, |
— |
ottaa huomioon asiakirjan Tšekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu (8), |
— |
ottaa huomioon 22. maaliskuuta 2004 tehdyn neuvoston päätöksen Tšekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan liittymisehtoja ja niiden sopimusten mukautuksia, joihin Euroopan unioni perustuu, koskevan asiakirjan mukauttamisesta yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksen vuoksi (9), |
— |
ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston WTO:n kolmannen ministerikokouksen (26. lokakuuta 1999) valmistelemiseksi puheenjohtajan päätelmissään Euroopan komissiolle antamat toimivaltuudet neuvotella maatalouden alalla, |
— |
ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 33 artiklan 2 kohdan, joka on otettu sellaisenaan Lissabonin sopimukseen, |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 45 artiklan, |
— |
ottaa huomioon maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan mietinnön ja ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan lausunnon (A6-0047/2008), |
A. |
katsoo, että maatalous ja tuotantoketjussa sitä seuraava elintarviketeollisuus ovat yksi EU:n suurimmista talousaloista ja että ne ovat ratkaisevan tärkeitä EU:n elintarviketurvalle ja vaikuttavat yhä enenevässä määrin energiaturvallisuuteen, |
B. |
katsoo, että myös tulevaisuudessa tarvitaan EU:n yhteistä maatalouspolitiikkaa (YMP), joka perustuu taloudelliseen, ekologiseen ja sosiaaliseen eurooppalaiseen maatalousmalliin ja joka takaa kestävyyden ja elintarvikevarmuuden, mutta että menestyksekästä uudistuslinjaa, johon kuuluu maaseudun kehittämisen vahvistaminen, on jatkettava, |
C. |
katsoo, että YMP:ssä on pyrittävä poistamaan esteet, joita nuorilla on heidän aloittaessaan maataloustoimintaa, ja että sukupolvenvaihdoksesta on tehtävä yksi YMP:n painopistealoista, |
D. |
katsoo, että vähentämällä maatalousalan byrokratiaa avoimempien, yksinkertaisempien ja vähemmän rajoittavien sääntöjen avulla voidaan vähentää maatalousyritysten ja tuottajien kuluja sekä keventää hallinnollista taakkaa, |
E. |
katsoo, että jos YMP:ssä on otettava huomioon erittäin suuret erot maatalous- ja aluerakenteissa ja samanaikaisesti löydettävä vastauksia uusiin haasteisiin, joita asettavat ilmastonmuutos, maaperän ja vesistön suojelu, yhä voimakkaampi avautuminen kohti maailmanmarkkinoita tai biomassan ja raaka-aineiden saanti sekä uusiutuvien energialähteiden hyödyntäminen, siihen on sisällytettävä riittävät keinot ja sillä on säilytettävä YMP:n alkuperäiset tavoitteet, jotka on äskettäin vahvistettu Lissabonin sopimuksella, ja siinä on voitava taata puhtaiden ja laadukkaiden elintarvikkeiden tuotanto ja siten taata kaikille Euroopan kansalaisille elintarvikkeiden saatavuus kohtuullisin hinnoin ja säilyttää maanviljelijöiden tulotaso, |
F. |
katsoo, että kaikissa YMP:hen tehtävissä muutoksissa olisi otettava huomioon kehitysmaiden, erityisesti kaikkein vähiten kehittyneiden maiden, erityistilanne ja olisi vältettävä sitä, että kyseisten maiden maataloustuotteiden tuotanto ja markkinoille saattaminen vaarannetaan, |
G. |
ottaa huomioon, että suorien tukien järjestelmää on uudistettu — pääosin onnistuneesti -perusteellisesti kolme kertaa vuodesta 1992 lähtien ja kaikkia keskeisiä markkinajärjestelyjä maitosektoria lukuun ottamatta vuodesta 2004 lähtien, |
H. |
katsoo, että kaikilla kehittyneillä mailla on maatalouspolitiikka ja että uudet tilanteet, kuten maailman väestönkasvu, ilmastonmuutos, kasvava energiantarve, hintatukien poistaminen ja lisääntyvä avautuminen kohti maailmanmarkkinoita, johtavat maataloustuotteiden markkinahintojen kohoamiseen EU:ssa ja toisaalta selvästi voimakkaampiin satovaihteluihin ja hintojen suurempaan epävakaisuuteen, minkä takia yhteisen maatalouspolitiikan säilyttäminen on tärkeämpää kuin koskaan, |
I. |
katsoo, että elintarvikevarmuus (määrällinen ja laadullinen) on tulevaisuudessakin yksi YMP:n keskeisimmistä tavoitteista ekosysteemien suojelun ohella, sillä ilman sitä tuotanto ei voi olla tervettä ja kestävää, mutta että lisäksi on optimoitava maankäyttöä koko unionissa, |
J. |
ottaa huomioon Euroopan unionin huomattavan pyrkimyksen vähentää maatalousmenojaan suhteessa kokonaistalousarvioon; niiden osuus on vähentynyt 1970-luvun lähes 80 prosentista 33 prosenttiin nykyisen rahoituskehyksen loppuun mennessä, kun taas maatalouteen käytetty maa-alue on samalla lisääntynyt 37 prosentilla vuodesta 2003 alkaen uusien jäsenvaltioiden liittymisen takia, |
K. |
ottaa huomioon, että valtion- ja hallitusten päämiehet antoivat Berliinin Eurooppa-neuvoston kokouksessa lupauksia takuusta YMP:n ensimmäisen pilarin kokonaismenojen osalta vuoteen 2013 saakka, |
L. |
ottaa huomioon, että vuoden 2004 liittymisasiakirjassa säädetään tiettyjä YMP:n sääntöjä koskevista poikkeuksista uusille jäsenmaille suorien tukien matalamman tason kattamiseksi, |
M. |
ottaa huomioon, että eräillä alueilla tietyille perinteisille maatalouden tuotantomuodoille ei ole vaihtoehtoja, että nämä muodot ovat usein kyseisten alueiden tärkeintä maataloustoimintaa ja että ne on siksi ehdottomasti säilytettävä ja niitä on ehdottomasti tuettava ympäristö- ja aluepoliittisten pakottavien syiden takia sekä taloudellisen ja sosiaalisen verkoston säilyttämiseksi; ottaa huomioon YMP:n aseman Euroopan tietyillä alueilla, erityisesti lähentymisalueiksi kutsutuilla alueilla, joilla maanviljely ja kotieläintalous ovat olleet perinteisesti tärkeitä taloudellisen kehityksen ja työpaikkojen luomisen välineitä, |
N. |
katsoo, että eurooppalaisille maanviljelijöille on taattava vakaus, jotta heidän odotuksensa toteutuvat ja investointinsa eivät ole turhia ja jotta tietyillä aloilla voidaan sääntelyjärjestelmien avulla tehdä keskipitkän ja pitkän aikavälin ennusteita, |
O. |
katsoo, että yhteisön lainsäätäjän on estettävä EU:n maanviljelijöiden ja kotieläintuottajien syrjintä niin EU:ssa kuin kolmansien maiden kilpailijoihin nähden tai luotava sopivilla välineillä EU:n maanviljelijöille ja kotieläintuottajille tasapuoliset toimintaedellytykset; katsoo, että erityisesti on valvottava, että myös maataloustuotteita kolmansista maista Euroopan unioniin tuovat henkilöt noudattavat laatuun, terveyteen, ympäristöön, eläinten hyvinvointiin jne. liittyviä normeja, jotka ovat pakollisia unionin viljelijöille, |
P. |
ottaa huomioon, että YMP:n tavoitteet määritellään EY:n perustamissopimuksen 33 artiklassa ja edellyttäen että Lissabonin sopimus ratifioidaan täysimääräisesti, kaikissa keskeisissä YMP:tä koskevissa oikeudellisissa ja talousarvioon liittyvissä ratkaisuissa tarvitaan Euroopan parlamentin hyväksyntä, |
Q. |
katsoo, että ensisijaisena tavoitteena on EU:n kansalaisten elintarviketurva ja että tähän päästään parhaiten tukemalla EU:n elintarviketuotantoa sekä Maailman kauppajärjestön sääntöjen mukaisella tuonnilla; tällainen elintarviketurva riippuu myös siitä, millä tavoin EU osallistuu maailman ruokavarastojen rakentamiseen (jotka tällä hetkellä ovat dramaattisen vähäiset), jolloin EU voi sekä suojella itseään elintarvikepulalta että kantaa vastuuta maailmanlaajuisesta elintarvikehuollosta, |
R. |
katsoo, että on tehtävä perusteellisempi analyysi markkinoiden kehityksestä ja niiden vaikutuksista sisämarkkinoihin ottaen huomioon hintojen kansainvälinen taso ja raaka-aineiden tuotanto, |
Johdanto
1. |
pitää tavoitteena sellaisen kestävän, kilpailukykyisen ja monimuotoisen maatalouden puolustamista, jossa säilytetään kunkin tuotantoalan ja -alueen erityispiirteet ja jonka perustavoitteena on terveellisten ja turvallisten elintarvikkeiden riittävä ja kohtuuhintainen tarjoaminen kuluttajille; |
2. |
katsoo, että YMP:n vuoden 2003 uudistus oli pääosin erittäin onnistunut, koska se on lisännyt selvästi YMP:n avoimuutta ja tehokkuutta sekä viljelijöiden vastuullisuutta ja markkinasuuntautuneisuutta, ja katsoo, että tätä prosessia on jatkettava, jotta noudatetaan valtion ja hallitusten päämiesten joulukuussa 2002 antamia lupauksia säilyttää ensimmäisen pilarin maatalousrahastot koskemattomina vuoteen 2013 saakka; korostaa, että vastineeksi YMP:n hallintoa ja monia viljelijöihin vaikuttavia EU:n direktiivejä ja asetuksia on jatkossa selvästi yksinkertaistettava, jotta viljelijöiden taakkaa voidaan vähentää ilman, että tämä yksinkertaistaminen johtaa YMP:n uudelleenkansallistamiseen ja eurooppalaisten viljelijöiden saamien tukien huomattavampaan typistämiseen; |
3. |
katsoo, että kaikenlaisen sääntelyn hylkääminen yhteisten markkinajärjestelyjen yhteydessä ei ole poliittisesti toivottavaa, sillä kuten nykytilanne osoittaa, Euroopan ja maailman varastot ovat tällä hetkellä dramaattisen vähäisiä, mikä vaikuttaa kielteisesti kuluttajien ostovoimaan ja maanviljelijöiden tuloihin edistäen samalla keinottelua; korostaa lisäksi, että käytössä on oltava välineet mahdollisen taloudellisen taantuman tai terveydellisten ongelmien varalta sekä ilmaston muuttumisen takia yhä yleisempien luonnonkatastrofien riskin varalta; |
4. |
suhtautuu siksi myönteisesti teknisiin muutoksiin, joita edellä mainitusta komission tiedonannosta voi seurata ja joiden tavoitteena on saada vuoden 2003 uudistus toimimaan, ja kehottaa komissiota varmistamaan YMP:n vakautta koskevan taloudellisen perusperiaatteen; |
5. |
kehottaa komissiota tulevia uudistuksia silmällä pitäen tekemään kustannus-hyötyanalyysin YMP:stä elintarvikevarmuuden, omavaraisuuden ja maaseutuyhteisöjen säilyttämisen osalta; kehottaa komissiota analysoimaan maailman kysynnän kasvusta johtuvasta elintarvikkeiden hintojen noususta kuluttajille todennäköisesti aiheutuvat kustannukset suhteessa kansalaisille nykyisin aiheutuviin maatalouspolitiikan kustannuksiin; |
6. |
katsoo, että EU:n haasteena WTO:n neuvotteluissa on vastata tuleviin rajoituksiin niin, että sisäinen hyvinvointi on mahdollisimman suurta; korostaa, että EU:n on hyödynnettävä mahdollisimman hyvin käytettävissä olevaa joustavuutta, esimerkiksi ”arkojen tuotteiden” tapauksessa; korostaa kuitenkin, että kaikkien WTO:ssa tehtävien maataloussopimusten ehtona on sopimuksen saavuttaminen maantieteelliset merkinnät kattavista tekijänoikeuksista ja muiden kuin kauppaan liittyvien näkökohtien tunnustaminen tuonnin perusteeksi; |
7. |
kehottaa komissiota meneillään olevien WTO-neuvottelujen puitteissa ottamaan huomioon elintarviketuotannosta vastaavaa talouselämän alaa edustavan maataloustuotannon erityispiirteet sekä sen tosiseikan, että maatalous edistää osaltaan merkittävästi alueellista tasapainoa, ympäristönsuojelua ja elintarvikkeiden turvallisuuden pysymistä määrällisesti ja laadullisesti asianmukaisella tasolla; |
8. |
katsoo kuitenkin, että EU:lla on tulevaisuudessakin oltava riittävästi välineitä, jotta se voi varautua maatalousalan markkina- ja toimituskriiseihin sekä terveyteen liittyviin kriiseihin; |
9. |
korostaa, että on määritettävä tehokkaasti ja asianmukaisten välineiden — rahoitusvälineiden tai muiden välineiden — avulla tuotantoon, ympäristöön ja maaseutuun liittyvät maatalouden tehtävät; |
10. |
kannattaa periaatteessa erityisesti elintarvikevarmuuden, alueellisen yhteenkuuluvuuden, kuluttajansuojan, ympäristön- ja ilmastonsuojelun, eläinsuojelun, uusiutuvien energialähteiden ja biologisen monimuotoisuuden yleisten tavoitteiden sisällyttämistä yhteiseen maatalouspolitiikkaan; korostaa kuitenkin, että tämä on tehtävä kestävän kehityksen puitteissa ja että siihen on yhdistettävä taloudellinen tulos, luonnonympäristön ja -varojen suojelu, alueellinen kehitys ja yhteiskunnallinen oikeudenmukaisuus; muistuttaa kuitenkin, että valtioiden ja hallitusten päämiehet ovat vahvistaneet YMP:n tavoitteet säilyttämällä EY-sopimuksen 33 artiklan sisällön 13. joulukuuta 2007 allekirjoitetussa Lissabonin sopimuksessa; |
11. |
korostaa, että yleisten tavoitteiden sisällyttämisessä YMP:hen ei pitäisi kyseenalaistaa maataloustuotantoa ja kotieläintaloutta Euroopan unionin vuoristoalueilla, epäsuotuisilla alueilla, syrjäisillä alueilla ja saaristoalueilla, joilla tuotanto on laajaperäistä ja joilla maatalous- ja kotieläintaloustuotanto suuntautuu pääosin paikallisille markkinoille, mutta jotka myyvät näitä tuotteita myös jäsenvaltioiden kansallisilla markkinoilla; |
12. |
katsoo, että jos unioni määrää tiukempia vaatimuksia viljelijöilleen ja tuottajilleen, sen on myös valvottava, että ne, jotka unionin ulkopuolella vievät maataloustuotteita unioniin, noudattavat samoja vaatimuksia, ja katsoo, että EU:n on vaadittava kyseisten yleisten tavoitteiden huomioon ottamista WTO:n neuvotteluissa; |
13. |
vastustaa vuoteen 2013 ulottuvan ensimmäisen pilarin kokonaisbudjetin vähennyksiä ja korostaa, että maatalous- ja kotieläintalousmarkkinoiden nopeiden mullistusten aikoina ja meneillään olevien uudistusten ollessa puolivälissä viljelijät tarvitsevat ehdottomasti tiedon siitä, mihin he voivat luottaa, ja että he tarvitsevat myös turvallisuutta ja erityisesti sitä, että vuonna 2003 tehtyjä päätöksiä noudatetaan; |
14. |
vastustaa kaikkea tilakokoon tai oikeudelliseen muotoon perustuvaa syrjintää suorissa tuissa mutta katsoo samalla, että kaikkien ensimmäisen pilarin tukien uudelleenjakamisen on perustuttava kokonaisvaltaiseen arvioon sen vaikutuksista yhteiskunnalliseen ja alueelliseen yhteenkuuluvuuteen, työllisyyteen, ympäristöön, kilpailukykyyn ja innovaatioihin; |
15. |
pyytää tukemaan yksinomaan maataloustoimintaa harjoittavia viljelijöitä; |
16. |
korostaa, että edellä mainitussa komission tiedonannossa käsitellään vain vähän 12 uuden jäsenvaltion maatalousalan kohtaamia ongelmia, tarpeita ja haasteita, ja vaatii, että tämä otetaan tulossa olevissa uudistuksissa huomioon ja että harkitaan myös kohdennettua lisärahoitusta rakenneuudistusta ja uudenaikaistamista varten; |
Suorat tuet
17. |
pitää suoria tukia tulevaisuudessakin ehdottoman välttämättöminä, koska ne toimivat maanviljelijöiden perustulonlähteenä markkinahäiriötilanteissa ja korvauksena julkisten hyödykkeiden tuottamisesta sekä Euroopassa vallitsevista kansainvälisesti vertaillen hyvin korkeista ympäristöä, elintarviketurvallisuutta, omavaraisuutta, jäljitettävyyttä ja eläinten hyvinvointia koskevista ja sosiaalisista standardeista; |
18. |
huomauttaa kuitenkin, että tukitaso ei aina näytä vastaavan tasapainoisesti kyseisten viljelijöiden ponnisteluja, koska tuet riippuvat vieläkin suurelta osin aikaisemmin maksetuista tuista; |
19. |
kehottaa siksi komissiota laatimaan kertomuksen, jossa keskitytään ulkoisiin kuluihin, joita viljelijöillä on sen takia, että heidän on noudatettava ympäristöön, eläinten hyvinvointiin ja elintarviketurvallisuuteen liittyviä yhteisiä normeja, joita maailmanmarkkinoiden tärkeimpien kilpailijoiden ei tarvitse noudattaa; kertomuksessa olisi myös verrattava näiden kulujen ja viljelijöille maksettujen suorien tukien määrää; katsoo, että kertomuksen pitäisi olla riittävän yksityiskohtainen eri jäsenvaltioiden erilaisten viljelijöiden osalta; katsoo, että kertomus on julkaistava ennen kuin vuoden 2013 jälkeistä yhteistä maatalouspolitiikkaa koskevat päätöksentekomenettelyt alkavat; |
20. |
suhtautuu myönteisesti komission ehdotukseen, jonka mukaan jäsenvaltiot voisivat siirtyä vapaaehtoisesti ja joustavammin suorien tukien irrottamiseen historiallisista viitearvoista kohti kiinteämpää järjestelmää ja kehottaa komissiota täsmentämään lainsäädäntöehdotuksen yhteydessä, onko jäsenvaltioissa saadut myönteiset kokemukset huomioon ottaen jäsenvaltioiden mahdollista siirtyä nopeammin vapaaehtoisesti vuoteen 2013 mennessä tuotannosta irrotetuissa tuissa pinta-alakohtaiseen alueelliseen tai kansalliseen yhtenäistukeen: panee kuitenkin merkille, että ne jäsenvaltiot, jotka saavat historiallisiin viitearvoihin perustuvaa täysin (tai osittain) tuotannosta irrotettua tukea, voivat halutessaan soveltaa tätä järjestelmää vuoteen 2013; kehottaa komissiota toteuttamaan tutkimuksen pinta-alaan perustuvan palkkion mahdollisista vaikutuksista erityisesti niihin maatiloihin, joiden kotieläintalous keskittyy suhteellisen pienelle viljelyalueelle; |
21. |
korostaa, että kun valitaan alueellisiin malleihin siirtyminen, on otettava huomioon kotieläintalouden erikoisoikeuksiin liittyvät vaikeudet eli se, että jotkut tuottajat eivät omista ollenkaan tai omistavat vain vähän laitumia, sekä se, että laajaperäinen kotieläintalous perustuu Euroopan unionin monilla alueilla kunnille tai valtion organisaatioille kuuluvien laidunten yhteiskäyttöön; |
22. |
katsoo, että ottaen huomioon tilatukijärjestelmän kattamien alojen koko ajan lisääntyvän määrän ja järjestelmästä saadut kokemukset, tietyt päätökset ja soveltamissäännöt vaikuttavat liian tiukoilta ja monimutkaisilta, joten normien, soveltamisalan ja hallinnon määrittely uudelleen näyttää välttämättömältä; tällä helpotetaan niiden täytäntöönpanoa sitä haluavissa jäsenvaltioissa ja sitä haluavilla aloilla; |
23. |
katsoo, että suorien tukien irrottaminen on yleisesti johtanut EU:n maatalouden onnistuneeseen markkinalähtöisyyteen, sillä se on kasvattanut viljelijöiden tuloja ja lisännyt heidän toimintavapauttaan ja yksinkertaistanut YMP:tä näiltä osin, ja kehottaa komissiota vauhdittamaan tukien irrottamisen politiikkaa, ellei se johda huomattaviin yhteiskuntaan, talouteen tai ympäristöön liittyviin haittoihin tietyillä alueilla, etenkin epäsuotuisilla alueilla; toteaa kuitenkin, että tarvitaan lisää tutkimuksia, jotta voidaan kattavasti arvioida tukien tuotannosta irrottamisen vaikutuksia tiettyihin alueisiin, tuotantoon ja maakaupan markkinoihin; |
24. |
katsoo, että yleisesti ottaen suoran tuen irrottaminen maataloustuotannosta voi auttaa pitkällä aikavälillä vähentämään EU:n maatalouden haittavaikutuksia ympäristöön, kunhan tämän lisäksi tuetaan tehokkaammin kestäviä käytäntöjä maaseudun kehittämisen alalla; |
25. |
panee merkille, että tukien irrottamista tuotannosta pitäisi jatkaa vasta, kun on tarkasteltu perusteellisesti mahdollisia vaikutuksia, muun muassa maatalouden eri alojen tasapainoa, lisääntynyttä vaaraa yhden lajin viljelyyn ja työvoimavaltaisiin maatalousaloihin kohdistuvaa uhkaa; |
26. |
myöntää, että eläinkohtaisten palkkioiden, mukaan lukien maidon tuotantoa koskevien palkkioiden, tilanne on erilainen, mikä johtuu muun muassa rehujen hinnannoususta johtuvista vakavista markkinahäiriöistä, sillä hinnannousulla on suuri vaikutus tiettyihin EU:ssa voimassa oleviin eläintuotantoa koskeviin järjestelmiin; |
27. |
katsoo, että mikäli eläinkohtaiset palkkiot irrotetaan täysin tuotannosta, tietyillä alueilla, esimerkiksi vuoristoalueilla ja muilla erityisistä haitoista kärsivillä alueilla (saaret, kuivat ja kosteat alueet, syrjäisimmät alueet), joilla suhteellisen työvoimavaltaiselle kotieläintaloudelle ei ole vaihtoehtoja, uhkaa syntyä huomattavia sosiaalisia, taloudellisia ja ympäristöön liittyviä haittoja tuotantopanosten hintojen muutosten seurauksena, mikä ei ole perustamissopimuksen tavoitteiden mukaista; kehottaa käyttämään tarkkoja viitetietoja tukien myöntämisessä, mikäli (osittaista) tukien irrottamista sovelletaan; |
28. |
on tietoinen kotieläintalouden avainasemasta Euroopan maataloudessa, eritoten tietyissä maissa ja tietyillä alueilla, missä harjoitetaan laajamittaista karjankasvatusta, ja pitää siksi aiheellisena säilyttää osittain tuotantoon sidotut eläinpalkkiot vuoteen 2013; tunnustaa merkittävän aseman, joka näillä hyvin menestyksekkäillä tiloilla on alueellisessa taloudessa; muistuttaa, että asetuksen (EY) N:o 1782/2003 47–50 artiklassa on ratkaisu tehomaatalouteen ja että sitä pitäisi tutkia enemmän vuoden 2013 jälkeen; |
29. |
katsoo kuitenkin, että tämä ei riitä ja että siksi ehdotettu asetuksen (EY) N:o 1782/2003 69 artiklan (jäljempänä ’69 artikla’) muuttaminen on ensiaskel oikeaan suuntaan; huomauttaa kuitenkin, että tätä ei pitäisi käyttää peiteltynä keinona vapaaehtoiseen mukauttamiseen ja toisen pilarin kaksinkertaiseen vahvistamiseen; katsoo lisäksi, että tämä väline ei saisi johtaa YMP:n uudelleenkansallistamiseen ja että jäsenvaltioiden tasapuolisia toimintaedellytyksiä pitäisi kunnioittaa mahdollisimman paljon; |
30. |
vaatii, että 69 artiklaan perustuvia määrärahoja on käytettävä ensisijaisesti toimiin, joilla vahvistetaan alueellista yhteenkuuluvuutta ja yksittäisiä aloja, erityisesti toimiin, joilla estetään maataloustuotannosta ja varsinkin kotieläintaloudesta luopuminen alueilla, joilla siitä koituisi huomattavaa haittaa luonnolle, maisemalle tai alueelliselle kehitykselle (erityisesti vuoristoalueet, kosteikot, veden puutteesta kärsivät alueet, muut erityisen epäsuotuisat alueet ja erittäin syrjäiset laidunmaat), toimiin, joilla voidaan uudistaa ja vahvistaa maatalouden avainaloja (esim. maidon- ja lihantuotantoon tarkoitettu karjatalous ja lammastalous), pinta-alaan perustuviin ympäristötoimiin (esim. luomuviljely), jotka eivät tähän asti ole kuuluneet toiseen pilariin ja riskinhallintatoimiin; |
31. |
katsoo, että uudelleen määriteltävään 69 artiklaan voitaisiin vapaaehtoisesti osoittaa 12 prosenttia suorista tuista jäsenvaltiota kohden, ellei seurausten arvioinnissa päädytä toisenlaisiin tuloksiin; |
32. |
kehottaa komissiota tekemään ehdotuksen, jossa laaditaan jäsenvaltioille yhteiset säännöt 69 artiklan soveltamisesta, jotta voitaisiin torjua mahdollisimman hyvin kaupan esteet ja kilpailun vääristyminen, ja pyytää, että tarvittaessa tämä ehdotus sisällytettäisiin yhteisen markkinajärjestelyn kehykseen; kehottaa lisäksi, että kaikista 69 artiklan soveltamiseen liittyvistä toimenpiteistä tiedotetaan komissiolle; vaatii lopuksi komissiota toteuttamaan ehdotukseensa sisällytettävän vaikutustenarvioinnin; |
33. |
katsoo, että yksittäisten alojen vahvistamiseen tarkoitetut toimet olisi pitkällä aikavälillä rahoitettava ensimmäisestä pilarista; katsoo siksi, että komission on arvioitava muutetun 69 artiklan tuloksia perinpohjaisesti vuoden 2013 jälkeisen uudistuksen valmistelussa; |
34. |
kehottaa komissiota esittämään 30. kesäkuuta 2010 mennessä kertomuksen, jossa se esittää kattavasti, miten on mahdollista taata pitkällä aikavälillä kasvien tuotannon suojelu yhteisössä sekä Euroopan kotieläintalouden huoltovarmuus, kun otetaan huomioon tuotantojärjestelmien erot EU:n sisällä, monitoiminnallisuus ja alueelliset näkökohdat (esimerkiksi vuoristoalueet, epäsuotuisat alueet ja pienet saaristoalueet); katsoo, että kertomuksessa olisi käsiteltävä myös kysymystä siitä, kuinka tuotannosta irrotetuilla välillisillä tuilla, esimerkiksi laajaperäisen laidunmaan palkkioilla, maidon- ja lihantuotannon erityisellä tuella, palkkioilla niille tiloille, jotka on rakennettu ja joita hoidetaan yhteisten eläinten hyvinvointia ja ympäristöä koskevien normien mukaisesti, tai kriisinhallinnan erityisvälineillä, YMP:n tavoitteet voidaan toteuttaa tehokkaammin ja kohdistetummin erityisesti kestävyyden ja sosiaalisten kysymysten kannalta; korostaa, että kertomuksessa on vastattava kysymykseen siitä, tarvitaanko vielä vuoden 2013 jälkeen tuotantomääriin sidottuja eläinpalkkioita tai asetuksen (EY) N:o 1782/2003 47–50 artiklassa tarkoitettuja ratkaisuja alueilla, joilla on karjan tehotuotantotiloja, ja jos tarvitaan, missä määrin; |
35. |
suosittelee, että uudet jäsenvaltiot voivat halutessaan soveltaa vuoteen 2013 asti yhtenäisten pinta-alatukien järjestelmää (SAPS), ja kehottaa komissiota selvittämään, onko SAPS-tukien käyttöä mahdollista yksinkertaistaa tukikelpoisia pinta-aloja koskevien sääntöjen muuttamisen avulla; |
36. |
katsoo, että kaikki YMP:n täytäntöönpanoon tarkoitetut määrärahat, jotka on säästetty tai joita ei ole käytetty, on käytettävä YMP:n puitteissa; |
37. |
katsoo, että suorat tuet ovat vuoden 2013 jälkeenkin tarpeellisia mutta että niiden pitäisi perustua uusiin objektiivisiin tavoitteisiin, erityisesti työpaikkojen suoraan luomiseen tiloilla, tai että niiden on kehityttävä selkeästi maatalousyrittäjille maan hoidosta maksettavan palkkion taikka tietyistä yleishyödyllisistä palveluista tai tiettyjen vaatimusten, eläinsuojelustandardit mukaan luettuina, noudattamisesta myönnettävän korvauksen suuntaan; katsoo, että olisi tarkasteltava, miten mielekkäitä ovat yhteisön pinta-alatukien huomattavat alueelliset erot ja erot toisen pilarin määrärahoissa; kehottaa komissiota ehdottamaan asianmukaisia toimenpiteitä, jotta suorat tuet maksetaan täysimääräisesti ainoastaan sellaisille henkilöille ja tiloille, jotka todella harjoittavat maataloustoimintaa; |
Yksinkertaistaminen, täydentävien ehtojen noudattaminen ja markkinasuuntautuneisuus
38. |
kannattaa asianmukaisen vaiheittaisen käytöstäpoistamisvaiheen jälkeen pienehköjen ja siksi työläästi hallinnoitavien tuotantomääristä riippuvien tukijärjestelmien (kuivattu rehu, hamppu, pellava, perunatärkkelys) asteittaista sisällyttämistä yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmään, ellei tämä johda huomattaviin yhteiskuntaan, talouteen tai ympäristöön liittyviin haittoihin kyseisillä alueilla; katsoo, että mikäli aluepoliittisista syistä on tarpeen, on varauduttava 69 artiklan mukaisiin liitännäistoimenpiteisiin; kehottaa komissiota tekemään jokaisen tuotteen taloudellisista ja alueellisista vaikutuksista analyysin, joka osoittaa, että se on asianmukainen ratkaisu, ja jossa määritellään tarpeellinen aikataulu sen täytäntöönpanemiselle; painottaa, että tukien tuotannosta irrottamisella ei saa vaarantaa kyseisten tuotantomuotojen olemassaoloa; |
39. |
kannattaa kesannointivelvoitteen välitöntä poistamista, koska se ei tuotannosta irrotettujen suorien tukien järjestelmässä ole enää järkevä tuotantomääriä ohjaava väline ja koska se on myös erittäin työläästi hallinnoitavissa; kannattaa myös kesannointitukien muuttamista tavallisiksi tuiksi; |
40. |
katsoo, että ympäristöön liittyvät edut, joita kesannoinnista saatiin muun muassa mehiläisten pölytyksen myötä, ovat maataloustuotteiden kasvavasta kysynnästä johtuvan kesannointialueen vähentämisen yhteydessä saavutettavissa paremmin ja kohdennetummin toisen pilarin toimenpiteiden kautta tai siten, että jäsenvaltiot tekevät muutoksia eläimistön ja luontotyyppien biologisen monimuotoisuuden kehittymistä edistävän maatalouden ja ympäristön hyvän tilan säilyttämisen määritelmään; |
41. |
vaatii energiakasvituen asteittaista poistamista vaiheittaisen käytöstäpoistamisvaiheen puitteissa, koska energiakasvituki on erittäin työläästi hallinnoitavissa ja koska nykyisessä markkinaympäristössä tuella ei voida katsoa olevan paljon tai ollenkaan energiapoliittisia etuja; |
42. |
vaatii, että energiakasvituen poistamisesta säästyneet varat osoitetaan muun muassa 69 artiklan säännösten mukaisesti kohdennetusti maidon markkinajärjestelyyn liittyviin liitännäistoimenpiteisiin (erityisesti vuoristoalueilla ja muilla alueilla, joilla on erityisiä vaikeuksia); |
43. |
kehottaa komissiota osoittamaan maatalousbudjetin käyttämättömät määrärahat, jotka on ollut tarkoitus käyttää markkinoiden hallintaan, kuten interventioihin, vientitukiin tai varastointiin, ensisijaisesti 69 artiklan kautta maaseutualueiden talouden, erityisesti maatilojen vahvistamiseen maaseudun kehittämisen tavoitteiden saavuttamiseksi; |
44. |
katsoo, että suorat tuet ilman täydentävien ehtojen noudattamista eivät ole enää perusteltuja; korostaa tässä yhteydessä, että EU:n on tuettava uusia jäsenvaltioita täydentävien ehtojen soveltamisessa siirtymäkauden aikana; |
45. |
vastustaa suorien tukien vähentämisen huomioon ottaen täydentävien ehtojen soveltamisalan laajentamista, kunnes jäsenvaltiot ja komissio saavuttavat jotain olennaista edistystä valvontamääräysten yksinkertaistamisessa ja yhdenmukaistamisessa ja komissio esittää yhteenvedon viljelijöille aiheutuvista täydentäviin ehtoihin liittyvistä kustannuksista; viittaa tältä osin 11. joulukuuta 2007 esittämäänsä kantaan; |
46. |
katsoo, että täydentävien ehtojen olisi rajoituttava tuotannon eurooppalaisen mallin olennaisten vaatimusten ja sellaisten vaatimusten valvontaan, joita voidaan valvoa järjestelmällisesti ja yhdenmukaisesti eri jäsenvaltioissa; |
47. |
kehottaa varmistamaan täydentävien ehtojen suuremman tehokkuuden suhteessa niiden tavoitteisiin ja yhdenmukaisemman täytäntöönpanon kaikissa jäsenvaltioissa; kehottaa komissiota kehittämään selvemmät suuntaviivat jäsenvaltioiden tukemiseksi täytäntöönpanossa; |
48. |
vaatii luopumaan kotieläintalouden kohtuuttomasta rasittamisesta täydentävien ehtojen noudattamisvaatimuksilla ja kehottaa erityisesti tarkastelemaan kriittisesti eräitä hygienia- ja merkintävaatimuksia (esim. korvamerkit); |
49. |
pitää mahdollisena maatalouden ja ympäristön hyvän tilan säilyttämistä koskevien vaatimusten sekä alueiden kestävää hallintaa koskevien käytäntöjen järkevää mukauttamista muuttuneisiin ympäristö- ja tuotanto-olosuhteisiin (ilmastonmuutos, biomassa), kunhan varmistetaan, että näitä uusia vaatimuksia sovelletaan vertailukelpoisella tavalla koko Euroopassa; |
50. |
katsoo, että yhtenäisten pinta-alatukien järjestelmiä soveltavilla jäsenvaltioilla on oltava mahdollisuus panna täydentäviä ehtoja koskeva periaate täytäntöön porrastetusti, jotta ne voivat valmistella asianmukaisesti valvontajärjestelmiä ja saada viljelijät vakuuttuneiksi määrättyjen normien noudattamisen tarpeellisuudesta; |
51. |
kehottaa komissiota jatkamaan YMP:n yksinkertaistamista ja tarkastelemaan säännöllisesti lainsäädäntöä sen konkreettisten säännösten tarpeellisuuden ja tehokkuuden kannalta; katsoo tässä yhteydessä, että sitä varten on ehdotettava lisätoimenpiteitä, joita ovat muun muassa selkeämmät tukioikeuksien siirtoa koskevat säännöt tapauksissa, joissa tukioikeuksia ei aktivoida, hyvin vähäisten tukioikeuksien sulauttaminen, yhtenäistuen käyttöönotto vähän tukea saavien tuensaajien tapauksessa, kansallista varantoa koskevien sääntöjen yksinkertaistaminen tai niiden supistaminen tai poistaminen sitä mukaa kuin siirrytään alueellisesti/kansallisesti yhtenäiseen pinta-alatukeen ja tukioikeuden menettämisen soveltamatta jättäminen käyttämättä jääneiden maksujen osalta sekä nautaeläimistä ja muista kotieläimistä pidettävästä manuaalisesta rekisteristä luopuminen; |
52. |
kehottaa edelleen jäsenvaltioita varmistamaan tukien oikea-aikaiset maksut ja komissiota sallimaan ennakkojen maksamisen viljelijöille; |
53. |
pyytää komissiota ottamaan käyttöön tarvittavat mekanismit, jotta kolmansista maista tapahtuva tuonti vastaisi yhteisön tuotannolle asetettuja normeja täydentävien ehtojen, elintarviketurvallisuuden jne. osalta; |
Turvaverkko
54. |
katsoo, että odotettavissa olevat lisääntyvät ympäristö-, ilmasto- ja epidemiavaarat sekä maatalousmarkkinoiden suuret hintavaihtelut huomioon ottaen tehostettu riskinehkäisy on turvaverkkona ehdottoman tärkeä; |
55. |
korostaa, että markkinasuuntautunut tuotanto, mukautettu vuoroviljely, monipuolistaminen, markkinoiden rahoitusvälineet, hankintaverkostosopimukset ja vakuutus ovat kaikki tärkeitä tapoja, joilla viljelijät voivat suojella itseään riskeiltä, ja että vastuu asianmukaisesta riskeihin varautumisesta on viljelijöillä; |
56. |
katsoo, että markkinoiden epäkohtiin vastaamiseksi interventiojärjestelmä on säilytettävä ja sitä on uudistettava tiukaksi turvaverkoksi poikkeuksellisia tilanteita varten sekä maailmanmarkkinoiden kehityssuuntiin pohjautuvien sääntöjen mukaisesti; |
57. |
kannattaa siksi komission ehdotusta viljan interventiokynnyksen alentamisesta nollatasolle ja mahdollisesti alennetun interventiokynnyksen säilyttämisestä vain vehnän osalta; |
58. |
katsoo, että lisääntyvien riskien vuoksi yksityissektorin ennaltavarautumisjärjestelmiä tai sekajärjestelmiä, kuten useat riskit kattavia vakuutuksia, on ehdottomasti kehitettävä; on tietoinen siitä tosiasiasta, että tämä ei voi onnistua ilman julkista rahoitusta; korostaa, että näiden järjestelmien käyttöönotto ei saa missään tapauksessa vaarantaa eri jäsenvaltioiden yhdenvertaisia toimintamahdollisuuksia; kehottaa komissiota harkitsemaan sellaisen yhteisönlaajuisen uudelleenvakuutusjärjestelmän käyttöönottoa tai tukemista, jonka avulla voidaan vastata ilmasto- ja ympäristökatastrofeista aiheutuviin ongelmiin; |
59. |
korostaa, että käytännöllisesti katsoen kaikissa asian kannalta merkityksellisissä kolmansissa valtioissa käytetään tällaisia valtion tukemia järjestelmiä; |
60. |
katsoo, että tämän vuoksi ensimmäisessä vaiheessa on luotava rahoitusmahdollisuudet, joilla voidaan vuodesta 2009 alkaen tukea kansallisesti tai alueellisesti sellaisia riskeihinvarautumisjärjestelmiä, joissa otetaan huomioon Euroopassa vallitsevat erilaiset riskitasot; kehottaa komissiota tutkimaan, missä määrin tuottajaryhmittymät, alan järjestöt ja toimialakohtaiset järjestöt sekä yksityiset vakuutusyhtiöt voidaan saada mukaan järjestelmiin; |
61. |
katsoo, että eri alojen täysin erilaisista olosuhteista johtuen eriytetyt alakohtaiset ratkaisut (kuten hedelmä- ja vihannesalan ratkaisu) ovat todennäköisesti parempia kuin horisontaalinen lähestymistapa; |
62. |
katsoo, että nämä toimenpiteet olisi rahoitettava 69 artiklan mukaisesti osittain ensimmäisestä pilarista, koska kyseessä ovat erityisesti markkinapolitiikkaan liittyvät toimenpiteet; |
63. |
kehottaa komissiota tutkimaan sellaisten markkinoita ja ilmastoa koskevien kriisien hallintavälineiden käyttöönottoa, jotka on tarkoitettu tuottajajärjestöille ja osuuskunnille, jotta niitä voidaan auttaa selviämään niiden jäsenten tuottamien tuotteiden vähenemisestä aiheutuvista kustannuksista; |
64. |
katsoo, että riskinhallinta- ja riskeihinvarautumistoimet eivät saa johtaa tuotantoperusteisten tukitoimien ottamiseen uudelleen käyttöön; |
65. |
katsoo siksi, että komission on kilpailua ja kauppaa vääristävien vaikutusten minimoimiseksi kehitettävä yhteiset puitteet, esimerkiksi yhteiseen markkinajärjestelmään sisällytettävät yhteisön säännöt jäsenvaltioiden riskienhallintajärjestelmien rahoittamiselle rajoittamatta kuitenkaan nykyisiä järjestelmiä, joiden käyttöä jatketaan ja joista komissiolle on jo tähän mennessä pitänyt ilmoittaa; |
66. |
kehottaa komissiota esittämään 30. kesäkuuta 2010 mennessä kattavan analyysin nykyisistä riskinhallintajärjestelmistä ja mahdollisuuksista jatkaa niiden kehittämistä yhteisön tasolla vuoden 2013 jälkeen; |
Mukauttaminen/yläraja/asteittainen vähentäminen/vähimmäismäärä
67. |
korostaa, että ylärajan alentamisesta, tuen mukauttamisesta sekä talousarvion kurinalaisuudesta komission ehdotusten täytäntöönpanossa saattaa seurata merkittävä uudelleenjako tietyillä alueilla; |
68. |
katsoo, että kaikista maaseudun kehittämistä koskevien määrärahojen muutoksista, jotka eivät ole yhteensopivia 17. toukokuuta 2006 tehdyn toimielinten välisen sopimuksen liitteen III otsakkeiden tai alaotsakkeiden kanssa, on sovittava sopimuksen kaikkien kolmen allekirjoittajan kesken; |
69. |
korostaa, että tuen mukauttamisen, asteittaisen vähentämisen ja vähimmäismäärien vaikutuksia maaseutualueiden työmarkkinoihin ja alueelliseen yhteenkuuluvuuteen ei tähän mennessä ole arvioitu; katsoo siksi, että on välttämätöntä tehdä arviointi ensimmäisestä pilarista; |
70. |
korostaa, että komission ehdottamilla alemmilla rajoilla voisi olla merkittävä vaikutus joissakin jäsenvaltioissa ja että ne voisivat vaikuttaa YMP:n tukien jakoon jäsenvaltioiden välillä, kun taas ylempi raja tarkoittaa noin 500 miljoonan euron siirtoa ensimmäisestä toiseen pilariin; muistuttaa, että toisen pilarin toimenpiteiden nykyistä kustannustehokkuutta epäillään edelleen vahvasti; katsoo, että tämän toimenpiteen soveltamisesta mahdollisesti koituvat säästöt pitäisi säilyttää ensimmäisessä pilarissa; |
71. |
vastustaa tuen asteittaista vähentämistä (enintään 45 prosenttia) koskevaa komission ehdotusta sen nykyisessä muodossa, koska tilan koon ja vaurauden välillä ei ole suoraa yhteyttä eikä siinä oteta huomioon suurikokoisen tilan viljelyssä tarvittavaa työvoimaa; katsoo, että komission ehdotus saattaisi suuret maatilat tai yhdistykset perusteettomasti epäsuotuisaan asemaan ja johtaisi työvoiman vähentämiseen ja kehittyneiden, kilpailukykyisten rakenteiden pirstoutumiseen sekä tilojen hajoamiseen yksinomaan tukiteknisistä syistä, minkä seurauksena olisi rakenteiden murtuminen eräillä Euroopan alueilla; |
72. |
katsoo, että tuen asteittainen vähentäminen ja/tai ylärajan määrittäminen voidaan hyväksyä vain työmarkkina- ja aluepoliittisten seurausten laajan arvioinnin perusteella ja vain sillä edellytyksellä, että tukien vähentämisen määrittelyssä voidaan ottaa lieventävinä tekijöinä huomioon sosiaaliturvajärjestelmän piiriin kuuluvien kokopäiväisten työntekijöiden lukumäärä tai tietyt tilarakenteet (muun muassa tilayhtymät ja osuuskunnat) tai tilan kokonaistyökustannukset; kehottaa komissiota pitämään mielessä, etteivät ne pientilat, jotka liittyvät yhteen muodostaakseen yhden oikeushenkilön, jotta ne saisivat mittakaavaetuja ja tulisivat kilpailukykyisemmiksi, saisi joutua muita epäedullisempaan asemaan; |
73. |
vaatii, että tuen asteittaisesta vähentämisestä mahdollisesti syntyvät varat jäävät asianomaisen jäsenvaltion alueelle ja että ne käytetään siellä esimerkiksi 69 artiklan tai toisen pilarin mukaisten toimenpiteiden rahoittamiseen; pyytää näiden varojen keskittämistä suoraan viljelijöille; |
74. |
kannattaa myös Euroopan tilintarkastustuomioistuimen vuoden 2006 vuosikertomuksen perusteella vähimmäismäärien ehdotettua korottamista esimerkiksi yhdellä hehtaarilla tai vastaavasti 250 eurolla ja sen yhdistämistä edunsaajina olevien pienviljelijöiden yhtenäisen palkkion tai kiinteämääräisen vähimmäismäärän käyttöönottoon; katsoo kuitenkin, että asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa, joissa todetaan suuria eroja maatalousrakenteissa, on annettava jäsenvaltioille mahdollisuus määrittää vähimmäismäärät; |
75. |
kannattaa kuitenkin komission pyrkimyksiä asianmukaisen rahoituksen saamiseksi maaseutua koskevalle kestävälle politiikalle YMP:n toisesta pilarista, mutta katsoo, että tämän tavoitteen toteuttamisen ei pitäisi tapahtua ensimmäisen pilarin kustannuksella; |
76. |
korostaa, että koska yksittäiset vähennykset ovat joka tapauksessa huomattavat, ei voida hyväksyä suorien tukien vähentämistä vielä 8 prosentilla esittämättä vaikutusten arviointia; |
77. |
katsoo, että koska suurten tukien vähentämistä vaaditaan yleisesti, tukea voitaisiin mukauttaa progressiivisesti käytettävissä olevien tietojen ja vaikutustenarvioinnin perusteella ottaen huomioon asianomaisen tilan rakenteen (yhdistys jne.), työvoiman ja/tai työvoimakustannukset sekä erityiset tuotantomallit, joihin sovelletaan erilaisia suoramaksujärjestelmiä (esimerkiksi sellaisten tilojen ja alueiden erikoisongelmat, joilla on suuri eläintiheys suhteellisen pienillä alueilla); katsoo, että progressiivisesta mukauttamisesta saatavat varat on jaettava mukauttamisesta peräisin olevia varoja koskevien yleisesti sovellettavien sääntöjen mukaisesti, ja niiden on jäätävä niille alueille, joilla ne syntyvät, tai siihen jäsenvaltioon, jossa ne syntyvät; katsoo, että progressiivinen mukautus voitaisiin tehdä seuraavalla tavalla:
|
78. |
vaatii vapaaehtoisen mukauttamisen korvaamista pakollisella mukauttamisella; |
79. |
katsoo, että mukauttamisesta peräisin olevat varat on osoitettava ensisijaisesti Leader-menetelmän puitteissa luonnon monimuotoisuuden häviämisen torjuntaa ja riskeihin varautumista koskeviin toimenpiteisiin, ilmastonmuutokseen sopeutumiseen, biomassan kestävää käyttöä edistäviin toimenpiteisiin ja rakenneuudistusten (esimerkiksi maidon markkinajärjestely) liitännäistoimenpiteisiin, tuotannon varmistamiseen vuoristo- ja pienillä saaristoalueilla ja muilla vastaavilla epäsuotuisilla alueilla, laadunvarmistukseen ja eläinsuojelutoimiin, luonnonmukaiseen maataloustuotantoon, myyntitoimenpiteisiin ja tekniikan kehitykseen sopeutumiseen; kehottaa kohdistamaan kaikki nämä toimenpiteet suoraan viljelijöihin; |
Maidon markkinajärjestely
80. |
on tietoinen siitä, että nykyistä maitokiintiöjärjestelmää ei todennäköisesti jatketa vuoden 2015 jälkeen, ja kehottaa komissiota tarkastelemaan, millainen maidon markkinajärjestely voisi olla tulevaisuudessa; kehottaa komissiota esittämään vuoden 2015 jälkeiselle kaudelle maitoalaa koskevan johdonmukaisen suunnitelman, jolla varmistetaan maidontuotannon jatkuminen Euroopassa, myös vuoristoalueilla, syrjäisillä alueilla ja muilla erityisistä vaikeuksista kärsivillä alueilla; |
81. |
huomauttaa komissiolle Euroopan parlamentin maidon yhteisen markkinajärjestelyn uudistusten ”minipaketin” puitteissa tekemistä päätöksistä (10), jotka koskevat markkinatoimenpiteitä ja maitorahastoja; |
82. |
kehottaa kaikkia osapuolia käyttämään vuotta 2015 edeltävän ajan markkina-asemien vakiinnuttamiseen tai vahvistamiseen ja ”pehmeän laskun” takaamiseen Euroopan maitoalalle, mielellään kiintiöiden rakenteellisilla korotuksilla; |
83. |
vaatii maitokiintiön mukauttamista markkinatilanteeseen maailmanmarkkinoiden kysynnän muuttuessa; katsoo, että sen vuoksi kiintiöitä olisi korotettava kahdella prosentilla tuotantovuonna 2008–2009 vapaaehtoisuuteen perustuen kaikissa jäsenvaltioissa; kehottaa komissiota osoittamaan tämän korotuksen kansalliseen varantoon; katsoo, että kiintiöitä olisi tarkistettava vuosittain; |
84. |
vaatii lisäksi ylimääräisen tuotantomaksun alentamista merkittävästi tuotantovuonna 2009–2010 ja alentamisen jatkamista seuraavina vuosina kiintiöiden hinnannousun estämiseksi ja kiintiöiden jälkikäteistä tasaamista yhteisön laajuisesti, jotta kiintiöt tulevat paremmin hyödynnetyiksi; |
85. |
vaatii erityisiä liitännäistoimenpiteitä, joilla pyritään estämään maitotaloudesta luopuminen vuoristoalueilla ja muilla alueilla, joilla on erityisiä vaikeuksia, jos niillä ei ole vaihtoehtoja perinteiselle maitotaloudelle tai jos maataloudesta luopuminen johtaisi tärkeiden luonnonalueiden tuhoutumiseen; |
86. |
katsoo, että ensisijaisesti 69 artiklan nojalla on osoitettava etenkin vuoristoalueilla, syrjäisimmillä alueilla (kuten Azorit) tai muilla alueilla, joilla on vastaavia ongelmia, pehmeään laskuun valmistautumista ja maitotalouden säilyttämistä varten esimerkiksi pinta-alatukien lisäämisen avulla (sokerialan toimia vastaavasti) riittävästi määrärahoja, jotka käytettäisiin esimerkiksi lypsylehmiä, laidunmaita tai laajaperäistä laiduntamista koskeviin palkkioihin tai erityiseen maitotukeen taikka alan rakenteiden uudistamiseen tähtääviin alueellisiin erityisohjelmiin ja tiettyjen laatutuotteiden edistämiseen; |
87. |
katsoo, että tuottajayhdistysten ja toimialakohtaisten ja eri ammattikuntien välisten organisaatioiden vahvistaminen voisi olla yhtenä tekijänä muutetussa 69 artiklassa; |
88. |
kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita tarkastelemaan kansallisten kiintiöiden muuta kuin lineaarista lisäämistä, jotta voitaisiin antaa lisäkiintiöitä jäsenvaltioille, joiden tuotantokiintiöt ovat perinteisesti alijäämäisiä; |
89. |
katsoo, että näiden toimenpiteiden rahoittamiseksi on perustettava erityisrahasto (maitorahasto), jota voitaisiin rahoittaa osittain alan uudistuksesta saatavista säästöistä; |
Muut asiat
90. |
korostaa, että Euroopan maatalouden vahvoja ja lupaavia aloja ovat alueelliset, perinteiset ja muut tunnetut korkealaatuiset tuotteet ja jalosteet; |
91. |
kehottaa tässä yhteydessä komissiota ottamaan käyttöön ”eurooppalaisen merkin”, jonka avulla voidaan määritellä eurooppalaisen maatalous- ja elintarviketuotannon laatu Euroopan markkinoilla ja kansainvälisillä markkinoilla, ja määrittelemään tuotannolle tiukat ympäristöä, eläinten hyvinvointia ja elintarvikkeiden turvallisuutta koskevat normit; |
92. |
kehottaa sen vuoksi komissiota esittämään kattavan suunnitelman eurooppalaisten korkealaatuisten tuotteiden markkinoinnin parantamiseksi koti- ja ulkomaisilla markkinoilla esimerkiksi toteuttamalla tiedotus- ja myynninedistämiskampanjoita ja tukemalla tuottajajärjestöjä niiden toiminnan suunnittelussa ja tehostamisessa tai alan muiden järjestöjen vahvistamisen tai sellaisten erityismerkintöjen käyttöönoton avulla, joissa on muun muassa käytettyjen maatalouden raaka-aineiden alkuperämerkintä ja jotka ovat kuluttajan kannalta selvempiä ja helpommin tulkittavissa; |
93. |
kehottaa komissiota lisäämään talousarvion mukauttamisen puitteissa tiedotus- ja myynninedistämiskampanjoihin sisämarkkinoilla ja EU:n ulkopuolisilla markkinoilla tarkoitettuja varoja; |
94. |
kehottaa komissiota tutkimaan tarvetta YMP:hen liittyvälle todelliselle tiedotuspolitiikalle, jolla vähennettäisiin kuilua maatalousmaailman ja muun yhteiskunnan välillä ja joka ei olisi vain myynninedistämis- ja mainostamisväline; |
95. |
katsoo, että on vahvistettava ja tuettava entisestään tuottajajärjestöjä ja toimialakohtaisia järjestöjä erityisesti niissä jäsenvaltioissa, joissa järjestöjä ei ole paljon, paremman markkina-aseman tarjoamiseksi viljelijöille vähittäismyynnin ja kaupan alalla; katsoo, että samalla on tuettava elintarvikkeiden tuotantoketjun laadunvarmistusjärjestelmiä sekä vaihtoehtoja nykyisille valmistuskäytännöille; |
96. |
kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita ryhtymään tarvittaviin toimenpiteisiin elintarvikeyritysten keinottelutoimien, elintarvikemarkkinoiden valtaamisen ja kartellien muodostumisen estämiseksi, sillä yritykset käyttävät hyväksi tämänhetkistä lainsäädännön ja valvonnan puutetta, tuottajien ja kuluttajien järjestäytymättömyyttä ja asianmukaisten infrastruktuurien puutetta, ja niiden yksinomaisena tavoitteena on kasvattaa voittojaan, alentaa tuottajahintoja ja vaatia kuluttajilta korkeampia hintoja; |
97. |
pitää valitettavana, että komissio menetti tilaisuuden puuttua laajemmin ongelmiin, jotka liittyvät sellaisten elintarvikkeiden ja rehun tuonnin lisääntymiseen, joiden osalta ei ole noudatettu EU:n normeja ja jotka uhkaavat näin ollen vaarantaa EU:n saavutukset julkisen tuen sitomisesta ympäristöä, eläinten hyvinvointia ja yhteiskunnallisia näkökohtia koskeviin ehtoihin; kehottaa komissiota ehdottamaan toimenpiteitä tilanteen korjaamiseksi niin pian kuin mahdollista ja yhteisön ympäristö- ja terveydenhuoltolainsäädännön noudattamisen varmistamiseksi; |
98. |
kehottaa komissiota kehittämään kiireellisesti kattavan suunnitelman, jonka avulla saadaan muita kuin kauppaan liittyviä eurooppalaisia kysymyksiä maailmankauppaa koskevien neuvottelujen asialistalle, kuten kysymys maantieteellisten merkintöjen tunnustamisesta ja suojelusta, eläinten hyvinvointi, tuontieläin- ja -kasvituotteiden puhtaus, jotta voidaan estää eurooppalaisiin tuottajiin kohdistuva epäoikeudenmukainen kilpailu ja välttää eläinten hyvinvointia ja ympäristöä koskevien ongelmien vieminen kolmansiin maihin; kehottaa komissiota ajamaan aktiivisesti WTO-neuvotteluissa ajatusta ehdollisesta markkinoille pääsystä maatalouden kestävää hallintaa koskevien normien edistämiseksi; |
99. |
korostaa, että Euroopan maatalous ei tulevaisuudessakaan tule toimeen ilman asianmukaista ulkoista suojaa, ja pyytää siksi, että kolmansista maista tuotaviin tuotteisiin sovelletaan samoja laatu- ja turvallisuusnormeja kuin EU:n tuotteisiin; |
100. |
katsoo, että vientitukien poistaminen olisi korvattava kolmansissa maissa järjestettävillä edistämistoimilla; |
101. |
muistuttaa, että kaksi suurinta maataloutta koskevaa poliittista haastetta ovat ilmastonmuutoksen taustalla olevien kasvihuonekaasujen vähentäminen ja sopeutuminen ilmastonmuutoksen vaikutuksiin; korostaa, että tämä tarkoittaa sitä, että maataloutta koskeva haaste on kaksinkertainen: maatalouden on vähennettävä omia päästöjään ja samalla mukauduttava ilmaston lämpenemisen odotettuihin vaikutuksiin; |
102. |
korostaa, että ilmastonmuutos on ongelma, joka koskee ympäristön lisäksi myös talous- ja yhteiskuntaelämää, ja että tämän takia ympäristöä koskevissa kysymyksissä ja toimissa maatalousalalla, joka on yksi herkimmistä ilmastotekijöistä riippuvista aloista, olisi otettava huomioon tarve taata maaseutualueiden taloudellinen ja sosiaalinen elinkelpoisuus; |
103. |
muistuttaa, että maatalouden vaikutus kasvihuoneilmiöön (kahden merkittävimmän kasvihuonekaasun, metaanin ja typenoksidin, lähteenä) on rajallinen ja se vähenee EU:ssa niiden toimenpiteiden täytäntöönpanon ansiosta, jotka ovat jo voimassa YMP:n puitteissa, kuten täydentävät ehdot, maataloutta ja ympäristöä koskevat suunnitelmat ja muut maaseudun kehittämistä koskevat toimenpiteet; |
104. |
kehottaa komissiota tutkimaan, miltä osin näitä saavutuksia voidaan parantaa entisestään ottamalla maatalous osaksi Kioton mekanismeja; |
105. |
katsoo, että maataloudesta saatavan uusiutuvan energian tarjontaa ei saa tavoitella yksipuolisesti kotieläintalouden, EU:n ja koko maailman ihmisten elintarvikevarmuuden, kestävän kehityksen eikä biologisen monimuotoisuuden kustannuksella; vaatii sen vuoksi komissiota tekemään tutkimuksen uusiutuvien energialähteiden edistämisen vaikutuksesta elintarvikevarmuuteen ja ympäristöön sekä takaamaan riittävän taloudellisen tuen tutkimukselle ja kaikkea biomassaa käyttävän uuden ja tehokkaan energiatekniikan (muun muassa toisen sukupolven biopolttoaineiden) käyttöönotolle; muistuttaa vielä kerran painokkaasti, että biokaasulaitoksilla on suurimmat ja kestävimmät mahdollisuudet tuottaa biomassasta saatavaa lisänenergiaa lyhyellä aikavälillä eläinperäistä jätettä käyttämällä; |
106. |
korostaa maataloustoiminnan sekä veden laadun ja määrän välistä tiivistä yhteyttä ja sitä, että maatalouden aiheuttamia paineita vesiympäristöön on hallittava kestävällä tavalla; katsoo, että ympäristölainsäädäntöä yhdessä saastuttaja maksaa -periaatteen kanssa olisi pidettävä pääperiaatteena vesivarojen kestävän hoidon ja ympäristötavoitteiden tehokkaan saavuttamisen kannalta; |
107. |
katsoo, että maatalousmaksujen järjestelmää on kehitettävä vielä vuoden 2013 jälkeenkin ja kehottaa komissiota esittämään 30. kesäkuuta 2010 mennessä kattavan analyysin mahdollisista uudistuksista ottaen erityisesti huomioon, että eurooppalaiset viljelijät tarvitsevat toimintaansa varten luotettavia pitkän aikavälin suunnitelmia, erityisesti määrittämällä strategiset tavoitteet, joiden tarkoituksena on kehittää eurooppalaista maataloutta niin, että siinä hyödynnetään innovointia, kehitetään alueita, taataan laadukas tuotanto, säilytetään viljelijöiden tulot, varmistetaan ympäristönsuojelu ja elintarvikevarmuus; kehottaa komissiota analysoimaan hallinnollisten menettelyjen perusteellista yksinkertaistamista, erityisesti sellaisten tukien osalta, joita edunsaaja saa vuosittain alle 20 000 euroa; |
108. |
huomauttaa, että sen lisäksi, että maatalous vaikuttaa luonnon monimuotoisuuteen, se myös synnyttää ja uhkaa sitä; katsoo, että tarvitaan maailmanlaajuisia, paikallisia ja EU:n toimia niiden arvokkaiden ekosysteemipalvelujen suojelemiseksi, joita luonnon monimuotoisuus tarjoaa, nimittäin ilman ja veden puhdistus, kasvien pölytys ja suojautuminen eroosiolta; |
109. |
huomauttaa, että nykyisellä ohjelmakaudella 2007–2013 maaseudun kehittämisellä (ja sen EMOTR-rahoitusvälineellä) on YMP:n toisena pilarina tärkeä alueellinen vaikutus; kehottaa komissiota tutkimaan mahdollisuuksia johdonmukaisempaan toimeenpanoon suhteessa alueellisiin toimintaohjelmiin (rakennerahastot) integroidun lähestymistavan aikaansaamiseksi aloilla, joilla synergiaan voidaan päästä; |
110. |
katsoo, että maaseudun kehittäminen ei ole mahdollista ilman maataloustoimintaa ja että tavoitteena on oltava maaseudun taloudellinen elinkelpoisuus ja asukkaiden elämänlaadun parantaminen; |
111. |
kehottaa komissiota esittämään johdonmukaisia ehdotuksia kestävän viljelytoiminnan jatkamiseksi ja kehittämiseksi erityisesti epäsuotuisilla alueilla ja luonnonhaitoista kärsivillä alueilla, sillä ne ovat ratkaisevan tärkeitä luonnon monimuotoisuuden ja ekosysteemien suojelemisen kannalta; |
112. |
kehottaa komissiota vauhdittamaan tutkimustoimia ja teknologian siirtotoimia erityisesti ympäristön ja ekosysteemin kannalta ystävällisempien tuotantomenetelmien edistämiseksi kestävän maatalouden hyväksi; |
113. |
kiinnittää huomion niihin onnistuneisiin hankkeisiin EU:ssa, joissa maanviljelijöiden, ympäristöryhmittymien ja viranomaisten paikallisella ja alueellisella yhteistyöllä on onnistuttu vähentämään maatalouden ympäristövaikutuksia; |
114. |
katsoo erityisesti, että tulevassa järjestelmässä on keskityttävä vahvemmin maaseudun ja myös kaupunkien ympäristöalueiden sosiaalisen, taloudellisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden ja integroidun kehittämisen näkökohtiin, maatalouden avainalojen lujittamiseen, työsuorituksista maksamiseen tai taloudellisten tappioiden korvaamiseen ja riskinhallintaan; katsoo, että ensimmäisen ja toisen pilarin välinen suhde on tätä tarkoitusta varten määriteltävä kokonaan uudelleen; |
115. |
katsoo, että eurooppalaisella maataloudella voidaan löytää ympäristöä kunnioittavia ratkaisuja kaupungistuneen yhteiskunnan polttavimpiin ongelmiin, mukaan luettuna kaupunkien lähialueet, ja että se voi edistää myös Lissabonin ja Göteborgin tavoitteiden toteuttamista; |
116. |
kiinnittää huomiota siihen erityiseen asemaan, jossa viljelijät ovat kaupunkien lähialueilla, sillä näillä alueilla toimivat viljelijät ja maanomistajat voivat edistää ratkaisuja, joilla vastataan sekä Lissabonin tavoitteisiin (tieto, tutkimus ja innovointi) että Göteborgin tavoitteisiin (kestävyys); * ** |
117. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle ja komissiolle. |
(1) EUVL L 270, 21.10.2003, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 146/2008 (EUVL L 46, 21.2.2008, s. 1).
(2) Hyväksytyt tekstit, P6_TA(2007)0598.
(3) Hyväksytyt tekstit, P6_TA(2007)0480.
(4) Hyväksytyt tekstit, P6_TA(2007)0411.
(5) EUVL C 287 E, 29.11.2007, s. 341.
(6) EUVL C 124 E, 25.5.2006, s. 373.
(7) EUVL C 139, 14.6.2006, s. 1.
(8) EUVL L 236, 23.9.2003, s. 33.
(9) EUVL L 93, 30.3.2004, s. 1.
(10) Hyväksytyt tekstit 5.9.2007, P6_TA(2007)0371, P6_TA(2007)0372, P6_TA(2007)0373.
20.3.2009 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 66/23 |
Naisten asema EU:n maaseutualueilla
P6_TA(2008)0094
Euroopan parlamentin päätöslauselma 12. maaliskuuta 2008 naisten asemasta EU:n maaseutualueilla (2007/2117(INI))
(2009/C 66 E/04)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja etenkin sen 3 ja 13 artiklan, |
— |
ottaa huomioon maaseudun kehittämistä koskevista yhteisön strategisista suuntaviivoista (ohjelmakausi 2007–2013) 20. helmikuuta 2006 tehdyn neuvoston päätöksen 2006/144/EY (1), |
— |
ottaa huomioon Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) tuesta maaseudun kehittämiseen 20. syyskuuta 2005 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1698/2005 (2), |
— |
ottaa huomioon Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) tuesta maaseudun kehittämiseen annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1698/2005 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 15. joulukuuta 2006 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1974/2006 (3), |
— |
ottaa huomioon yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 21. kesäkuuta 2005 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1290/2005 (4), |
— |
ottaa huomioon miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen soveltamisesta itsenäisiin ammatinharjoittajiin, maatalousalalla toimivat ammatinharjoittajat mukaan lukien, ja itsenäisinä ammatinharjoittajina toimivien naisten suojeluun raskauden ja synnytyksen perusteella 11. joulukuuta 1986 annetun neuvoston direktiivin 86/613/ETY (5), |
— |
ottaa huomioon miesten ja naisten yhtäläisten mahdollisuuksien ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta työhön ja ammattiin liittyvissä asioissa 5. heinäkuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/54/EY (6), |
— |
ottaa huomioon rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä 21. kesäkuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/1999 (7), |
— |
ottaa huomioon miesten ja naisten yhtäläisten mahdollisuuksien periaatteen sisällyttämisestä Euroopan rakennerahastojen politiikkaan 2. joulukuuta 1996 annetun neuvoston päätöslauselman (8), |
— |
ottaa huomioon naisten ja miesten yhtäläisten mahdollisuuksien tavoitteista rakennerahastojen käytössä 13. maaliskuuta 2003 antamansa päätöslauselman (9), |
— |
ottaa huomioon maaseudun työllisyydestä osana Euroopan työllisyysstrategiaa 22. heinäkuuta 2003 annetut neuvoston päätelmät (10), |
— |
ottaa huomioon asiakirjan ”EU:n kestävän kehityksen uudelleentarkastelu — uudistettu strategia” (11), |
— |
ottaa huomioon komission tiedonannon kevään Eurooppa-neuvostolle ”Kasvua ja työtä Euroopan tulevaisuuden hyväksi — Uusi alku Lissabonin strategialle” (KOM(2005)0024), |
— |
ottaa huomioon komission tiedonannon ”Naisten ja miesten välisen palkkaeron torjunta” (KOM(2007)0424), |
— |
ottaa huomioon komission tiedonannon ”Työllistäminen maaseutualueilla: eroon työllisyyskuilusta” (KOM(2006)0857) sekä siihen liitetyn komission yksiköiden valmisteluasiakirjan (SEK(2006)1772), |
— |
ottaa huomioon julkaisun ”Naiset maaseudun kehittäjinä — Euroopan maaseudun tulevaisuuden turvaaminen” (12), |
— |
ottaa huomioon vuoden 2006 tutkimuksen työllisyydestä maaseutualueilla (SERA), |
— |
ottaa huomioon julkaisun ”Maaseudun kehittäminen Euroopan unionissa — tilastollisia ja kansantaloudellisia tietoja vuodelta 2006”, |
— |
ottaa huomioon Lissabonissa 23. ja 24. maaliskuuta 2000 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmät Lissabonin kasvu- ja työllisyysstrategiasta, |
— |
ottaa huomioon Salzburgissa 12.–14. marraskuuta 2003 järjestetyn toisen eurooppalaisen maaseudun kehittämiskonferenssin päätelmät ”Siementen kylväminen huomisen maaseutua varten — politiikka, jolla tavoitteet saavutetaan”, |
— |
ottaa huomioon Euroopan elin- ja työolojen kehittämissäätiön (Eurofound) ensimmäisen eurooppalaisten elämänlaatua kartoittavan selvityksen kaupunkien ja maaseudun eroista sekä sen laatimat kertomukset, jotka koskevat sosiaalista pääomaa ja työpaikkojen luomista Euroopan maaseudulla sekä naisyrittäjyyttä maaseutualueilla, |
— |
ottaa huomioon jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikkojen suuntaviivoista 12. heinäkuuta 2005 tehdyn neuvoston päätöksen 2005/600/EY (13), |
— |
ottaa huomioon sosiaalista suojelua ja sosiaalista osallisuutta koskevan yhteisen raportin 2007 (14), |
— |
ottaa huomioon Brysselissä 23. ja 24. maaliskuuta 2006 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston hyväksymän eurooppalaisen sopimuksen sukupuolten tasa-arvosta, |
— |
ottaa huomioon naisten palkattoman työn arvioinnista 25. kesäkuuta 1993 antamansa päätöslauselman (15), |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin maaseutualueiden naisista osana yhteisen maatalouspolitiikan väliarviointia 3. heinäkuuta 2003 antamansa päätöslauselman (16) sekä naisten ja miesten tasa-arvon etenemissuunnitelmasta 2006–2010 13. maaliskuuta 2007 antamansa päätöslauselman (17), |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 45 artiklan, |
— |
ottaa huomioon naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan mietinnön (A6-0031/2008), |
A. |
ottaa huomioon, että Euroopan tasolla maaseutualueita (18) käsitellään yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) puitteissa; ottaa huomioon, että tämä päätöslauselma koskee YMP:n toista pilaria eli maaseudun kehittämistä, mutta myös sosiaali- ja talouspolitiikkaa on tarkasteltava, |
B. |
ottaa huomioon, että Euroopan unionin maaseudun kehittämispolitiikan tärkeimpiin tavoitteisiin kuuluu maaseutualueiden elämänlaadun parantaminen ja elinkeinoelämän monipuolistaminen, |
C. |
ottaa huomioon, että maaseudun houkuttelevuuden parantaminen edellyttää kestävän ja yhtenäisen kasvun edistämistä ja uusien työllistymismahdollisuuksien luomista etenkin naisille ja nuorille, sekä laadukkaita terveydenhuolto- ja sosiaalipalveluja, |
D. |
ottaa huomioon, että maaseutualueiden kokemat taloudelliset ja yhteiskunnalliset muutokset vaikuttavat naisiin eri tavoin, tarjoten mahdollisuuksia eräille ja aiheuttaen suuria haasteita ja ongelmia toisille, |
E. |
ottaa huomioon, että talouskasvun ja sosiaalisen markkinatalouden edistämistä koskevat Lissabonin tavoitteet voidaan saavuttaa vain hyödyntämällä täysimääräisesti naisten huomattavaa potentiaalia työmarkkinoilla niin maaseudulla kuin kaupungeissakin, |
F. |
katsoo, että naisten työtä pidetään usein rajattomasti hyödynnettävänä luonnonvarana ja että työmarkkinoiden epätasa-arvoisesta jakautumisesta on tulossa joustamattomampaa, |
G. |
ottaa huomioon, että sekä naisten että miesten työllisyysaste on maaseudulla muita alueita matalampi, minkä lisäksi monet maaseudun naisista eivät koskaan osallistu työmarkkinoille, heitä ei siten myöskään rekisteröidä työttömiksi eikä sisällytetä työttömyystilastoihin, ja että maaseutualueet kärsivät pahoin laadukkaiden työpaikkojen puutteesta, |
H. |
katsoo, että direktiivin 86/613/ETY täytäntöönpano ei ole tähän mennessä ollut tehokasta, eikä se ole täyttänyt direktiivin alkuperäisiä tavoitteita, erityisesti toiminnassa avustavien aviopuolisoiden aseman parantamisen osalta, |
I. |
ottaa huomioon, että monet maaseudun naiset tekevät ammatilliseen toimintaan rinnastettavaa työtä, jota ei kuitenkaan tunnusteta sellaiseksi eikä suojata samoin ja josta ei myöskään makseta vastaavaa palkkaa, |
J. |
ottaa huomioon, että naiset omistavat vain pienen osan tiloista ja että ne ovat tavallisesti pieniä tiloja, joiden taloudellinen tuotto on alhainen; ottaa myös huomioon, että maaseudulla useimmat naiset työskentelevät miesten (isien, veljien tai aviomiesten) kanssa ja että miehillä on tilan (viljely- tai karjankasvatustilan) yksinomainen omistusoikeus, |
K. |
ottaa huomioon, että maaseutualueiden tilanteissa on suuria eroja eri jäsenvaltioissa ja maiden sisällä, ja katsoo siksi, että erilaisen kehityspotentiaalin omaaville maaseutualueille ja niiden asukkaille on annettava tarkoituksenmukaista tukea, |
L. |
ottaa huomioon, että maaseutu voi tarjota korkean elämänlaadun lapsiperheille ja vanhuksille, mutta nämä kohtaavat silti edelleen lukuisia haasteita, joihin kuuluu opetus- ja koulutusrakenteiden puute kaikilla tasoilla, yhteiskunnallisten peruspalvelujen kuten asianmukaisten lastenhoitolaitosten, tukipalvelujen ja vanhusten tai sairaiden tai vammaisten hoidon riittämättömyys sekä maatalouden rakennemuutoksen ja ympäristönsuojelun aiheuttamat paineet, |
M. |
ottaa huomioon, että naisten paikalliseen ja yhteisölliseen kehitykseen antama merkittävä panos ei heijastu riittävästi heidän osallistumisessaan päätöksentekomenettelyihin, |
N. |
ottaa huomioon, että naiset ovat enemmistönä sekä perheen sisällä että perheeseen liittyen tehtävässä vapaaehtoistyössä ja että perhe on yhteiskunnan perusta, |
O. |
ottaa huomioon, että maaseutualueet kärsivät erityisesti väestön ikääntymisestä, alhaisesta väestötiheydestä ja joillakin alueilla myös väestökadosta, |
P. |
ottaa huomioon, että taloudellisesti aktiivisiin ikäryhmiin kuuluvien naisten poismuutto johtaa jossain määrin maaseutuväestön ”miehistymiseen”, jolla on haitallisia seurauksia yhteisön elämänlaatuun ja väestönkehityksen suuntauksiin, |
Q. |
ottaa huomioon, että etenkin maaseutualueilla naiset käyttävät paljon aikaa lasten ja muiden perheenjäsenten kuljettamiseen lääkäriin, kouluun ja liikuntaharrastuksiin ja että paikallisten julkisten liikennevälineiden puute haittaa nuoria ja siten heidän mahdollisuuksiaan löytää ammatillista koulutusta tai työtä, |
R. |
ottaa huomioon, että maaseudulla ja siellä etenkin naisilla on suurempia vaikeuksia saada käyttää tieto- ja viestintätekniikkaa, |
S. |
ottaa huomioon, että maaseutualueet tarjoavat todellisia mahdollisuuksia ja niillä on potentiaalia kasvuun uusilla aloilla samoin kuin maaseutupalvelujen kehittämisessä, käsityöammateissa sekä matkailussa, jotka ovat naisvaltaisia aloja ja tärkeitä taloudellisia tekijöitä alikehittyneillä mutta maisemallisesti kiinnostavilla alueilla, |
T. |
ottaa huomioon, että tasa-arvonäkökohdat huomioivaan budjetointiin olisi kiinnitettävä suurempaa huomiota maaseudun kehittämisohjelmien hallinnon tehostamiseksi ja että erityistä huomiota olisi kiinnitettävä rahoituksen parempaan kohdentamiseen kyseisten alueiden naisten erityistarpeisiin, |
U. |
ottaa huomioon, että epätasa-arvoisuuden poistaminen ja yhtäläisten mahdollisuuksien edistäminen ovat asetuksen (EY) N:o 1260/1999 ensisijaisia tavoitteita, |
1. |
on vakuuttunut, että sukupuolinäkökulman valtavirtaistaminen maataloussektorilla on olennaista niin naisten ja miesten tasa-arvon edistämiselle kuin talouskasvulle ja maaseudun kestävälle kehityksellekin; |
2. |
kehottaa komissiota parantamaan tähän liittyviä tilastotietoja ja tietoa yleensä ja analysoimaan maaseudulta poismuuttoa EU:ssa koskevia suuntauksia sekä sen pääasiallisia syitä ja seurauksia; kehottaa jäsenvaltioita laatimaan strategioita naisten, erityisesti korkeasti koulutettujen naisten poismuuton ehkäisemiseksi maaseudulla; |
3. |
kehottaa jäsenvaltioita luomaan yhdessä alueellisten ja paikallishallintojen ja liikeyritysten kanssa kannusteita, joiden avulla voidaan parantaa naisten koulutustasoa ja edistää heidän osallistumistaan työelämään, erityisesti poistamalla naisiin työmarkkinoilla kohdistuva syrjintä, maaseutualueiden köyhyyteen ja sosiaaliseen syrjäytymiseen vastaamiseksi; panee merkille, että maaseutuyhteisöissä on laajalle levinnyttä köyhyyttä etenkin uusissa jäsenvaltioissa; |
4. |
kehottaa jäsenvaltioita hyväksymään tarvittavat toimenpiteet itsenäisinä ammatinharjoittajina toimivien naisten äitiys- ja sairauslomien osalta; |
5. |
kehottaa komissiota laatimaan köyhyyteen ja sosiaaliseen syrjäytymiseen liittyviä tilastoja, jotka on eritelty sukupuolen ja iän mukaan ja joihin sisältyy myös kaupunki-maaseutu-ulottuvuus; |
6. |
kehottaa jäsenvaltioita tukemaan maaseutualueiden siirtymistä maatalouteen perustuvasta taloudesta laajempaan elinkeinoelämään; |
7. |
kehottaa jäsenvaltioita toteuttamaan politiikkoja, joilla voidaan parantaa maaseudun yleisiä elinoloja, kiinnittäen erityistä huomiota vammaisiin naisiin, sukupuoleen perustuvan väkivallan kohteeksi joutuneisiin naisiin, maahanmuuttajanaisiin, etnisiin vähemmistöihin kuuluviin naisiin ja useista syrjinnän muodoista kärsiviin naisiin, ja politiikkoja, joilla voidaan turvata maaseudun tulevaisuus tarjoamalla palveluja, kuten posti- ja laajakaistapalvelut, uudet soveltavan tekniikan palvelut, kulttuuri- ja urheilukeskukset, palokunta ja yleiset julkiset palvelut; |
8. |
kehottaa EU:n toimielimiä, jäsenvaltioita ja alueellisia ja paikallisia viranomaisia parantamaan tieto- ja viestintätekniikoiden saatavuutta maaseudulla ja edistämään yhdenvertaisia mahdollisuuksia maaseudun naisille kohdistettujen toimien ja politiikan avulla; |
9. |
kehottaa jäsenvaltioita edistämään naisyrittäjyyttä, tukemaan liike-elämän naisverkostoja, kuten koulutus- ja valmennusjärjestelmiä tai naisyrittäjien liittoja, sekä laatimaan aloitteita maaseudun naisten yrittäjyysasenteen, taitojen ja kykyjen parantamiseksi ja edistämään naisten ottamista mukaan yritysten ja yhdistysten hallintoelimiin; |
10. |
kehottaa EU:n toimielimiä, jäsenvaltioita ja alueellisia ja paikallisia viranomaisia tukemaan hankkeita, joilla edistetään maatalouden innovatiivisten alkutuotantoyritysten perustamista maaseudulle ja neuvotaan niitä, minkä tavoitteena on tarjota uusia työpaikkoja etupäässä naisille toiminnan pääaloilla käyttämällä ylimääräisiä tai vähän hyödynnettyjä tuotteita, lisäämällä maataloustuotteiden arvoa ja etsimällä niille myyntipisteitä, käyttämällä uusia tekniikoita ja edistämällä alueellista taloudellista eriytymistä ja tarjoamalla palveluja, joiden avulla työ- ja perhe-elämän yhdistäminen on helpompaa; |
11. |
kehottaa neuvostoa, komissiota ja jäsenvaltioita lisäämään taloudellisen tuen avulla maaseudun naisia koskevia innovatiivisia toimenpiteitä; kehottaa komissiota perustamaan Leader-verkostohankkeita kokemusten ja parhaiden käytäntöjen vaihtoa varten; |
12. |
korostaa, että on tarpeen arvostaa enemmän naisten tekemää työtä, perheen ulkopuolisten maahanmuuttajanaisten maatiloilla tekemä työ mukaan luettuna, sillä he kärsivät eniten naisten maataloudessa kohtaamista vaikeuksista; |
13. |
kehottaa jäsenvaltioita ja komissiota ottamaan huomioon maatilan töissä ja pienissä ja keskisuurissa yrityksissä avustavien kumppaneiden, tavallisesti naisten, huomattavan ryhmän, jolla ei monissa jäsenvaltioissa ole oikeudellista asemaa, mikä johtaa erityisiin taloudellisiin ja lainsäädännöllisiin ongelmiin äitiys- ja sairausloman, eläkeoikeuksien saannin ja sosiaaliturvan piiriin pääsyn osalta sekä avioeron sattuessa; |
14. |
kehottaa jäsenvaltioita edistämään yhteisomistajuutta oikeudellisena käsitteenä, jotta naisten oikeudet maatalousalalla tunnustettaisiin täysimääräisesti, jotta he saisivat vastaavan sosiaaliturvan ja jotta heidän työlleen annettaisiin tunnustusta; |
15. |
kehottaa jäsenvaltioita antamaan aatteellista ja taloudellista tukea palkattomalle työlle ja vapaaehtoistyölle; korostaa naisten järjestöjen tällä alalla tekemää merkittävää sosiaalista työtä; kehottaa kuitenkin muuttamaan rakenteita, jotta naiset saisivat paremmin palkkatyötä; |
16. |
huomauttaa, että piilotyöttömyys vaikuttaa maaseutualueilla suhteellisesti enemmän naisiin kuin miehiin perinteisten roolimallien ja monien alueiden heikon infrastruktuurin, kuten lastenhoitopalvelujen puutteen takia; |
17. |
kehottaa jäsenvaltioita yhdessä alueviranomaisten kanssa kannustamaan naisten alueellisten resurssikeskusten perustamista etenkin 25–60-vuotiaita työttömiä naisia varten ja kannustamaan heitä yrittäjyyteen tai palvelujen kehittämiseen omissa yhteisöissään ruohonjuuritason konsultoinnin ja tarpeiden arvioinnin kautta; |
18. |
kehottaa jäsenvaltioita tehostamaan opetus- ja koulutuslaitoksia ja edistämään lastenhoidon järjestelmiä, vanhustenhoitoa, sairaanhoitoa ja vammaistenhoitoa koskevien sosiaalipalvelujen verkoston kehittämistä välineenä, jonka avulla maaseudun miehet ja naiset voivat yhdistää työ-, perhe- ja yksityiselämän; kehottaa niitä myös parantamaan terveydenhuoltopalveluja ja etenkin perustason terveydenhuoltopalvelujen tarjontaa; kehottaa jäsenvaltioita takaamaan avustavien hoitopalvelujen ja ensiavusta vastaavien lääkärien palvelujen saatavuuden maaseudulla; |
19. |
kiinnittää huomiota siihen, että maaseudun naisiin ja tyttöihin kohdistuva seksuaalinen väkivalta ja/tai perheväkivalta on vaiettu puheenaihe; kehottaa jäsenvaltioita ryhtymään tarvittaviin toimenpiteisiin, jotta voidaan varmistaa parempi suoja ja tuki väkivallan uhreille ja niille, jotka ovat vaarassa joutua tällaisen väkivallan uhreiksi; |
20. |
kehottaa painokkaasti jäsenvaltioita vastaamaan liikenteen perusrakenteiden puutteeseen maaseudulla sekä kehittämään politiikkoja liikennevälineiden saatavuuden parantamiseksi erityisesti vammaisten osalta, sillä liikenne on edelleen ensisijaisesti naisiin vaikuttava sosiaalista syrjäytymistä ja yhteiskunnallista epäoikeudenmukaisuutta vahvistava tekijä; |
21. |
kehottaa komissiota valvomaan tiiviisti sukupuolinäkökulman sisällyttämistä jäsenvaltioiden esittämiin maaseudun kehittämisohjelmiin niiden uudelleentarkastelun yhteydessä; |
22. |
pitää tässä yhteydessä myönteisenä Euroopan sosiaalirahaston hankkeita/Equal-hankkeita, joilla pyritään korostamaan ja parantamaan naisten asemaa maataloudessa ja maaseutualueilla; kehottaa tässä yhteydessä komissiota ja jäsenvaltioita edistämään tällaisia hankkeita Euroopan unionissa; |
23. |
kehottaa jäsenvaltioita tukemaan yrityksiä, jotka investoivat maaseutualueisiin ja tarjoavat laadukkaita työpaikkoja naisille; |
24. |
kehottaa EU:n toimielimiä, jäsenvaltioita ja alueellisia ja paikallisia viranomaisia kannustamaan sellaisten foorumien järjestämistä, joissa vaihdetaan tietoja samankaltaisista toimista sekä kansallisesti että kansainvälisesti ja joissa otetaan erityisesti huomioon maaseudun naisten asema; |
25. |
huomauttaa, että naiset ovat aliedustettuja virallisissa alueellisissa tai maaseudun johtoasemissa huolimatta siitä, että heillä on merkittävä asema ”epävirallisessa” yhteisössä, jossa he usein vaikuttavat merkittävästi sosiaaliseen elämään kasvattamalla sosiaalista pääomaa, sillä he ovat mukana epävirallisissa paikallisissa verkostoissa (esimerkiksi vapaaehtoistyön tai erilaisten aihekohtaisten yhdistysten puitteissa); |
26. |
kehottaa asiasta vastaavia kansallisia, alueellisia ja paikallisia viranomaisia kannustamaan naisten osallistumista paikallisiin toimintaryhmiin sekä paikallisten kumppanuuksien kehittämistä Leader-hankkeen puitteissa ja varmistamaan naisten tasa-arvoisen osallistumisen johtokuntiin; |
27. |
pitää valitettavana, että komissio ei ole vastannut edellä mainittuun parlamentin 3. heinäkuuta 2003 antamaan päätöslauselmaan ryhtymällä tarkistamaan perusteellisesti direktiiviä 86/613/ETY huolimatta siitä, että komissio tunnustaa itse, että direktiivin täytäntöönpano ei ole tähän mennessä ollut tehokasta ja että ei ole juuri edistytty jäsenvaltioiden itsenäisiä ammatinharjoittajia tai maataloustoiminnassa mukana olevia henkilöitä avustavien aviopuolisoiden työn tunnustamisessa ja heidän asianmukaisessa suojaamisessa; kehottaa jälleen komissiota antamaan vuoden 2008 loppuun mennessä ehdotuksen tarkistetuksi direktiiviksi maatalousyrityksissä sekä pienissä ja keskisuurissa yrityksissä avustavien naisten riippumattomista sosiaali- ja eläkeoikeuksista; |
28. |
pitää erittäin valitettavana, että komissio ei ole vielä vastannut käytännössä itsenäisten ammatinharjoittajien toiminnassa avustavien aviopuolisoiden tilanteesta annettuihin parlamentin edellisiin päätöslauselmiin, jotka sisälsivät kehotuksen
|
29. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle sekä tasa-arvokysymyksistä paikallisella, alueellisella ja kansallisella tasolla vastaaville täytäntöönpanoviranomaisille ja vaaleilla valituille elimille. |
(1) EUVL L 55, 25.2.2006, s. 20.
(2) EUVL L 277, 21.10.2005, s. 1.
(3) EUVL L 368, 23.12.2006, s. 15.
(4) EUVL L 209, 11.8.2005, s. 1.
(5) EYVL L 359, 19.12.1986, s. 56.
(6) EUVL L 204, 26.7.2006, s. 23.
(7) EYVL L 161, 26.6.1999, s. 1.
(8) EYVL C 386, 20.12.1996, s. 1.
(9) EUVL C 61 E, 10.3.2004, s. 370.
(10) EUVL C 186, 6.8.2003, s. 3.
(11) Neuvoston asiakirja 10117/06, 9.6.2006.
(12) Euroopan komission maatalouden pääosasto, 2000.
(13) EUVL L 205, 6.8.2005, s. 21.
(14) Neuvoston asiakirja 6694/07, 23.2.2007.
(15) EYVL C 194, 19.7.1993, s. 389.
(16) EUVL C 74 E, 24.3.2004, s. 882.
(17) EUVL C 301 E, 13.12.2007, s. 56.
(18) Maaseutualueiden määritelmä on hyväksytty päätöksen 2006/144/EY yhteydessä. Komissio on käyttänyt johdonmukaisesti OECD:n menettelytapaa, joka perustuu väestötiheyteen (OECD: Creating rural indicators for shaping territorial policy, Pariisi 1994). Lähestymistapa on kaksivaiheinen: Paikallisyhteisöt (esim. kunnat) määritellään ensinnäkin maaseutualueiksi, jos niiden väestötiheys on alle 150 asukasta/neliökilometri. Alueet (esim. NUTS 3 tai NUTS 2) luokitellaan sitten seuraaviin kolmeen luokkaan:
— |
maaseutuvoittoiset alueet: jos yli 50 prosenttia alueen väestöstä elää maalaiskunnissa (joiden väestötiheys on alle 150 asukasta/km2) |
— |
välialueet: jos 15–50 prosenttia alueen väestöstä elää maaseudun paikallisyhteisöissä |
— |
kaupunkivoittoiset alueet: jos alle 15 prosenttia alueen väestöstä elää maaseudun paikallisyhteisöissä. |
Euroopan unionin 27 jäsenvaltion 1284 NUTS 3 -aluetta jakaantuvat suhteellisen tasapuolisesti näihin kolmeen luokkaan. Komissio on ryhtynyt laatimaan vaihtoehtoisia määritelmiä, joissa otetaan paremmin huomioon niiden alueiden monimuotoisuus, joista huomattava osa on maaseutua, kaupunkien lähialueet mukaan lukien.
20.3.2009 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 66/29 |
Kestävä maatalous ja biokaasu: EU:n lainsäädännön tarkistaminen
P6_TA(2008)0095
Euroopan parlamentin päätöslauselma 12. maaliskuuta 2008 kestävästä maataloudesta ja biokaasusta: tarve tarkistaa EU:n lainsäädäntöä (2007/2107(INI))
(2009/C 66 E/05)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon 7. joulukuuta 2005 annetun komission tiedonannon ”Biomassaa koskeva toimintasuunnitelma” (KOM(2005)0628), |
— |
ottaa huomioon 10. tammikuuta 2007 annetun komission tiedonannon neuvostolle ja Euroopan parlamentille ”Uusiutuvia energialähteitä koskeva etenemissuunnitelma — Uusiutuvat energialähteet 2000-luvulla: kestävämmän tulevaisuuden rakentaminen” (KOM(2006)0848), |
— |
ottaa huomioon 26. marraskuuta 1997 annetun komission tiedonannon ”Tulevaisuuden energia: uusiutuvat energialähteet — Yhteisön strategiaa ja toimintasuunnitelmaa koskeva valkoinen kirja” (KOM(1997)0599), |
— |
ottaa huomioon sähköntuotannon edistämisestä uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön sisämarkkinoilla 27. syyskuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/77/EY (1), |
— |
ottaa huomioon 26. toukokuuta 2004 annetun komission tiedonannon neuvostolle ja Euroopan parlamentille ”Uusiutuvien energialähteiden osuus EU:ssa — Direktiivin 2001/77/EY 3 artiklan mukainen komission kertomus, arvio lainsäädännön ja muiden toimenpiteiden vaikutuksista uusiutuvien energialähteiden osuuteen EU:ssa sekä ehdotuksia konkreettisiksi toimiksi” (KOM(2004)0366), |
— |
ottaa huomioon energia-alan monivuotisesta ohjelmasta ”Älykäs energiahuolto Euroopassa” (2003–2006) 26. kesäkuuta 2003 tehdyn Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 1230/2003/EY (2) ja 8. helmikuuta 2006 annetun komission tiedonannon EU:n biopolttoainestrategiasta (KOM(2006)0034), |
— |
ottaa huomioon liikenteen biopolttoaineiden ja muiden uusiutuvien polttoaineiden käytön edistämisestä 8. toukokuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/30/EY (3), |
— |
ottaa huomioon yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä 29. syyskuuta 2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1782/2003 (4) sekä Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) tuesta maaseudun kehittämiseen 20. syyskuuta 2005 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1698/2005 (5), |
— |
ottaa huomioon järjestelmästä yhteisön kasvihuonekaasupäästöjen seuraamiseksi ja Kioton pöytäkirjan täytäntöönpanemiseksi 11. helmikuuta 2004 tehdyn Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 280/2004/EY (6), |
— |
ottaa huomioon energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta 27. lokakuuta 2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/96/EY (7), |
— |
ottaa huomioon uusiutuvien energialähteiden osuudesta EU:ssa sekä ehdotuksista konkreettisiksi toimiksi 29. syyskuuta 2005 antamansa päätöslauselman (8), |
— |
ottaa huomioon non food -viljelyn edistämisestä 23. maaliskuuta 2006 antamansa päätöslauselman (9), |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 45 artiklan, |
— |
ottaa huomioon maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan mietinnön sekä teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan ja ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan lausunnot (A6-0034/2008), |
A. |
ottaa huomioon, että edellä mainitussa, 26. marraskuuta 1997 päivätyssä komission tiedonannossa asetetaan tavoitteeksi uusiutuvien energialähteiden osuuden nostaminen 6 prosentista 12 prosenttiin vuosien 1995 ja 2010 välisenä aikana, |
B. |
ottaa huomioon, että edellä mainitussa, 7. joulukuuta 2005 päivätyssä tiedonannossaan komissio toteaa, että tämän tavoitteen saavuttaminen edellyttää, että biomassasta tuotettavan energian määrä on yli kaksinkertaistettava, |
C. |
ottaa huomioon, että EU:n maa- ja metsätalous ovat lieventäneet voimakkaasti omalta osaltaan ilmastonmuutoksen vaikutuksia, josta osoituksena on se, että vuosina 1990–2004 maatalouden kasvihuonekaasupäästöt laskivat 15 jäsenvaltion EU:ssa 10 prosenttia ja 25 jäsenvaltion EU:ssa 14 prosenttia; ottaa huomioon, että EU:n maatalouden päästöjen odotetaan laskevan vuoteen 2010 mennessä tasolle, joka alittaa 16 prosentilla vuoden 1990 tason, |
D. |
ottaa huomioon, että biokaasuntuotantoa on mahdollista lisätä huomattavasti, etenkin kun otetaan huomioon kotieläintuotannosta saatavan karjanlannan sekä lietteen, jätteiden ja ruoan- ja rehuntuotantoon soveltumattomien kasvien mahdollinen käyttö biokaasun ensisijaisina raaka-aineina; toteaa, että tällöin on kuitenkin otettava huomioon lannan energeettisen käytön vaikutukset maaperän rakenteeseen ja maaperän elämään, |
E. |
ottaa huomioon, että karjanlannasta, energiakasveista, lietteestä ja orgaanisesta jätteestä on tuotettu toistaiseksi vuosittain vasta 50 petajoulea (PJ) biokaasua, vaikka pelkästä lannasta olisi mahdollista tuottaa 827 petajoulea, |
F. |
ottaa huomioon, että biokaasuntuotanto ja biokaasulaitokset jakautuvat EU:ssa epätasaisesti, mikä myös osoittaa, ettei mahdollisuuksia ole hyödynnetty täysin, |
G. |
ottaa huomioon, että biokaasua voidaan käyttää moneen hyötytarkoitukseen, muun muassa sähköntuotantoon, lämmitykseen, jäähdytykseen ja autojen polttoaineena, |
H. |
ottaa huomioon, että biomassan käyttö sähköntuotannossa voi osaltaan vähentää kasvihuonekaasupäästöjä ja että biokaasulämmitystä pidetään kustannuksiltaan erityisen edullisena, |
I. |
ottaa huomioon, että energiakasvien käyttöön perustuvien biokaasulaitosten kehittäminen on hidastunut huomattavasti viljan hinnan nopean nousun, ruoan tarjonnan ja ympäristöön liittyvien huolenaiheiden vuoksi, |
J. |
ottaa huomioon, etteivät huolenaiheet, jotka liittyvät bioenergiantuotannon (lähinnä bioetanolin ja biodieselin tuotannon) sekä viljan ja ruoan maailmanmarkkinahintojen nousun väliseen yhteyteen, koske biokaasuntuotantoa, jossa käytetään raaka-aineena karjanlantaa, lietettä, orgaanista jätettä sekä ruoan- ja rehuntuotantoon soveltumattomien viljelykasvien sivutuotteita, ja että näiden aineiden turvallinen käsittely on joka tapauksessa välttämätöntä, |
K. |
ottaa huomioon, että uusissa jäsenvaltioissa karjanlanta on pääasiassa lanta-olkiseosta, josta olkia on vähintään 20 prosenttia, ja lannan tuotannon ja luomisen välinen aika on liian pitkä, mikä vaikeuttaa lannan käymisprosessia, |
Biokaasu — Erittäin tärkeä energiavara
1. |
huomauttaa, että biokaasu on erittäin tärkeä energiavara, jolla edistetään talouden, maatalouden ja maaseudun kestävää kehitystä ja ympäristönsuojelua; |
2. |
painottaa, että biokaasu voi osaltaan vähentää EU:n energiariippuvuutta; |
3. |
korostaa, että biokaasun tuotanto karjanlannasta, lietteestä sekä yhdyskunta-, eläin- ja orgaanisesta jätteestä osaltaan monipuolistaa energialähteitä, ja että biokaasu voi näin ollen lisääntyvässä määrin tukea eurooppalaisen energiansaannin turvallisuutta, kilpailukykyä ja kestävyyttä sekä avata maanviljelijöille uusia tulonsaantimahdollisuuksia; |
4. |
katsoo, että käyttämällä biokaasua erityisesti lämmön ja sähkön tuotantoon voidaan merkittävästi edistää sitovaa tavoitetta, jonka mukaan 20 prosenttia EU:n kaikesta energiankulutuksesta tuotetaan uusiutuvilla energialähteillä vuoteen 2020 mennessä; |
5. |
korostaa, että uusiutuvien energialähteiden kuten biokaasun ja biopolttoaineen avulla yhdessä aurinko- ja tuulienergian kanssa ja ottamalla huomioon myös tehokkaan tutkimustyön tulokset voidaan pitkällä aikavälillä saavuttaa laajempi riippumattomuus fossiilisista polttoaineista ja ydinenergiasta; |
6. |
kannustaa sekä EU:ta että jäsenvaltioita hyödyntämään biokaasuun liittyviä valtavia mahdollisuuksia luomalla suotuisan ympäristön sekä ylläpitämällä ja kehittämällä tukijärjestelmiä, jotka lisäävät investointeja biokaasulaitoksiin ja edistävät niiden ylläpitoa; |
Ympäristö, energiatehokkuus, kestävyys
7. |
korostaa, että karjanlannasta valmistettavaan biokaasuun liittyy lukuisia ympäristöhyötyjä, kuten metaani-, hiilidioksidi-, hiukkas- ja typpioksidipäästöjen pieneneminen, kaasun epämiellyttävän hajun huomattava lieventäminen, lietteen hygienisointi sekä se, että käsitellyn annan sisältämän typen lannoituskapasiteetti paranee, mikä tarkoittaa, että saman lannoitusvaikutuksen aikaan saaminen edellyttää vähemmän typpeä; |
8. |
korostaa, että jätteisiin perustuvasta biopolttoaineiden tuotannosta ei itsessään pitäisi tulla tavoitetta; katsoo, että jätteiden määrän vähentämisen olisi edelleen oltava etusijalla EU:n ja sen jäsenvaltioiden ympäristöpolitiikassa; |
9. |
kehottaa lisäämään lietelannan käyttöä biokaasun osa-aineena, sillä lietelanta tarjoaa vielä monia mahdollisuuksia ja sillä samanaikaisesti vahvistetaan biokaasulaitosten hajautettua luonnetta energian tuottajina; toteaa, että lisäämällä lietelannan käyttöä voidaan huomattavasti vähentää lietelannan varastoinnin aikana tapahtuvia metaanipäästöjä; |
10. |
korostaa, että karjanlanta, kunnan jätevesi ja maatalousteollisuuden jätteet voivat sisältää aineita (bakteereita, viruksia, loisia, raskasmetalleja, haitallisia orgaanisia aineita), jotka saattavat olla uhka kansanterveydelle tai ympäristölle; kehottaa komissiota varmistamaan, että toteutetaan riittäviä varotoimenpiteitä saastumisen, näiden aineiden leviämisen ja niiden aiheuttamien sairauksien välttämiseksi; |
11. |
toteaa, että lietteen ja eläinperäisen tai orgaanisen jätteen käyttö lisää biokaasulaitosten tehokkuutta; toteaa, että eläinperäisen jätteen käyttöön liittyvät hygieniaongelmat ovat useimmissa tapauksissa suhteellisen helposti hallittavissa; |
12. |
kehottaa myös käyttämään perunan kuorien tai hedelmälihan kaltaisia ensimmäisen asteen jalostettuja tuotteita biomassana biokaasulaitoksissa; |
13. |
korostaa, että lähitulevaisuudessa tekniikan ja jätteenkäsittelyn alalla on odotettavissa kehitystä, joka lisää entisestään lannalla, lietteellä ja orgaanisella jätteellä toimivien biokaasulaitosten ympäristö- ja terveyshyötyjä; |
14. |
katsoo, että biokaasulaitosten, samoin kuin eläimiä kasvattavien tilojen, toiminnan on oltava kestävän kehityksen mukaista ja laajuudeltaan alueellisiin oloihin mukautettua, niin että ympäristöhyötyjen myötä hyväksytään myös laajemmin sellaiset eläintilat, joilla on paljon ongelmia sekä naapuristossa että julkisesti esitettyjen valitusten vuoksi; |
15. |
korostaa, että biokaasulaitoksesta, jossa käytetään karjanlantaa, lietettä tai orgaanista jätettä, saattaa huuhtoutua enemmän ammoniakkia, mutta toteaa, että tämän sivuvaikutuksen rajaaminen on suhteellisen helppoa ja että ennaltaehkäisevistä toimenpiteistä pitäisi säätää biokaasulaitoksia koskevassa kansallisessa lainsäädännössä tai määrätä biokaasulaitoksille myönnettävien tukien ehdoissa; |
16. |
vaatii jäsenvaltioita ja komissiota varmistamaan, että biokaasulaitteistoista ei vuoda metaania, koska se voisi vaarantaa biokaasutuotannon myönteisen vaikutuksen ilmaston lämpenemiseen; |
Taloudellinen elinkelpoisuus ja tukijärjestelmät
17. |
toistaa, että kaiken biokaasulaitoksille myönnettävän taloudellisen tuen pitäisi perustua tehokkuuteen, tekniseen kehitykseen, positiiviseen kasvihuonekaasutaseeseen, maatiloille ja maaseutualueille koituvan lisäarvon luomiseen sekä tällaisten laitosten muihin taloudellisiin ja ekologisiin hyötynäkökohtiin; katsoo, että väestön elintarviketurvaa ei saa vaarantaa; |
18. |
panee syvästi huolestuneena merkille, että monissa jäsenvaltioissa toisaalta energia- ja toisaalta elintarvike- ja rehutuotanto kilpailevat yhä enemmän tietyistä maissin kaltaisista maataloustuotteista; korostaa, että tämä kilpailu, joka on johtanut rehun hintojen huomattavaan nousuun; |
19. |
kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita tutkimaan tulevissa biokaasusektorin sääntelyehdotuksissa ympäristönäkökohtien lisäksi myös vaikutukset laadullisesti korkeatasoiseen ja kestävään elintarviketuotantoon; |
20. |
korostaa, että karjanlannan, lietteen sekä eläinperäisen ja orgaanisen jätteen käyttöön perustuva biokaasutuotanto pitäisi asettaa etusijalle, sillä näiden menetelmien hyödyt ovat kestävyyden ja ympäristön kannalta kiistattomat; |
21. |
panee merkille, että biokaasulaitoksen ihanteellinen koko riippuu monista seikoista, jotka ratkaisevat mittakaavaedut ja joita pitäisi tutkia tarkkaan; katsoo, että liiketaloudellisen arvioinnin ja ilmastokaasutaseen lisäksi on ennen kaikkea arvioitava, miten laitoksen koko vaikuttaa ympäröivään maaseutuun, kun on kyse tiettyjen viljelykasvien monokulttuurisen viljelyn laajentamisesta; |
22. |
korostaa, että biokaasulaitosten toiminnanharjoittajien olisi sekä ekologiselta että taloudelliselta kannalta parasta hyödyntää kaikkia saatavilla olevia orgaanisia raaka-aineita; |
23. |
katsoo, että nuori ja innovatiivinen biokaasusektori tarvitsee käynnistystukea, mutta tällaisen rahoituksen tarjoaminen on kuitenkin lopetettava tuotteen ollessa valmis markkinoille; |
24. |
korostaa, että pelkkien kasvien käyttöön perustuvien biokaasulaitosten rahoitusta on jatkettava huolehtien tarkasta seurannasta ja keskittyen edistyneimpiin ja tehokkaimpiin laitoksiin ja järjestelmiin, jotta voidaan turvata EU:n taloudellinen ja tekninen etulyöntiasema tällä alalla ja tarkastella tulevia vaihtoehtoja; |
25. |
pyytää komissiota selvittämään, kuinka energiakasveille voidaan asettaa taloudellista ja ekologista tehokkuutta ja kestävyyttä koskevat kriteerit, jotka tekisivät tästä suhteellisen uudesta tekniikasta ympäristöystävällisemmän ja joilla varmistettaisiin, että ruoan tuotantoon ja tarjontaan liittyviin huolenaiheisiin puututaan kunnolla; |
26. |
kehottaa tehostamaan ponnisteluja uusien biokaasuteknologioiden tutkimiseksi ja edistämiseksi, etenkin biomassan (toisen sukupolven biokaasu) kierrättämiseksi, sen käyttämiseksi biopolttoaineena ja sellaisten biokaasulaitosten kannattavuuden lisäämiseksi, jotka tarjoavat eniten ympäristöhyötyjä, sillä ainoastaan innovatiivisen teknologian kuten kaasun käsittelytekniikan avulla voidaan huomattavasti parantaa biokaasulaitosten tehokkuutta; |
27. |
muistuttaa jäsenvaltioita ja komissiota siitä, ettei biokaasun käyttöä voida edistää ilman lisärahoitusta; muistuttaa, että rahoitusta on osoitettava tutkimukseen ja kehitykseen sekä siihen, että laitoksille tiedotetaan erityisten hankkeiden tuloksista ja että ”vihreän sähkön” ja ”vihreän kaasun” tukea lisätään; |
28. |
muistuttaa, että jäsenvaltiot, jotka kannustavat ”vihreän energian” käyttöön riittävillä hintatuilla tai muilla toimenpiteillä, ovat myös onnistuneet parhaiten edistämään biokaasun käyttöä; |
29. |
katsoo, että ”vihreän kaasun” tuotantoa pitäisi tukea samalla tavalla kuin ”vihreää sähköä”; |
30. |
vaatii komissiota ja jäsenvaltioita varmistamaan, että EU:n ja kansallisten ohjelmien varat ohjataan tehokkaimpiin ja kestävimpiin laitoksiin, erityisesti sähkövoimaloihin ja lämmöntuotantolaitoksiin sekä laitosten ja verkkojen rakentamiseen, jotta niitä voidaan kehittää ja jotta biokaasua voidaan syöttää maakaasuverkkoon; |
31. |
korostaa tässä yhteydessä, että sähkön, lämmön ja maakaasun syöttämisen verkkoihin täytyy tapahtua syrjimättömällä tavalla; vaatii, että biokaasu asetetaan maakaasun kanssa samanlaiseen asemaan, jotta biokaasun kaikki mahdollisuudet voidaan käyttää hyväksi maakaasuverkkoon syöttämisen jälkeen; |
32. |
katsoo, että biokaasulaitosten taloudellista elinkelpoisuutta ja kestävyyttä voidaan lisätä huomattavasti yksinkertaistamalla hiilidioksidikauppaan liittyviä menettelyjä; |
33. |
korostaa, että biokaasulaitokset voivat auttaa viljelijöitä, joiden karjanlannan varastointikapasiteetti ei ole vielä riittävä, ratkaisemaan tämän ongelman taloudellisesti elinkelpoisella tavalla; |
34. |
pyytää komissiota ja jäsenvaltioita varmistamaan, etteivät tarpeettoman pitkät hallinnolliset menettelyt ja säännöt estä biokaasulaitosten perustamista ja lupien myöntämistä orgaanisen jätteen ja lietteen käytölle; |
35. |
toteaa, että biokaasulaitosten hyväksymistä koskevien kansallisten menettelyjen sisällössä ja pituudessa on suuria eroja ja kehottaa jäsenvaltioita huolehtimaan siitä, etteivät aluesuunnittelua ja luvan saantia koskevat kansalliset vaatimukset hidasta tarpeettomasti biokaasulaitosten hyväksymistä; |
36. |
kehottaa, että biokaasulaitosten rakentamista varten otetaan käyttöön yksinkertaistettu rakennuslupamenettely; |
37. kehottaa komissiota laatimaan yhteisen positiivilistan tuotteista, joiden käyttö on sallittu biokaasu |
laitoksissa, jotta taataan yhtäläiset mahdollisuudet viljelijöille eri jäsenvaltioissa; |
38. |
rohkaisee viljelijöitä toimimaan yhteistyössä biokaasulaitosten perustamisessa ja niiden toiminnan harjoittamisessa; |
EU:n lainsäädännön tarkistaminen
39. |
kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita kehittämään johdonmukaista biokaasupolitiikkaa; pyytää komissiota esittämään biokaasusta ja sen käytön edistämisestä EU:ssa erityisen kertomuksen, jossa kerrotaan pääpiirteittäin, mitä muutoksia yhteisön ja jäsenvaltioiden lainsäädäntöön on tehtävä biokaasualan kasvun helpottamiseksi entisestään, ja jossa kerrotaan tehokkaimmista tavoista käyttää EU:n rahastoja ja ohjelmia ja annetaan esimerkkejä parhaista käytännöistä; vaatii lisäksi, että tehdään arvio eri biokaasuntuotantotapojen vaikutuksista ilmastoon, maaseudun ekologiaan, maaseutualueiden tuloihin sekä maailmanlaajuiseen elintarviketurvaan; |
40. |
kannattaa biokaasun käytön edistämisen sisällyttämistä täysimääräisesti ehdotettuun uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian käytön edistämistä koskevaan direktiiviin (KOM(2008)0019) seuraavia osatekijöitä painottaen:
|
41. |
vaatii komissiota esittelemään mahdollisimman pian ehdotuksen biojätedirektiiviksi, jossa säädetään myös laatuvaatimuksista; kehottaa komissiota tarkastelemaan mahdollisuutta antaa yhdistetty biokaasu- ja biojätedirektiivi; |
42. |
pyytää komissiota esittämään säädösehdotuksia biokaasulaitosten jätteiden käytöstä; pyytää komissiota varmistamaan, että biokaasulaitoksissa saa käyttää ainoastaan sellaista orgaanista ainesta, joka ei ole este jätteiden käytölle ympäristöä vaarantamatta; pyytää komissiota harkitsemaan, että se kieltäisi kasvua edistävien aineiden käytön raskasmetalleja sisältävässä eläinrehussa, mikäli tämä osoittautuu EU:n laajuiseksi ongelmaksi biokaasulaitosten jätteiden myöhemmässä käytössä pelloilla; |
43. |
pyytää komissiota varmistamaan, että ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi annettu 15. tammikuuta 2008 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/1/EY (10), nitraattidirektiivit (11), puhdistamolietedirektiivi (12), vesipuitedirektiivi (13), lintudirektiivi (14), luontotyyppidirektiivi (15) ja raskasmetalleja koskeva lainsäädäntö pannaan tehokkaasti täytäntöön kaikissa jäsenvaltioissa ja kaikilla alueilla, mikä tekee karjanlannan ja lietteen käyttöön perustuvista biokaasulaitoksista houkuttelevamman vaihtoehdon; |
44. |
vaatii komissiota esittelemään mahdollisimman pian strategian biokaasulaitosten liittämisestä Kioton mekanismiin esimerkiksi ottamalla käyttöön vihreät sertifikaatit, myöntämällä biokaasulaitosten tuottamalle sähkölle ja lämmölle erityisiä hyvityksiä tai verohelpotuksia tai toteuttamalla muita toimenpiteitä; korostaa, että tämä lisäisi biokaasulaitosten kustannustehokkuutta ja muuttaisi samalla maatalousalan pyrkimyksiä torjua ilmastonmuutosta avoimempaan suuntaan; |
45. |
kehottaa arvioimaan nitraattidirektiivin tarpeellisuuden pohjavesidirektiivin täysimääräisen täytäntöönpanon jälkeen; |
46. |
korostaa, että keinolannoitteiden käyttöä ei saa suosia EU:n lainsäädännössä eläinten lannan käytön ja biokaasulaitosten sivutuotteiden käytön kustannuksella; kehottaa sen vuoksi ensimmäisenä askeleena tarkistamaan pikaisesti karjanlannan määritelmän nitraattidirektiivissä; |
47. |
pyytää komissiota edistämään biokaasun syöttämistä maakaasuverkkoihin antamalla asiasta suosituksia tai direktiivin; |
48. |
pyytää komissiota esittelemään mahdollisimman pian ehdotuksia eläinperäisten sivutuotteiden ja maatalouskasvien viljelystä syntyvien sivutuotteiden käytön lisäämisestä biokaasuntuotannossa, kuten edellä mainitussa, 7. joulukuuta 2005 päivätyssä komission tiedonannossa todetaan; |
49. |
vaatii, että jäsenvaltiot, joiden nykyisiin kansallisiin kehitysohjelmiin ei ole sisällytetty lainkaan tai riittävästi toimenpiteitä, sisällyttävät biokaasun nykyisten, maaseudun kehittämistä tai aluekehitystä koskevien ohjelmiensa väliarviointiin ja ehdottavat tulevia toimia; |
50. |
kehottaa komissiota varmistamaan jäsenvaltioiden välisen yhteistyön ja koordinaation myös niiden jäsenvaltioiden kanssa, joissa ei ole tällä hetkellä biokaasulaitoksia tai joissa niitä on vain muutama, jotta ne voivat oppia toistensa parhaista käytännöistä biokaasulaitosten osalta tiedon ja teknologian jakamisen avulla; |
51. |
pyytää komissiota esittelemään Euroopan parlamentille 15. joulukuuta 2008 mennessä EU:n biokaasuntuotannosta ja sen tulevaisuudennäkymistä johdonmukaisen kertomuksen, johon sisältyy vaikutustenarviointi ja jossa otetaan huomioon parlamentin ehdotukset ja alalla saavutettu edistys; |
52. |
kehottaa Euroopan unionin neuvoston nykyistä puheenjohtajavaltiota ja tulevia puheenjohtajavaltioita jatkamaan keskusteluja siitä, miten edistää kestävää biokaasutuotantoa; huomauttaa, että biokaasulaitosten kestävän tukemisen olisi myös sisällettävä lämmön ja sähkön yhteistuotanto; * ** |
53. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle ja komissiolle sekä jäsenvaltioiden parlamenteille ja hallituksille. |
(1) EYVL L 283, 27.10.2001, s. 33, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2006/108/EY (EUVL L 363, 20.12.2006, s. 414).
(2) EUVL L 176, 15.7.2003, s. 29, päätös sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä N:o 787/2004/EY (EUVL L 138, 30.4.2004, s. 12).
(3) EUVL L 123, 17.5.2003, s. 42.
(4) EUVL L 270, 21.10.2003, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 146/2008 (EUVL L 46, 21.2.2008, s. 1).
(5) EUVL L 277, 21.10.2005, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 146/2008.
(6) EUVL L 49, 19.2.2004, s. 1.
(7) EUVL L 283, 31.10.2003, s. 51, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2004/75/EY (EUVL L 157, 30.4.2004, s. 100).
(8) EUVL C 227 E, 21.9.2006, s. 599.
(9) EUVL C 292 E, 1.12.2006, s. 140.
(10) EUVL L 24, 29.1.2008, s. 8.
(11) Neuvoston direktiivi 91/676/ETY, annettu 12. joulukuuta 1991, vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta (EYVL L 375, 31.12.1991, s. 1), direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1882/2003 (EUVL L 284, 31.10.2003, s. 1).
(12) Neuvoston direktiivi 86/278/ETY, annettu 12. kesäkuuta 1986, ympäristön, erityisesti maaperän, suojelusta käytettäessä puhdistamolietettä maanviljelyssä (EYVL L 181, 4.7.1986, s. 6), direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 807/2003 (EUVL L 122, 16.5.2003, s. 36).
(13) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/60/EY, annettu 23. lokakuuta 2000, yhteisön vesipolitiikan puitteista (EYVL L 327, 22.12.2000, s. 1), direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä N:o 2455/2001/EY (EYVL L 331, 15.12.2001, s. 1).
(14) Neuvoston direktiivi 79/409/ETY, annettu 2. huhtikuuta 1979, luonnonvaraisten lintujen suojelusta (EYVL L 103, 25.4.1979, s. 1), direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2006/105/EY (EUVL L 363, 20.12.2006, s. 368).
(15) Neuvoston direktiivi 92/43/ETY, annettu 21. toukokuuta 1992, luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta EYVL L 206, 22.7.1992, s. 7), direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2006/105/EY.
Torstai 13. maaliskuuta 2008
20.3.2009 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 66/35 |
Energiatehokkuutta ja uusiutuvien energialähteiden käyttöä edistävä maailmanlaajuinen rahasto
P6_TA(2008)0096
Euroopan parlamentin päätöslauselma 13. maaliskuuta 2008 energiatehokkuutta ja uusiutuvien energialähteiden käyttöä edistävästä maailmanlaajuisesta rahastosta (2007/2188(INI))
(2009/C 66 E/06)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon komission tiedonannon ”Julkisen ja yksityisen rahoituksen kanavointi ilmastoystävällisten, kohtuuhintaisten ja varmojen energiapalvelujen maailmanlaajuisen saatavuuden parantamiseksi: energiatehokkuutta ja uusiutuvien energialähteiden käyttöä edistävä maailmanlaajuinen rahasto” (KOM(2006)0583), |
— |
ottaa huomioon Brysselissä 8. ja 9. maaliskuuta 2007 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan päätelmät, |
— |
ottaa huomioon 25. syyskuuta 2007 antamansa päätöslauselman Euroopan etenemissuunnitelmasta uusiutuvia energiamuotoja varten (1), |
— |
ottaa huomioon 1. kesäkuuta 2006 antamansa päätöslauselman energiatehokkuudesta annetusta vihreästä kirjasta ”Enemmän tuloksia vähemmällä” (2), |
— |
ottaa huomioon 14. joulukuuta 2006 antamansa päätöslauselman biomassaan ja biopolttoaineisiin sovellettavasta strategiasta (3), |
— |
ottaa huomioon 29. syyskuuta 2005 antamansa päätöslauselman uusiutuvien energialähteiden osuudesta EU:ssa sekä ehdotuksista konkreettisiksi toimiksi (4), |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 45 artiklan, |
— |
ottaa huomioon teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietinnön sekä kehitysyhteistyövaliokunnan ja ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan lausunnot (A6-0006/2008), |
A. |
katsoo, että tavoite, jonka mukaan koko maailman keskimääräisen lämpötilan nousu saa olla enintään 2 °C, voidaan saavuttaa vain lisäämällä uusiutuvien energialähteiden käyttöä ja energiatehokkuutta niin, että saavutettuaan huipputasonsa vuonna 2015 koko maailman päästöt vähenevät, |
B. |
ottaa huomioon, että ilmastonmuutoksen taloudellisia näkökohtia koskevan Sternin raportin (lokakuu 2006) sekä hallitustenvälisen ilmastonmuutospaneelin raporttien mukaan köyhimmät maat ja kansat kärsivät aikaisimmin ja eniten ilmastonmuutoksen vaikutuksista, |
C. |
katsoo, että uusiutuvat energialähteet ja energiansäästö ovat energiapalvelujen kestävän saatavuuden keskeisiä osatekijöitä ja auttavat osaltaan
|
D. |
ottaa huomioon, että maailman valtioiden päämiehet sopivat kestävän kehityksen maailmanlaajuisessa huippukokouksessa vuonna 2002 puolittavansa niiden ihmisten määrän, joilla ei ole mahdollisuutta käyttää perusenergiapalveluja — tällä hetkellä 1,6 miljardia ihmistä; katsoo, että jos nykysuuntaus jatkuu, tätä tavoitetta ei koskaan saavuteta, |
E. |
katsoo, että kestäviä ratkaisuja kehitysmaiden energiahaasteisiin olisi pyrittävä saavuttamaan lisäämällä uusiutuvien energialähteiden käyttöä, parantamalla edelleen energiatehokkuutta ja säästämällä energiaa, |
F. |
katsoo, että avoimuus ja vastuuvelvollisuus julkisia ja yksityisiä sijoittajia kohtaan on erittäin tärkeää arvioitaessa ja mahdollisesti lisättäessä energiatehokkuutta ja uusiutuvien energialähteiden käyttöä edistävän maailmanlaajuisen rahaston tarjoamaa tukea ja että valvonta tulee olemaan tiivistä varsinkin rahaston täytäntöönpanon ensimmäisinä vuosina, |
1. |
pitää tervetulleena komission ehdotusta energiatehokkuutta ja uusiutuvien energialähteiden käyttöä edistävästä maailmanlaajuisesta rahastosta (Global Energy Efficiency and Renewable Energy Fund, Geeref); |
2. |
uskoo, että etenkin kehitysmaiden ja nousevien talouksien kestävä kehitys, jolle ovat ominaisia alhaiset kasvihuonekaasupäästöt, puhdas ilma ja kestävät energiatoimitukset, on saavutettavissa vain varmistamalla uusiutuvaan energiaan perustuvien teknologioiden käyttö paikallisia energialähteitä hyödyntäen ja parantamalla energian saatavuutta siten, että suositaan investointeja jakeluun syrjäisillä alueilla ja hajautettuihin toimitusyksiköihin; |
3. |
katsoo, että rahaston keskeisinä tavoitteina tulisi olla energiatehokkuuden, energian säästämisen ja uusiutuvien energialähteiden käytön edistäminen, kasvihuonekaasupäästöjen sekä muiden uhkien vähentäminen, energiapalvelujen saavutettavuuden parantaminen köyhimmissä maissa sekä energialähteiden monipuolistaminen kehitysmaissa; |
4. |
suhtautuu erityisen myönteisesti siihen, että rahastossa keskitytään lisäämään yksityisiä investointeja tarjoamalla riskipääomaa, sillä tämä on ratkaisevan tärkeää, jotta kehitysmaissa pystytään pitkällä aikavälillä toteuttamaan menestyksekkäästi kestäviä energiahankkeita; |
5. |
kehottaa komissiota varmistamaan, että kaiken hankkeille ja teknologian valinnalle myönnettävän tuen edellytyksenä on, että täytetään kattavat kestävyyskriteerit ja edistetään kestävää kehitystä, ja että tuki riippuu myös maantieteellisistä erityispiirteistä ja käytettävissä olevista alueellisista resursseista; |
6. |
kehottaa komissiota keskittymään rahaston täytäntöönpanossa pieniin hankkeisiin, joiden osalta on vaikeinta houkutella yksityissektorin investointeja; katsoo, että komission tulisi tarkistaa säännöllisesti yksittäisille hankkeille asetettua 10 miljoonan euron ylärajaa ja varata vähintään kolmasosa käytettävissä olevista varoista pieniin alle miljoonan euron hankkeisiin; |
7. |
kehottaa komissiota varmistamaan, että saadakseen tukea kehitysmaiden kaikkien biomassahankkeiden, myös vesien ja jätevesien käsittelyhankkeiden, on täytettävä tiukat kestävyyskriteerit, joilla varmistetaan, että tuetaan vain kaikkein kestävimpiä teknologioita, ja että otetaan huomioon biomassan koko elinkaaren aikaiset vaikutukset kasvihuonekaasupäästöihin, ilman laatuun, maaseudun kehittämiseen, sosiaalis-taloudellisiin oloihin ja luonnon monimuotoisuuteen sekä luonnonmetsien suojeluun ja ruokatuotannon turvaamiseen kaikille parhaita paikallisia maatalouskäytänteitä kehittämällä; |
8. |
kehottaa komissiota varmistamaan, että Geeref tukee aurinkosähköhankkeita, ja kehottaa komissiota tukemaan älykkäiden verkkoteknologioiden kehittämistä; kannustaa erityisesti tekemään maaseudun köyhille asukkaille soveltuvia investointeja, kuten sähköistys uusiutuvalla energialla (vesivoima, aurinko- ja tuulienergia sekä biomassa), aurinkoenergialla toimivat lämmittimet, pastörointilaitteet ja keittimet, tuulipumput ja entistä paremmat liedet; pitää tärkeänä myös tukea mikroluottojärjestelmille, joilla edistetään paikallista osallistumista energiahankkeisiin; |
9. |
vaatii, että Geeref ei saa tukea yli miljoonan euron suuruisia hankkeita, jotka koskevat perinteisiä energialähteitä ja biomassan yhteispolttoa nykyisissä tai uusissa hiilivoimaloissa, fossiilisten polttoaineiden pienimuotoista käyttöä (esimerkiksi dieselgeneraattoreissa) tai maatalousperäisten polttoaineiden laajamittaista tuotantoa; kehottaa komissiota varmistamaan, että Geerefin rahoittamien alarahastojen investoinneilla ei tueta tämän tyyppisiä teknologioita; kehottaa sen vuoksi komissiota varmistamaan, että hallintosopimuksilla ja hankkeiden valintakriteereillä suljetaan pois tällaisten hankkeiden valinta; |
10. |
katsoo, että tuki olisi mahdollisuuksien mukaan keskitettävä hankkeisiin, joissa yhdistyvät uusiutuvia energialähteitä hyödyntävä teknologia ja energiatehokkuuden parantaminen, kuten rakennuskannan, valaistuksen ja kylmäketjun parannushankkeisiin; |
11. |
kehottaa koordinoimaan Geerefin ja komission ehdottaman energiatehokkuutta käsittelevän kansainvälisen yhteistyöfoorumin tulevat toimet tutkimus-, kehitys- ja esikuva-analyysiyhteistyön parantamiseksi; |
12. |
kehottaa komissiota varmistamaan, että rahasto tukee kehitysmaiden paikallisten markkinoiden, teollisuuden ja valmiuksien kehittämistä esimerkiksi tukemalla paikallisia pk-yrityksiä, jotta ne voivat ottaa vastuun uusien teknologioiden myynninedistämisestä tietyllä alueella; |
13. |
katsoo, että rahastoa tulisi käyttää myös siihen, että luodaan mahdollisuuksia erityisesti jäsenvaltioiden pk-yrityksille antaa teknistä taitotietoaan kestävien energiateknologioiden kehittämiseen ja käyttöönottoon kehitysmaissa; |
14. |
kehottaa komissiota varmistamaan, että rahasto on johdonmukainen jäsenvaltioiden ja EU:n muiden kehitysyhteistyöpolitiikkojen ja kehitysmaihin suunnattujen energia-aloitteiden kanssa ja täydentää niitä; |
15. |
kehottaa komissiota varmistamaan, että rahasto toimii tehokkaasti monien muiden kestäviä energiahankkeita kehitysmaissa tukevien kansainvälisten aloitteiden ja rahastojen rinnalla ja täydentää niitä, Maailmanpankin ja alueellisten kehityspankkien johtamat ja kestävän kehityksen huippukokouksessa vuonna 2002 käynnistetyt aloitteet mukaan luettuina; |
16. |
kehottaa komissiota huolehtimaan siitä, että rahasto osaltaan poistaa puhtaan kehityksen mekanismin (CDM) käyttämisen esteitä tietyissä maissa, erityisesti vähiten kehittyneissä maissa, ja että sillä edelleen kannustetaan CDM-hankkeisiin, jotka tuovat todellista lisäarvoa, joilla on myönteisiä vaikutuksia kestävään kehitykseen ja jotka täyttävät Gold Standard -kriteerit; |
17. |
kehottaa komissiota miettimään mahdollisuuksia laajentaa rahastoa ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen mukaisen vuoden 2012 jälkeisen järjestelyn yhteydessä ottaen huomioon, että kestävän energian aikaansaaminen kehitysmaissa on ratkaisevan tärkeää tämän sopimuksen tavoitteen saavuttamisen kannalta; |
18. |
pahoittelee sitä, että Geeref-rahaston ehdotettu vähimmäisrahoitustavoite 100 miljoonaa euroa, josta vain 15 miljoonaa euroa annettaisiin kummallekin vuosista 2007 ja 2008, on täysin riittämätön Geerefin osuudeksi, kun tavoitteena on lisätä energiatehokkuutta ja uusiutuvia energialähteitä koskevien hankkeiden osuutta ja edistää olennaisesti kestävää kehitystä, ja että toistaiseksi vain harvat maat ovat päättäneet osallistua rahaston rahoitukseen; kehottaa siksi komissiota lisäämään rahoitusosuuttaan ja kannustamaan samalla jäsenvaltioita ja monenvälisiä rahoituslaitoksia yhdistämään voimansa rahaston koon kasvattamiseksi merkittävästi; kehottaa nykyistä useampia jäsenvaltioita tarjoamaan rahoitustukea; |
19. |
katsoo, että avoimen Geeref-rahaston keskeisenä tavoitteena tulisi ensimmäisinä vuosina olla kehittää lisärahoitusta houkuttelevia esimerkkejä ja lisätä siten investointeja uusiutuvaan energiaan ja energiatehokkuuteen kehitysmaissa ja siirtymätalousmaissa sekä pelastaa energiaköyhyydeltä huomattavasti enemmän ihmisiä kuin vain arvioidut 1–3 miljoonaa ihmistä; |
20. |
korostaa, että Geerefissä on annettava etusija vähiten kehittyneiden maiden erityistarpeiden tyydyttämiselle ja interventioille, joilla on todistetusti vahvoja kytköksiä köyhyyden vähentämiseen; toteaa, että Geeref tukee alueellisia alarahastoja, jotka koskevat Saharan eteläpuolista Afrikkaa, Karibiaa ja Tyynenmeren saarivaltioita, Euroopan naapuruusmaita (mukaan luettuna Pohjois-Afrikka ja EU:n ulkopuolinen Itä-Eurooppa), Latinalaista Amerikkaa ja Aasiaa; kehottaa kuitenkin kiinnittämään erityistä huomiota AKT-maiden tarpeisiin; kehottaa komissiota varmistamaan varoja jaettaessa, että niitä ei jaeta vain yhteen tai kahteen alarahastoon; suosittaa painokkaasti, että Kiinaa ja Venäjää koskevat alarahastot, jos ne sisällytetään investointisalkkuun, eivät saisi viedä kaikkia käytettävissä olevia resursseja ja että niitä käytettäisiin varsinkin pilottihankkeisiin; |
21. |
tunnustaa kuitenkin, että Geeref-välineellä saattaa nykyisessä muodossaan olla vaikeuksia täyttää OECD:n kehitysapukomitean (DAC) asettamia julkisen kehitysavun (ODA) kriteereitä, koska sijoitukset ohjautuvat ennemminkin ennakoidun taloudellisen tuoton kuin kehitysaputarpeiden mukaisesti; tunnustaa riskin, että köyhyyden vähentäminen, joka on mainittu Geerefin keskeisenä tavoitteena, saattaa jäädä ainoastaan rahaston toissijaiseksi tavoitteeksi; painottaa tämän vuoksi, että sen lisäksi, että luodaan selkeät kehittämiskriteerit Geeref-rahoitukseen oikeutettujen hankkeiden valitsemiseksi, komission on merkittävästi lisättävä myös tukeen perustuvaa kehitysapua, jotta köyhimmille yhteisöille voitaisiin tarjota kestäviä energiapalveluja; |
22. |
kehottaa komissiota raportoimaan säännöllisesti rahaston täytäntöönpanon edistymisestä ja siitä tuetuista hankkeista ja erityisesti toimittamaan parlamentille vuosittain kertomuksen edistymisestä; |
23. |
kehottaa komissiota ehdottamaan keinoja, joilla voidaan helpottaa tiivistä yhteydenpitoa ja eri hankkeista, niiden tuloksista ja niiden kestävän kehityksen panoksesta saatujen kokemusten vaihtoa; |
24. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle ja komissiolle. |
(1) Hyväksytyt tekstit, P6_TA(2007)0406.
(2) EUVL C 298 E, 8.12.2006, s. 273.
(3) EUVL C 317 E, 23.12.2006, s. 890.
(4) EUVL C 227 E, 21.9.2006, s. 599.
20.3.2009 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 66/38 |
EU:n kehitysyhteistyöpolitiikan haasteet uusille jäsenvaltioille
P6_TA(2008)0097
Euroopan parlamentin päätöslauselma 13. maaliskuuta 2008 EU:n kehitysyhteistyöpolitiikan haasteista uusille jäsenvaltioille (2007/2140(INI))
(2009/C 66 E/07)
Euroopan parlamentti, joka
Kehitysyhteistyötä koskeva lainsäädäntö
— |
ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 177–181 artiklan, |
— |
ottaa huomioon Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän jäsenten sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välisen Cotonoussa 23. kesäkuuta 2000 allekirjoitetun kumppanuussopimuksen (1), sellaisena kuin se on muutettuna Luxemburgissa 25. kesäkuuta 2005 allekirjoitetulla kumppanuussopimuksen muuttamista koskevalla sopimuksella (2), |
— |
ottaa huomioon Yhdistyneiden kansakuntien vuonna 2000 antaman vuosituhatjulistuksen, YK:n vuonna 2005 laatiman raportin ”Investing in Development” sekä vuosituhannen kehitystavoitteet (vuosituhattavoitteet), |
— |
ottaa huomioon 2. maaliskuuta 2005 annetun Pariisin julistuksen kehitysavun tuloksellisuudesta, |
— |
ottaa huomioon vuoden 2002 Monterreyn konsensuksen kehitysrahoituksesta, |
— |
ottaa huomioon neuvoston ja neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien, Euroopan parlamentin ja komission yhteisen julkilausuman Euroopan unionin kehityspolitiikasta: ”Eurooppalainen konsensus” (kehityspolitiikkaa koskeva eurooppalainen konsensus) (3), |
— |
ottaa huomioon neuvoston ja neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien, Euroopan parlamentin ja komission yhteisen julkilausuman ”Eurooppalainen konsensus humanitaarisesta avusta” (4), |
— |
ottaa huomioon neuvoston ja neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien 15. toukokuuta 2007 antamat päätelmät kehitysyhteistyöpolitiikan täydentävyyttä ja työnjakoa koskevista EU:n menettelysäännöistä, |
— |
ottaa huomioon komission tiedonannon ”Kehitykseen vaikuttavien politiikkojen johdonmukaisuus — Kehityksen vauhdittaminen vuosituhattavoitteiden saavuttamiseksi” (KOM(2005)0134), |
— |
ottaa huomioon komission tiedonannon ”Kehityksen vauhdittaminen vuosituhattavoitteiden saavuttamiseksi — Kehityksen rahoittaminen ja avun tuloksellisuus” (KOM(2005)0133), |
— |
ottaa huomioon komission tiedonannon ”EU:n kehitysavun määrän lisääminen, laadun parantaminen ja täytäntöönpanon nopeuttaminen” (KOM(2006)0087) sekä siihen perustuvat yleisten asioiden ja ulkosuhteiden neuvoston 11. huhtikuuta 2006 antamat päätelmät, |
— |
ottaa huomioon komission tiedonannon ”Vuosikertomus 2006 Euroopan yhteisön kehitysyhteistyöpolitiikasta ja ulkoisen avun täytäntöönpanosta” (KOM(2006)0326), |
— |
ottaa huomioon kehitysyhteistyön rahoitusvälineen perustamisesta 18. joulukuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1905/2006 (5), |
— |
ottaa huomioon komission tiedonannon ”Kehityspolitiikkaa koskeva eurooppalainen konsensus ja hallintotapa: kohti yhdenmukaista lähestymistapaa Euroopan unionissa” (KOM(2006)0421), |
— |
ottaa huomioon Tšekin tasavallan kansainvälisen kehitysyhteistyöpolitiikan ja muun muassa kahdenvälistä kehitysyhteistyötä vuonna 2007 koskevan suunnitelman sekä Angolaa ja Sambiaa koskevat maakohtaiset strategia-asiakirjat, |
— |
ottaa huomioon Unkarin kansainvälisen kehitysyhteistyöpolitiikan, |
— |
ottaa huomioon Latvian kehitysyhteistyöpoliittisen ohjelman vuosiksi 2006–2010, |
— |
ottaa huomioon Liettuan kehitysyhteistyöpolitiikan vuosiksi 2006–2010, |
— |
ottaa huomioon Viron kehitysyhteistyö- ja humanitaarisen avun strategian vuosiksi 2006–2010, |
— |
ottaa huomioon Puolan vuonna 2003 laatiman kehitysyhteistyöstrategian sekä Puolan vuoden 2007 kehitysapuohjelman, |
— |
ottaa huomioon Romanian kansallisen strategian kansainvälistä kehitysyhteistyötä varten, |
— |
ottaa huomioon Slovakian julkisen kehitysavun keskipitkän aikavälin strategian vuosiksi 2003–2008 sekä Slovakian vuoden 2006 julkisen kehitysapuohjelman, |
— |
ottaa huomioon Slovenian kehitysyhteistyön vuosina 2002–2004, |
— |
ottaa huomioon hätäavun ja kehitysyhteistyön alalla toimivien eurooppalaisten kansalaisjärjestöjen yhteenliittymän (Concord) vuoden 2007 kehitysavun seurantaraportin ”Hold the Applause! EU governments risk breaking aid promises”, johon sisältyy kansalaisjärjestöjen arvio kunkin jäsenvaltion antamasta julkisesta kehitysavusta, |
— |
ottaa huomioon EU:n Keski-Aasian strategian (uusi kumppanuusstrategia) vuosiksi 2007–2013, |
— |
ottaa huomioon EU:n toimielinten, jäsenvaltioiden sekä kansalaisyhteiskunnan ja muiden sidosryhmien edustajien laatiman, kehitysyhteistyötä koskevaa opetusta ja tietoisuuden lisäämistä käsittelevän strategisen puiteasiakirjan ”European Consensus on Development: the Contribution of Development Education and Awareness Raising”, joka esiteltiin Lissabonissa marraskuussa 2007 järjestetyillä Euroopan kehitysyhteistyöpäivillä, |
— |
ottaa huomioon 7.–9. marraskuuta 2006 järjestetyn eurooppalaisen konferenssin kansalaisjärjestöjen viestinnästä, |
— |
ottaa huomioon (kehitysyhteistyöasioiden) neuvoston 8. marraskuuta 2001 antaman päätöslauselman kehitysyhteistyötä koskevasta opetuksesta ja eurooppalaisen yleisön kehitysyhteistyötä koskevan tietoisuuden lisäämisestä, |
— |
ottaa huomioon julkilausuman eurooppalaisesta puitestrategiasta vuoteen 2015 saakka globaalikasvatuksen parantamiseksi ja lisäämiseksi Euroopassa, jonka antoi Maastrichtissa 15.–17. marraskuuta 2002 kokoontunut Euroopan laajuisen globaalikasvatuksen foorumi, johon osallistui Euroopan neuvoston jäsenvaltioiden parlamenttien jäseniä, paikallis- ja alueviranomaisia ja kansalaisyhteiskunnan järjestöjä, |
— |
ottaa huomioon Palermossa vuonna 2003 aloitetut keskustelut, joiden tavoitteena oli perustaa epävirallinen keskustelufoorumi, jonka puitteissa alan toimijat voisivat vaihtaa mielipiteitä eurooppalaisen kehitysavun edistysaskelista ja ongelmista ja täydentää siten epävirallisesti komission virallisia kuulemismenettelyjä, |
— |
ottaa huomioon Brysselissä 19. ja 20. toukokuuta 2005 järjestetyn tietoisuuden lisäämistä ja kehitysyhteistyötä koskevaa opetusta sekä pohjoisen ja eteläisen pallonpuoliskon välisen yhteenkuuluvuuden edistämistä käsitelleen eurooppalaisen konferenssin, |
— |
ottaa huomioon Helsingissä 3. ja 4. heinäkuuta 2006 järjestetyn konferenssin kehitysyhteistyötä koskevasta opetuksesta Euroopassa, |
— |
ottaa huomioon Saksan, Portugalin ja Slovenian puheenjohtajuuskausien 18 kuukauden kehityspoliittisen ohjelman, |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 49 artiklan, |
— |
ottaa huomioon komission tiedonannon ”Laajempi Eurooppa ja naapuruus: uusi kehys suhteille EU:n itäisiin ja eteläisiin naapureihin” (KOM(2003)0104) sekä 20. marraskuuta 2003 antamansa päätöslauselman laajemmasta Euroopasta ja naapuruudesta: uusi kehys suhteille EU:n itäisiin ja eteläisiin naapureihin (6), |
— |
ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston Brysselissä 12. joulukuuta 2003 hyväksymän asiakirjan ”Turvallinen Eurooppa entistä paremmassa maailmassa: Euroopan turvallisuusstrategia”, |
— |
ottaa huomioon komission tiedonannon ”Euroopan naapuruuspolitiikka — Strategia-asiakirja” (KOM(2004)0373), |
— |
ottaa huomioon komission tiedonannon Euroopan naapuruuspolitiikan toimintasuunnitelmia koskevista komission ehdotuksista (KOM(2004)0795), |
— |
ottaa huomioon komission tiedonannon ”Euroopan naapuruuspolitiikka — Armeniaa, Azerbaidžania, Georgiaa, Egyptiä ja Libanonia koskevat suositukset” (KOM(2005)0072), |
— |
ottaa huomioon komission tiedonannon neuvostolle ja Euroopan parlamentille Euroopan naapuruuspolitiikan lujittamisesta (KOM(2006)0726), |
— |
ottaa huomioon komission 14. marraskuuta 2006 hyväksymän Etelä-Kaukasiaa (Armenia, Azerbaidžan, Georgia) koskevan toimintasuunnitelman, |
— |
ottaa huomioon Euroopan naapuruuspolitiikan lujittamista koskevaan komission tiedonantoon liitetyn komission yksiköiden valmisteluasiakirjan (SEC(2006)1504), |
— |
ottaa huomioon komission tiedonannon ”Vuosikertomus 2007 Euroopan yhteisön kehitysyhteistyöpolitiikasta ja ulkomaanavun täytäntöönpanosta vuonna 2006” (KOM(2007)0349) liitteenä olevan komission työasiakirjan (SEC(2007)0840), |
— |
ottaa huomioon selvitykset Euroopan naapuruuspolitiikan edistymisestä Ukrainassa (SEC(2006)1505) ja Moldovassa (SEC(2006)1506), |
— |
ottaa huomioon komission 24. marraskuuta 2005 antaman lehdistötiedotteen ”European Neighbourhood Policy: A Year of Progress” (IP/05/1467), |
— |
ottaa huomioon komission jäsenen Ferrero-Waldnerin komissiolle antaman tiedonannon Euroopan naapuruuspolitiikan toteuttamisesta ja tukemisesta (SEC(2005)1521), |
— |
ottaa huomioon eurooppalaista naapuruuden ja kumppanuuden välinettä koskevista yleisistä määräyksistä 24. lokakuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1638/2006 (7) (ENPI-väline), |
— |
ottaa huomioon eurooppalaisen naapuruuspolitiikan edunsaajamaiden sekä Venäjän oikeudesta saada tiedonvaihto-ohjelman (TAIEX) tukea 23. tammikuuta 2006 tehdyn neuvoston päätöksen 2006/62/EY (8), |
— |
ottaa huomioon päätöksen 2000/24/EY muuttamisesta Euroopan unionin laajentumisen ja Euroopan naapuruuspolitiikan huomioon ottamiseksi 22. joulukuuta 2004 tehdyn neuvoston päätöksen 2005/47/EY (9), |
— |
ottaa huomioon Valkovenäjää, Moldovaa, Ukrainaa, Armeniaa, Azerbaidžania ja Georgiaa koskevan kertomuksen ”Eurooppalainen naapuruuden ja kumppanuuden väline: maakohtainen strategia-asiakirja 2007–2013 ja kansallinen maaohjelma 2007–2010”, |
— |
ottaa huomioon EY:n ja ENPI:n laatiman itäisiä alueita koskevan alueellisen strategia-asiakirjan vuosiksi 2007–2013, joka täydentää komission laatimia maakohtaisia strategia-asiakirjoja, |
— |
ottaa huomioon ENPI:n laatiman itäisiä alueita koskevan alustavan alueellisen ohjelman vuosiksi 2007–2010, jossa määritellään yksityiskohtaisemmin uuden ENPI:n itäisten alueiden kiintiön puitteissa toteutettujen toimien painopisteet, |
— |
ottaa huomioon komission tiedonannon ”Mustanmeren synergia — uusi alueellinen yhteistyöaloite” (KOM(2007)0160), |
— |
ottaa huomioon komission tiedonannon yleisestä toimintamallista Euroopan naapuruuspolitiikan piiriin kuuluvien maiden osallistumiselle yhteisön virastojen ja ohjelmien toimintaan (KOM(2006)0724), |
— |
ottaa huomioon talouden ja rahoituksen pääosaston Occasional Papers -julkaisusarjassa kesäkuussa 2006 julkaistun asiakirjan ”European Neighbourhood Policy: Economic Review of ENP Countries”, |
— |
ottaa huomioon komission heinäkuussa 2007 alulle paneman valmiuksien toisen kehittämisjärjestelmän (CBSII), jonka avulla uusia jäsenvaltioita ja ehdokasvaltioita tuetaan kehitysyhteistyön alalla, |
— |
ottaa huomioon 19. tammikuuta 2006 antamansa päätöslauselman Euroopan naapuruuspolitiikasta (10), |
— |
ottaa huomioon kumppanuus- ja yhteistyösopimukset, |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 45 artiklan, |
— |
ottaa huomioon kehitysyhteistyövaliokunnan mietinnön (A6-0036/2008), |
Yleisiä huomioita
A. |
ottaa huomioon, että EU antoi vuonna 2006 kaikkiaan 47 524 miljoonaa euroa julkista kehitysapua, mikä on 57 prosenttia maailmanlaajuisesta kehitysavusta, ja summan odotetaan nousevan 78 626 miljoonaan euroon vuoteen 2010 mennessä, |
B. |
ottaa huomioon, että uudet jäsenvaltiot ovat sitoutuneet saavuttamaan kehitysaputavoitteen, joka on 0,17 prosenttia bruttokansantulosta (BKTL) vuoteen 2010 mennessä ja 0,33 prosenttia BKTL:sta vuoteen 2015 mennessä sekä antamaan panoksensa EU:n roolin vahvistamiseen kansainvälisen kehitysyhteistyön kentällä, |
C. |
ottaa huomioon, että uusien jäsenvaltioiden kehitysavulla on merkitystä sekä EU:n kehitysyhteistyöpolitiikalle että Euroopan naapuruuspolitiikalle, |
D. |
ottaa huomioon, että uusien jäsenvaltioiden kehitysyhteistyö painottuu itsenäisten valtioiden yhteisön (IVY) maihin ja Länsi-Balkanin maihin sekä muutamiin maihin, jotka ovat Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden (AKT-maat) ryhmän jäseniä, |
E. |
ottaa huomioon, että institutionaalinen kehys on edelleen yksi tärkeimmistä haasteista uusien jäsenvaltioiden tehokkaalle kehitysyhteistyölle, |
F. |
katsoo, että yksi uusien jäsenvaltioiden suurimmista haasteista on tarve saada puoluerajoista riippumaton poliittinen tuki sekä julkinen tuki kehitysyhteistyölle, maailman vähiten kehittyneille mailla annettava tuki mukaan lukien, |
G. |
ottaa huomioon, että useimmissa jäsenvaltioissa on edelleen tarvetta lisätä tietoisuutta kehitysyhteistyökysymyksistä, |
H. |
ottaa huomioon, että jäsenvaltioiden oikeus soveltaa kansallisten prioriteettiensa mukaisia kehitysyhteistyöstrategioita on niiden suvereniteetin täysin oikeutettu ilmentymä, joka on tunnustettava ja jota on kunnioitettava sellaisenaan, |
Uusien jäsenvaltioiden ensisijaiset maat
I. |
ottaa huomioon, että valtaosa Viron ja Latvian kahdenvälisestä kehitysavusta keskittyy IVY-maihin ja etenkin Georgiaan, Moldovaan ja Ukrainaan, sekä Afganistaniin; ottaa huomioon, että Viron julkinen kehitysapu vuonna 2005 oli 0,08 prosenttia ja Latvian julkinen kehitysapu vuonna 2005 oli 0,07 prosenttia, |
J. |
ottaa huomioon, että valtaosa Liettuan antamasta kahdenvälisestä kehitysavusta suuntautuu Valkovenäjälle, Ukrainaan, Moldovaan, Etelä-Kaukasian maihin, Afganistaniin (Ghorin maakunta) ja Irakiin ja vain yhteen AKT-maahan eli Mauritaniaan ja että Liettuan julkinen kehitysapu vuonna 2005 oli 0,06 prosenttia, |
K. |
ottaa huomioon, että valtaosa Puolan antamasta kahdenvälisestä kehitysavusta suuntautuu Valkovenäjälle, Ukrainaan, Moldovaan ja Georgiaan ja että Puolan julkinen kehitysapu vuonna 2005 oli 0,07 prosenttia, |
L. |
ottaa huomioon, että valtaosa Unkarin antamasta kahdenvälisestä kehitysavusta suuntautuu Länsi-Balkanille (Montenegro, Serbia, Bosnia ja Hertsegovina) ja että Unkarin julkinen kehitysapu vuonna 2005 oli 0,11 prosenttia, |
M. |
ottaa huomioon, että valtaosa Romanian antamasta kahdenvälisestä kehitysavusta suuntautuu Moldovaan, Serbiaan ja Georgiaan ja että Romanian julkinen kehitysapu vuonna 2006 oli 0,04 prosenttia, |
N. |
ottaa huomioon, että valtaosa Slovenian antamasta kahdenvälisestä kehitysavusta suuntautuu Länsi-Balkanille (Bosnia ja Hertsegovina, Montenegro, Serbia, entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia (EJTM) ja Albania) sekä Moldovaan ja että Slovenian julkinen kehitysapu vuonna 2005 oli 0,11 prosenttia, |
O. |
ottaa huomioon, että Slovakian kahdenvälinen kehitysapu on suunnattu pääosin Serbiaan, Montenegroon, Kirgisiaan, Kazakstaniin, Ukrainaan ja Valkovenäjälle ja että Slovakian julkinen kehitysapu vuonna 2005 oli 0,12 prosenttia, |
P. |
ottaa huomioon, että Tšekin tasavallan kahdenvälisestä kehitysavusta valtaosa keskittyy Bosnia ja Hertsegovinaan, Moldovaan, Mongoliaan, Serbiaan, Montenegroon sekä Vietnamiin ja että Tšekin tasavallan julkinen kehitysapu vuonna 2005 oli 0,11 prosenttia, |
Q. |
ottaa huomioon, että Bulgaria hyväksyi johdonmukaisen kansallisen strategian kansainvälistä kehitysyhteistyötä varten vasta vuoden 2007 lopussa, että sen ensisijaisia kohdemaita ovat Albania, EJTM, Bosnia ja Hertsegovina, Ukraina ja Moldova ja että Bulgarian julkinen kehitysapu vuonna 2005 oli arviolta noin 0,04 prosenttia, mikä vastaa maan monenvälisiin instituutioihin antamaa panosta, |
Uusien jäsenvaltioiden ja AKT-maiden väliset suhteet
R. |
ottaa huomioon, että Viro, Latvia ja Romania eivät anna kehitysapua AKT-maihin EU:n kehitysyhteistyöpolitiikan puitteissa, mutta Viro ei ole sulkenut pois kahdenvälisen yhteistyön käynnistämistä yhden Saharan eteläpuolisen Afrikan vähiten kehittyneen maan kanssa, |
S. |
ottaa huomioon, että Bulgaria aikoo suunnata kehitysapua niihin Afrikan maihin, joiden kanssa se oli tehnyt kahdenvälisen sopimuksen ennen vuotta 1989, kuten Ghanaan, |
T. |
ottaa huomioon, että Tšekin tasavalta antaa kehitysapua Angolaan ja Sambiaan, joista Angola saa 8 prosenttia (956 000euroa vuonna 2007) ja Sambia 4 prosenttia (775 000euroa vuonna 2007) myönnetyistä varoista; ottaa huomioon, että Angolassa Tšekki rahoittaa lisäksi maatalouden ja maaseudun kehittämishankkeita ja koulutusohjelmia sekä muun muassa miinanraivaukseen, julkisen sektorin tehostamiseen, kansalaisyhteiskunnan ja sukupuolten tasa-arvon edistämiseen ja ympäristönsuojeluun liittyviä monialaisia ohjelmia; ottaa huomioon, että Sambiassa Tšekin tasavalta rahoittaa terveydenhuollon hankkeita, joilla pyritään saavuttamaan vuosituhattavoitteet, kuten lapsikuolleisuuden vähentäminen, äitien terveyden parantaminen sekä HI-viruksen/aidsin ja muiden tautien torjunta, ja rahoitus keskittyy erityisen epäsuotuisista luonnonolosuhteista kärsivään läntiseen maakuntaan, |
U. |
ottaa huomioon, että Unkarin kehitysapu kohdistuu Etiopiaan, kun taas Puola keskittyy pääasiassa Angolaan ja Tansaniaan, |
V. |
ottaa huomioon, että Slovakia antaa kehitysapua Keniaan, Sudaniin ja Mosambikiin; Keniassa se tukee yrityssektoria ja terveysalaa sekä uusiutuvien luonnonvarojen käyttöä; ottaa huomioon, että Slovakian kehitysyhteistyö Sudanissa käsittää velan vähentämisen ja kehitysapu on suunnattu vesihuollon kaltaisiin teknisiin perusrakenteisiin ja sosiaalialaan, etenkin peruskoulutuksen ja perusterveydenhuollon edistämiseen, |
W. |
ottaa huomioon, että Slovenia aikoo suunnata kehitysapua Madagaskarille, Nigeriin, Maliin, Burkina Fasoon, Ugandaan ja Malawiin kehitysyhteistyötä tekevien kansalaisjärjestöjensä kautta ja tukea paikallisyhteisöjä esimerkiksi infrastruktuurien, koulutuksen, vesi- ja viemärihuollon sekä kestävän energiahuollon alalla, |
X. |
ottaa huomioon, että Liettua aloitti vuonna 2006 ensimmäisen kahdenvälisen kehityshankkeensa Mauritaniassa (tuki luonnonvarojen kehittämiselle), |
Y. |
ottaa huomioon, että merkittävä osa kaikkien uusien jäsenvaltioiden kehitysavusta kanavoidaan kansainvälisten tahojen, myös EU:n välityksellä, ja että näin kaikki nämä maat osallistuvat välillisesti AKT-maiden kehitykseen, |
Uusien jäsenvaltioiden ja niiden naapurimaiden väliset suhteet
Z. |
ottaa huomioon, että Euroopan naapuruuspolitiikka on EU:n ulkosuhteissa etusijalla ja sen avulla pyritään edistämään hyvää hallintotapaa ja talouskehitystä unionin lähialueilla, mikä puolestaan kaventaa jäsenvaltioiden ja niiden naapureiden välisiä poliittisia, taloudellisia ja sosiaalisia eroja, |
AA. |
ottaa huomioon, että kolmea Etelä-Kaukasian maata (Georgia, Armenia ja Azerbaidžan) koskevat Euroopan naapuruuspolitiikan toimintasuunnitelmat julkistettiin 14. marraskuuta 2006, vaikka ajatus Etelä-Kaukasian maiden ottamisesta mukaan naapuruuspolitiikkaan oli alun perin hylätty edellä mainitun laajempaa Eurooppaa koskevan komission tiedonannon alaviitteessä, |
AB. |
katsoo, että toimintasuunnitelmia on mukautettava maakohtaisesti, |
AC. |
toteaa, että EU suosii ulkosuhteissaan perinteisesti alueellista lähestymistapaa, |
AD. |
panee merkille, että Georgian hallitus on ilmaissut haluavansa kuulua Ukrainan ja Moldovan kanssa Mustanmeren alueeseen Etelä-Kaukasuksen alueen asemesta, mikä on otettu huomioon myös toimintasuunnitelmassa, |
AE. |
toteaa EU:n ja Georgian välisen toimintasuunnitelman osoittavan, että EU on valmis antamaan Georgialle entistä enemmän konfliktien ratkaisemista koskevaa poliittista tukea, mistä se on tähän asti kieltäytynyt, |
AF. |
ottaa huomioon, että uudet jäsenvaltiot osallistuivat Euroopan naapuruuspolitiikan laatimiseen ennen kuin niistä tuli EU:n jäseniä, |
AG. |
toteaa, etteivät uudet jäsenvaltiot pystyneet vaikuttamaan toimintasuunnitelmaan eivätkä ne osallistuneet päätöksentekoon ja menettelyyn ennen jäsenyyttään, |
AH. |
toteaa, että osallistuakseen Euroopan naapuruuspolitiikkaan naapurivaltioilla on oltava voimassa oleva sopimussuhde, kuten kumppanuus- ja yhteistyösopimus tai assosiaatiosopimus; toteaa, että Valkovenäjä, Libya ja Syyria jäävät Euroopan naapuruuspolitiikan ulkopuolelle, koska niillä ei ole voimassa olevaa sopimussuhdetta, |
AI. |
ottaa huomioon, että Keski-Aasian osalta EU pyrkii tasapainoiseen kahdenväliseen ja alueelliseen toimintamalliin, |
AJ. |
toteaa, että Kazakstanin, Kirgistanin, Venäjän federaation, Tadžikistanin, Turkmenistanin, Uzbekistanin ja EU:n välinen suhde perustuu kumppanuus- ja yhteistyösopimuksiin ja Bakun aloitteen kaltaisiin yhteistyökehyksiin sekä erilaisiin yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan välineisiin, |
AK. |
toteaa, että kaikilla EU:n naapureilla on mahdollisesta jäsenyyskysymyksestä riippumatta yhtäläinen mahdollisuus solmia halutessaan EU:n kanssa etuoikeutettuja suhteita, jotka perustuvat yhteisiin etuihin ja arvoihin, |
AL. |
toteaa, että toimintasuunnitelman suurin etu on, että sen avulla voidaan auttaa maita määrittämään prioriteetteja ja ohjata EU:n tukea maiden pyrkimyksille, |
AM. |
toteaa, että Bulgaria ja Romania ovat jo mukana rajat ylittävässä yhteistyössä Euroopan naapuruspolitiikkaan liittyvien relevanttien kumppanien kanssa, |
AN. |
toteaa, että uusien jäsenvaltioiden roolia siirtymään liittyvien kokemustensa jakamisessa hyödynnetään ja sitä käytetään täydentämään ”vanhojen” jäsenvaltioiden tietämystä TAIEXin ja kumppanuusohjelmien avulla, |
Yleisen tietoisuuden lisääminen
AO. |
ottaa huomioon, että useimpien taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön (OECD) maiden kehitysyhteistyökysymyksiä koskevan yleisen tietoisuuden lisäämiseen käyttämien varojen määrä on tällä hetkellä yhteensä noin 190 miljoonaa euroa eli 0,25 prosenttia kaikesta julkisesta kehitysavusta, |
AP. |
ottaa huomioon, että Puolaa ja Maltaa lukuun ottamatta kaikki uudet jäsenvaltiot pitävät kehitysyhteistyöopetusta alan kansalaisjärjestöjen kansallisten kattojärjestöjen ensisijaisena tehtävänä, |
AQ. |
toteaa, että yhdelläkään uudella jäsenvaltiolla ei vielä ole kehitysyhteistyöopetusta koskevaa kansallista strategiaa, |
AR. |
ottaa huomioon, että vain 12 prosenttia OECD-maiden kansalaisista on edes kuullut vuosituhattavoitteista ja näistä 62 prosenttia ei tiedä, mitä ne tarkoittavat, ja että 17 prosenttia Euroopan kansalaisista ei osaa sanoa, onko kehitysavulla todellista merkitystä, mikä johtuu korruptiosta ja näkemyksestä, että köyhät eivät hyödy kehitysavusta (luku on Portugalissa 34 prosenttia, Italiassa 24, Irlannissa 23 ja Espanjassa 22 prosenttia), |
AS. |
ottaa huomioon, että vain 29 prosenttia Euroopan kansalaisista uskoo, että äärimmäistä köyhyyttä ja nälkää voidaan vähentää vuoteen 2015 mennessä, ja että kansalaisten mukaan suurimmat esteet köyhyyden vähentämiselle ovat rahan tai resurssien puute (18 prosenttia), tahdon puute (18 prosenttia) ja edessä olevan tehtävän suuruus (14 prosenttia), |
AT. |
panee merkille, että YK:n kehitysohjelman kertomuksessa ehdotettiin, että komissio ja jäsenvaltiot pyrkisivät saavuttamaan julkisessa kehitysavussa 3 prosentin tason tai ylittämään sen vähimmäistavoitteena yleisen tietämyksen parantamista ja kehitysyhteistyöopetusta koskevissa menoissa, |
1. |
korostaa, että kehityspolitiikka kuuluu erottamattomasti yhteisön säännöstöön, ja muistuttaa uusien jäsenvaltioiden kansainvälisistä sitoumuksista tällä alalla; korostaa EU:n tarvetta tukea uusia jäsenvaltioita ja auttaa niitä saattamaan yhteisön säännöstö osaksi kansallista lainsäädäntöään; |
2. |
ottaa huomioon, että 10 uutta jäsenvaltiota allekirjoitti kehityspolitiikkaa koskevan eurooppalaisen konsensuksen vuoden kuluessa liittymisestään ja samalla sitoutui panemaan täytäntöön kunnianhimoisen kehitysmallin sekä työskentelemään vuosituhattavoitteiden saavuttamiseksi asetetussa määräajassa; |
3. |
ilmaisee huolensa siitä, että monet uudet jäsenvaltiot eivät ole oikealla tiellä saavuttaakseen kehitysaputavoitteen, joka on 0,17 prosenttia BKTL:sta vuoteen 2010 mennessä, ja julkisen kehitysavun määrää saatetaan laskea edelleen joissain maissa valtionvelan vähentämiseksi tarpeellisten yleisten budjettileikkausten yhteydessä; |
4. |
korostaa jäsenvaltioiden omia kokemuksia etenkin siirtymäprosessin aikana ja katsoo, että hyvän hallintotavan ja demokratian edistämisen tulee olla etusijalla kehitysyhteistyötä koskevissa kysymyksissä; kehottaa EU:n toimielimiä kehitysyhteistyöpolitiikkaa tehostaakseen hyödyntämään näissä asioissa uusissa jäsenvaltioissa saatuja kokemuksia; |
5. |
uskoo, että aktiivisen kehitysyhteistyöpolitiikan ansiosta uudet jäsenvaltiot edistävät osaltaan perusoikeuksien kunnioittamista ja yhteisvastuullisuutta uusien sukupolvien keskuudessa niissä kolmansissa maissa, jotka kuuluvat Euroopan naapuruuspolitiikan piiriin; |
6. |
korostaa kehitysyhteistyöpolitiikkaan osallistumisen uusille jäsenvaltioille tuomaa konkreettista hyötyä etenkin talouskehityksen ja kaupan alalla; |
7. |
pitää myönteisenä, että komission uudessa lähestymistavassa ei rajoituta perinteisiin kehitysyhteistyöpolitiikkoihin ja luodaan uusia kumppanuussuhteita kehitysmaiden kanssa; |
8. |
pitää myönteisenä, että kansainvälinen yhteisö on valmis tunnustamaan yhteisvastuuperiaatteen humanitaarisissa kriiseissä; |
9. |
ehdottaa, että uudet ja vanhat jäsenvaltiot tekevät entistä aktiivisempaa yhteistyötä EU:n kanssa sen takaamiseksi, että tiettyjen Euroopan naapuruuspolitiikkaan kuuluvien maiden tilannetta seurataan entistä ajantasaisemmin, jolloin EU voi reagoida nykyistä joustavammin näitä maita koskevassa politiikassaan; |
10. |
korostaa kehityksen olevan yhteydessä muuttoliikkeeseen, joka on merkittävä haaste useimmille unionin ulkorajoilla sijaitseville uusille jäsenvaltioille; |
11. |
panee merkille uusien jäsenvaltioiden edistymisen avunsaajamaista avunantajamaiksi ja on tietoinen edessä olevista haasteista; |
12. |
ottaa huomioon, että uusien jäsenvaltioiden siirtymäkauden jälkeiset painopisteet määrittyvät pitkälti jäsenvaltioilla naapurimaidensa kanssa olevien historiallisten suhteiden ja siteiden perusteella ja että valtaosa uusien jäsenvaltioiden kehitysyhteistyömäärärahoista on suunnattu niiden lähinaapureille ja IVY-maihin; kehottaa EU:ta hyödyntämään näiden uusien jäsenvaltioiden kautta avautunutta tilaisuutta ja vahvistamaan näin strategista läsnäoloaan Itä-Euroopassa, Keski-Aasiassa ja Kaukasian alueella eli alueilla, jotka eivät ole olleet mitenkään keskeisiä eurooppalaisen tuen saajia mutta joilla on edessään lukuisia kehityshaasteita; |
13. |
korostaa, että tehokkaat toimet uusille jäsenvaltioille tärkeiden asioiden eli demokratian ja oikeusvaltioperiaatteen edistämisessä ovat nekin keino vähentää pitkällä aikavälillä köyhyyttä, mikä on yksi kehitysyhteistyön rahoitusvälineessä vahvistetuista EU:n kehitysyhteistyöpolitiikan ensisijaisista tavoitteista; |
14. |
muistuttaa EU:n ulkosuhteiden itäisen ulottuvuuden tärkeydestä ja uskoo, että historiallisen kokemuksen pohjalle rakentuva EU:n ja sen naapurimaiden uusi liitto (AKT:n ja EU:n yhteisen parlamentaarisen edustajakokouksen, Euro—Välimeri-kumppanuuden Euromedin ja EU:n ja Latinalaisen Amerikan parlamentaarisen yleiskokouksen Eurolatin mallin mukaisesti) voisi lisätä uusien jäsenvaltioiden unionin politiikkaan antamaa panosta, edistää Euroopan naapuruuspolitiikan kehittämistä ja lisätä naapurimaiden tietoisuutta uusista politiikanaloista; |
15. |
ottaa huomioon, että useimmilla jäsenvaltioilla on ulkoministeriöissään kehitysyhteistyölle omistettu osasto, mutta suosittaa kuitenkin, että ne koordinoisivat paremmin sekä ministeriöiden sisäistä että kehitysyhteistyöosastojen keskinäistä ja muiden jäsenvaltioiden kanssa tehtävää yhteistyötä päätöksentekoprosesseissa kansallisten parlamenttien ja paikallisviranomaisten hyväksymässä laajuudessa; |
16. |
myöntää tarvittavien rakenteiden kehittämisen ja politiikan toteuttamisen olevan aikaa vievä prosessi; |
17. |
katsoo, että uusien jäsenvaltioiden tulevien vuosien suurimmat haasteet ovat määrärahojen lisääminen ja tietoisuuden lisäämiseen tähtäävien toimien tehostaminen; |
18. |
pitää myönteisenä edellä mainittua strategista puiteasiakirjaa ”European Consensus on Development: The Contribution of Development Education and Awareness Raising” ja katsoo, että parlamentin on tärkeää korostaa kehitysyhteistyötä koskevan opetuksen ja tietoisuuden lisäämisen nykyistä ja mahdollista asemaa niin uusien jäsenvaltioiden virallisissa kuin epävirallisissa koulutusjärjestelmissä; |
19. |
katsoo, että maailmanlaajuisen köyhyyden poistamisessa todella hyödyllisiä ovat pitkän aikavälin hankkeet, jotka on kohdistettu sellaisiin yhteistyökumppaneihin ja aloihin, joilla uusilla jäsenvaltioilla on suhteellinen etu ja ne voivat siirtää kokemukseen perustuvaa tietämystään; |
20. |
kehottaa jäsenvaltioita huolehtimaan keskinäisestä työnjaosta kunkin toimijan panoksen lisäarvon ja toimivan yhteistyön aikaansaamiseksi; |
21. |
katsoo, että valtaosa uusista jäsenvaltioista voisi priorisoida aiempaa enemmän kehitysyhteistyöpolitiikkaansa ja huolehtia kattavasta, sisäisesti entistä tehokkaammin koordinoidusta strategiasuunnittelusta (lukuun ottamatta Liettuaa, jossa ulkoasiainministeriö vastaa julkisen kehitysavun suunnittelusta ja hallinnoinnista); |
22. |
toteaa, että EU:n tavoitteena ei ole vain hyödyntää uusien jäsenvaltioiden kokemuksia vaan se pyrkii myös auttamaan niitä lujittamaan rooliaan uusina avunantajina; kannustaa siksi vanhoja ja uusia jäsenvaltioita sopimaan yhdessä realistisesta aikataulusta, jolla uudet jäsenvaltiot saadaan unionin kehitysyhteistyötavoitteiden tasalle ja jossa otetaan huomioon uusien ja vanhojen jäsenvaltioiden mahdollisuudet ja rajallisuudet; |
23. |
korostaa, että uudet jäsenvaltiot on otettava täysipainoisesti mukaan kokemusten jakamiseen ja erityiskoulutukseen kehitysyhteistyöpolitiikan ohjelmointia, toteutusta ja arviointia koskevissa asioissa; ottaa huomioon valmiuksien kehittämistä koskevista eri järjestelmistä saadut kokemukset ja kehottaa lisäparannuksiin (pysäyttämään erityisesti virkamiesten vaihtuvuuden); |
24. |
toistaa uusista jäsenvaltioista ja liittyvistä valtioista tai ehdokasmaista vastaavien virkamiesten kanssa käytävän jatkuvan vuoropuhelun olevan ehdottoman tärkeää; korostaa EuropeAid-yhteistyötoimiston toiminnan tärkeyttä teknisen tuen antamisessa koulutuskurssien, seminaarien ja konferenssien järjestämiseksi ja asianomaisten maiden ilmaisemiin tarpeisiin vastaavan kohdistetun teknisen tuen antamisessa; painottaa tältä osin komission kehitysyhteistyön pääosaston rahoittamien toimien merkitystä; |
25. |
pitää valitettavana, että uusien jäsenvaltioiden kapasiteetin kehittämistä käsittelevä erityistyöryhmä ei kokoontunut enää vuonna 2007, vaikka on erittäin suuri tarve lisätä uusien jäsenvaltioiden kehitysyhteistyövalmiuksia ja vaikka EU:n laajentumisprosessi on edelleen käynnissä; |
26. |
vaatii käynnistämään työryhmän toiminnan uudelleen ja huolehtimaan siitä, että ryhmässä ovat edustettuina parlamentin kehitysyhteistyövaliokunta tai sen sihteeristö ja Trialog-hanke (hanke, jonka yhteydessä tehdään tiivistä yhteistyötä kehitysyhteistyöalan eurooppalaisten kansalaisjärjestöjen kanssa) sekä siitä, että työryhmän tehtävät ulotetaan kattamaan uusien jäsenvaltioiden erityisongelmat kehitysyhteistyön alalla; |
27. |
pitää hyvin tärkeinä kumppanuushankkeita ja ”kevennettyjä kumppanuushankkeita”, uusien jäsenvaltioiden henkilöstön kouluttamiseksi korkeatasoista teknistä apua antamalla, mihin vain Unkari ja Slovakia ovat pyytäneet varoja; |
28. |
kehottaa järjestämään kahdesti vuodessa kehitys- ja yhteistyökysymyksiin keskittyviä parlamentin ja uusien jäsenvaltioiden parlamenttien välisiä tapaamisia ja luomaan tätä varten erityisen verkoston; |
29. |
uskoo, että uusien jäsenvaltioiden osallistuminen Euroopan kehitysrahaston komiteaan toisi keskusteluihin uuden ulottuvuuden ja edistäisi uusien jäsenvaltioiden teknisen kapasiteetin luomista; |
30. |
panee merkille, että kehitysyhteistyöprioriteetit eivät ole julkisesti tunnustettuja eräissä uusissa jäsenvaltioissa, ja kehottaa laatimaan kattavan viestintä- ja koulutusstrategian tämän puutteen korjaamiseksi; pitää tärkeänä kehitysyhteistyöasioiden sisällyttämistä koulujen opetusohjelmiin ja tiedotusvälineiden roolia yleisen tietoisuuden lisäämisessä ja kansainvälisen vapaaehtoisperinteen luomisessa; |
31. |
suhtautuu myönteisesti kertomukseen kehitysyhteistyöopetuksesta ja tietoisuuden lisäämisestä sekä niiden roolista kehityspolitiikkaa koskevan eurooppalaisen konsensuksen täytäntöönpanossa, jossa käsitellään kehitysyhteistyötä koskevan opetuksen ja tietoisuuden lisäämisen nykyistä ja mahdollista asemaa Euroopan ja erityisesti uusien jäsenvaltioiden virallisissa ja epävirallisissa koulutusjärjestelmissä; |
32. |
katsoo, että uusien jäsenvaltioiden kansalaiset ovat jo tietoisia humanitaarista apua koskevista kysymyksistä, minkä osoitti niiden suuri aktiivisuus vuoden 2004 tsunamin yhteydessä, ja että tätä voidaan hyödyntää yleisen mielipiteen tekemisessä tietoiseksi siitä, että toimivassa kehitysyhteistyössä tarvitaan konkreettisia pitkän aikavälin sitoumuksia; |
33. |
kehottaa komissiota käynnistämään kohdistetun tiedotuskampanjan, jossa keskitytään uusien jäsenvaltioiden suhteellisiin etuihin ja lisäarvoon kehitys- ja yhteistyökysymyksissä; |
34. |
kehottaa tehostamaan asiassa mukana olevien kansallisten sidosryhmien koordinointia ja varmistamaan kansalaisjärjestöjen ja paikallisen tason viranomaisten riittävän osallistumisen kansallisiin toimintalinjoihin; |
35. |
kehottaa komissiota ottamaan uudet jäsenvaltiot aktiivisesti mukaan toimintasuunnitelmien valmisteluun ja niitä koskeviin neuvotteluihin sekä niiden toteutuksen seurantaan; |
36. |
toteaa, että uudet jäsenvaltiot voisivat kehitysapunsa sidonnaisuuden täysimääräisellä purkamisella näyttää myönteistä esimerkkiä kaikille jäsenvaltioille; |
37. |
katsoo, että jäsenvaltioiden olisi luotava aikataulu kehitysapunsa sidonnaisuuden purkamiselle, koska sidonnaisuus ei pitkällä aikavälillä palvele hyvää hallinnointia eikä varojen tehokasta jakamista eikä edistä kehitysyhteistyötavoitteiden saavuttamista; |
38. |
katsoo, että yksityisen sektorin ja kehitysyhteistyön väliset yhteydet avaavat lupaavia uusia näkymiä uusille jäsenvaltioille ja että niiden yksityisten yritysten aktiivisempi osallistuminen kehitysyhteistyöhankkeita koskeviin yhteisön tason tarjouskilpailuihin voisi lisätä tietoisuutta kehitysyhteistyöstä; * ** |
39. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle ja komissiolle sekä jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille. |
(1) EYVL L 317, 15.12.2000, s. 3, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna AKT-EY-ministerineuvoston päätöksellä N:o 1/2006 (EUVL L 247, 9.9.2006, s. 22).
(2) EUVL L 209, 11.8.2005, s. 27.
(3) EUVL C 46, 24.2.2006, s. 1.
(4) Humanitaarista apua koskevasta Euroopan konsensuksesta annetun julkilausuman hyväksyi neuvosto 19. marraskuuta ja Euroopan parlamentti 29. marraskuuta, ja komission puheenjohtaja, neuvoston puheenjohtaja ja Euroopan parlamentin puhemies allekirjoittivat sen 18. joulukuuta 2007.
(5) EUVL L 378, 27.12.2006, s. 41.
(6) EUVL C 87 E, 7.4.2004, s. 506.
(7) EUVL L 310, 9.11.2006, s. 1.
(8) EUVL L 32, 4.2.2006, s. 80.
(9) EUVL L 21, 25.1.2005, s. 9.
(10) EUVL C 287 E, 24.11.2006, s. 312.
20.3.2009 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 66/48 |
Aseiden vientiä koskevat Euroopan unionin käytännesäännöt
P6_TA(2008)0101
Euroopan parlamentin päätöslauselma 13. maaliskuuta 2008 aseiden vientiä koskevista EU:n käytännesäännöistä ja neuvoston kyvyttömyydestä hyväksyä yhteinen kanta ja muuttaa käytännesäännöt oikeudellisesti sitovaksi välineeksi
(2009/C 66 E/08)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 103 artiklan 4 kohdan, |
A. |
ottaa huomioon, että aseiden vientiä koskevat Euroopan unionin käytännesäännöt ovat vuonna 2008 olleet voimassa 10 vuotta, |
B. |
ottaa huomioon, että pysyvien edustajien komitea (Coreper) sopi teknisellä tasolla yhteisen kannan tekstistä yli kaksi vuotta sitten 30. kesäkuuta 2005 sen jälkeen, kun oli saatu päätökseen aseiden vientiä koskevien käytännesääntöjen perinpohjainen tarkistamisprosessi, jonka tavoitteena oli muuttaa käytännesäännöt tehokkaaksi välineeksi EU:n alueelta suuntautuvan ja EU:ssa toimivien yritysten aseviennin valvomiseksi, |
C. |
ottaa huomioon, että yhteisen kannan hyväksymisen myötä käytännesäännöistä tulee oikeudellisesti sitova aseviennin valvontaväline kaikissa jäsenvaltioissa, |
D. |
ottaa huomioon, että Euroopan parlamentti on useaan otteeseen pitänyt tätä yhteistä kantaa erittäin myönteisenä, muun muassa 18. tammikuuta 2007 antamassaan päätöslauselmassa aseiden vientiä koskevien Euroopan unionin käytännesääntöjen toimintaohjeen 8 mukaisesta neuvoston seitsemännestä ja kahdeksannesta vuosikertomuksesta (1), |
E. |
ottaa huomioon, että neuvosto on vuodesta 2005 lähtien epäonnistunut yrityksissään hyväksyä yhteinen kanta poliittisella tasolla, |
F. |
ottaa huomioon, että syitä tähän epäonnistumiseen ei ole koskaan virallisesti selitetty, mutta ne ovat ilmeisesti sidoksissa joidenkin EU:n jäsenvaltioiden toiveeseen poistaa EU:n Kiinan kansantasavallalle asettama nykyinen aseidenvientikielto, |
G. |
ottaa huomioon, että tästä kysymyksestä on jälleen tullut kiireellinen seuraavista syistä:
|
H. |
ottaa huomioon, että neuvoston aseita käsittelevän työryhmän (COARM) myönteisiltä pyrkimyksiltä kehittää edelleen käytännesääntöjä ja niiden soveltamista vie pohjaa asevienti EU:n jäsenvaltioista maihin, joissa vallitsee konfliktitilanne tai epävakaus tai joissa ei kunnioiteta ihmisoikeuksia ja jotka käytännesäännöissä katsotaan ”vastuuttomiksi kohteiksi”, |
I. |
ottaa huomioon, että poliittisen tahdon puute muuttaa käytännesäännöt yhteiseksi kannaksi on vastoin Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden roolia johtavana toimijana edistettäessä maailmanlaajuisia oikeudellisia välineitä, joilla pyritään julkisten ja yksityisten asesiirtojen valvontaan, erityisesti asekauppaa koskevaa sopimusta, |
1. |
pahoittelee nykyistä poliittista umpikujaa, johon yhteisen kannan hyväksymisessä on ajauduttu, kun otetaan huomioon, että käytännesääntöjen voimaantulosta on kulunut 10 vuotta; |
2. |
kehottaa puheenjohtajavaltio Sloveniaa ottamaan yhteisen kannan hyväksymisen pysyväksi asiakohdaksi kunkin yleisten asioiden neuvoston istunnon esityslistalla, kunnes asia saadaan ratkaistuksi; |
3. |
kehottaa niitä jäsenvaltioita, jotka vastustavat oikeudellisesti sitovia käytännesääntöjä, harkitsemaan kantaansa uudelleen; |
4. |
katsoo, että EU:n panos kansainvälisesti sitovan asekauppaa koskevan sopimuksen laatimiseen on uskottavampi sen jälkeen, kun sen omasta asevalvontajärjestelmästä tulee oikeudellisesti sitova; |
5. |
on vakuuttunut, että yhteisen kannan hyväksymisen ohella olisi ryhdyttävä esimerkiksi seuraaviin toimiin:
|
6. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle sekä jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille. |
(1) EUVL C 244 E, 18.10.2007, s. 210.
20.3.2009 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 66/49 |
Vankilassa olevien naisten erityistilanne ja vanhempien vangitsemisen vaikutukset yhteiskunnalliseen elämään ja perhe-elämään
P6_TA(2008)0102
Euroopan parlamentin päätöslauselma 13. maaliskuuta 2008 vankilassa olevien naisten erityistilanteesta ja vanhempien vangitsemisen vaikutuksesta yhteiskunnalliseen elämään ja perhe-elämään (2007/2116(INI))
(2009/C 66 E/09)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 ja 7 artiklan ja 12. joulukuuta 2007 allekirjoitetun Euroopan unionin perusoikeuskirjan (1) 4 artiklan, jotka koskevat ihmisoikeuksien suojaamista, |
— |
ottaa huomioon ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen, erityisesti sen 5 artiklan, kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen, erityisesti sen 7 artiklan, kidutuksen ja muun julman, epäinhimillisen tai halventavan kohtelun tai rangaistuksen vastaisen eurooppalaisen yleissopimuksen (kidutuksen vastainen eurooppalainen yleissopimus) vuodelta 1987 sekä siihen liittyvän vapaaehtoisen pöytäkirjan riippumattomien kansainvälisten ja kansallisten elinten laatimasta säännöllisiä vankilavierailuja koskevasta järjestelmästä, |
— |
ottaa huomioon ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamisesta tehdyn Euroopan yleissopimuksen 3 artiklan, sen pöytäkirjat ja Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytännön, |
— |
ottaa huomioon edellä mainitun kidutuksen vastaisen eurooppalaisen yleissopimuksen, jolla perustettiin Euroopan neuvoston eurooppalainen komitea kidutuksen ja epäinhimillisen tai halventavan kohtelun tai rangaistuksen estämiseksi, sekä komitean raportit, |
— |
ottaa huomioon Yhdistyneiden kansakuntien vankeinhoidon vähimmäissäännöt vuodelta 1957 sekä asiaa koskevat YK:n yleiskokouksen vahvistamat julistukset ja periaatteet, |
— |
ottaa huomioon lapsen oikeuksista 20. marraskuuta 1989 tehdyn Yhdistyneiden kansakuntien yleissopimuksen, |
— |
ottaa huomioon Euroopan neuvoston ministerineuvoston päätöslauselmat ja suositukset sekä erityisesti vankeinhoidon vähimmäissääntöjä koskevan päätöslauselman N:o 73(5), Euroopan vankeinhoitosäännöistä annetun suosituksen N:o R(87)3 ja Euroopan vankeinhoitosäännöistä annetun suosituksen N:o R(2006)2, |
— |
ottaa huomioon Euroopan neuvoston parlamentaarisen yleiskokouksen antamat suositukset ja etenkin Euroopan vankeinhoidon peruskirjan laatimisesta annetun suosituksen N:o (2006)1747 sekä vankilassa olevista äideistä ja lapsista annetun suosituksen N:o (2000)1469, |
— |
ottaa huomioon 26. toukokuuta 1989 vankilassa olevista naisista ja lapsista (2), 18. tammikuuta 1996 huonoista vankeusoloista Euroopan unionin vankiloissa (3), 17. joulukuuta 1998 vankilaoloista Euroopan unionissa: järjestelyt ja korvaavat rangaistukset (4) antamansa päätöslauselmat sekä vankien oikeuksista Euroopan unionissa neuvostolle 9. maaliskuuta 2004 antamansa suosituksen (5), |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 45 artiklan, |
— |
ottaa huomioon naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan mietinnön (A6-0033/2008), |
A. |
katsoo, että kansainvälisten ja eurooppalaisten yleissopimusten nojalla (6) kaikkia vankeja on kohdeltava ihmisoikeuksia kunnioittaen, että vankeusolojen on oltava ihmisarvon, syrjimättömyyden sekä yksityis- ja perhe-elämän kunnioittamisen periaatteiden mukaiset ja että riippumattomien elinten on arvioitava vankeusoloja säännöllisin väliajoin, |
B. |
katsoo, että vankilassa olevien naisten erityistarpeet ja -olosuhteet on otettava huomioon tuomioistuimen päätöksissä, rikoslainsäädännössä ja jäsenvaltioiden rangaistuslaitoksissa, |
C. |
ottaa huomioon, että on otettava käyttöön konkreettisia ja naisten erityistarpeita vastaavia toimenpiteitä, jollainen on esimerkiksi vaihtoehtoisten rangaistusten soveltaminen, |
D. |
katsoo, että vankilassa raskaana olevien naisten pitää saada tukea, tietoa ja raskauden ja äitiyden kannalta tarpeellisia asioita ja erityisesti tasapainoista ravintoa, asianmukaiset hygieeniset olosuhteet, raitista ilmaa, liikuntaa ja synnytystä edeltävää ja synnytyksen jälkeistä hoitoa, |
E. |
katsoo, että mies- ja naisvangeilla on oltava yhtäläiset mahdollisuudet terveydenhuoltoon mutta että vankeinhoitopolitiikassa on kiinnitettävä erityistä huomiota etenkin naisille ominaisten fyysisten ja psyykkisten terveysongelmien ennaltaehkäisyyn, seurantaan ja hoitoon, |
F. |
ottaa huomioon, että äidin fyysinen ja henkinen hyvinvointi on yhteydessä lapsen hyvinvointiin, |
G. |
ottaa huomioon, että suuri osa vankilassa olevista naisista kärsii tai on kärsinyt päihteiden tai muiden aineiden aiheuttamasta riippuvuudesta, joka saattaa aiheuttaa mielenterveys- ja käytöshäiriöitä ja siten edellyttää lääkehoitoa sekä vankeinhoidon kokonaisvaltaiseen terveydenhuoltopolitiikkaan pohjautuvaa asianmukaista sosiaalista ja psykologista tukea, |
H. |
ottaa huomioon, että nykyään tiedetään, että hyvin suuri osa naisvangeista on joutunut menneisyydessään väkivallan, sukupuolisen hyväksikäytön tai perhe- ja parisuhdeväkivallan uhriksi ja ovat taloudellisesti ja psykologisesti hyvin riippuvaisia; kaikilla näillä seikoilla on suora yhteys heidän rikolliseen menneisyyteensä sekä fyysisten ja henkisten seurausten kuten posttraumaattisen stressin esiintymiseen, |
I. |
katsoo, että vankilahenkilökunnalla on oltava riittävästi koulutusta ja tietoa tasa-arvoon liittyvien näkökohtien huomioon ottamisesta sekä vankilassa olevien naisten erityistarpeista ja tilanteista; ottaa huomioon, että haavoittuvimmassa asemassa oleviin vankeihin eli alaikäisiin ja vammaisiin olisi kiinnitettävä erityistä huomiota, |
J. |
katsoo, että perhesuhteiden säilyttämisellä on keskeinen merkitys rikosten uusimisen ennaltaehkäisyssä ja vangin sopeuttamisessa uudelleen yhteiskuntaan ja että se on kaikkien vankien sekä heidän lastensa ja muiden perheenjäsentensä oikeus, mutta toteaa, että naisten on usein erittäin hankala käyttää tätä oikeutta siitä syystä, että naisvankilat ovat harvinaisia ja etäisyydet saattavat olla pitkiä, |
K. |
katsoo, että päätöksissä, jotka koskevat lapsen erottamista vankilassa olevasta vanhemmasta tai lapsen pysymistä hänen luonaan, on aina otettava ensisijaisesti huomioon lapsen etu siten, että turvataan toisen vanhemman huoltajuusoikeudet sekä luodaan toimintatapoja, joiden avulla tunnesiteet perheeseen (sisarukset, isovanhemmat ja muut perheenjäsenet) voidaan säilyttää, |
L. |
katsoo, että allekirjoittaessaan edellä mainitun, lapsen oikeuksia koskevan yleissopimuksen (sekä muiden kansainvälisten oikeusvälineiden) sopimusvaltiot sitoutuivat varmistamaan kaikille lapsille täysin syrjimättä ja näiden vanhempien oikeudellisesta asemasta riippumatta kaikki kyseisessä yleissopimuksessa määrätyt oikeudet, etenkin oikeuden asianmukaiseen terveydenhuoltoon, vapaa-aikaan ja koulutukseen, ja että tämän sitoumuksen on koskettava myös vankilassa olevan vanhemman luona asuvia lapsia, |
M. |
katsoo, että rikoksista rankaisemisen lisäksi rangaistuslaitosten pitäisi pyrkiä sopeuttamaan vangit uudelleen yhteiskuntaan ja työelämään samalla kun otetaan huomioon, että suuri osa mies- ja naisvangeista on aiemmin kärsinyt sosiaalisesta syrjäytymisestä ja köyhyydestä, |
N. |
ottaa huomioon, että monet naisvangit ovat vangitsemisajankohtanaan asianosaisina vireillä olevassa oikeudenkäynnissä (lasten huostaanotto, sijoittaminen tai adoptio, avio- tai asumusero, häätö jne.), jota ei vangitsemisajankohtana ole ratkaistu, minkä vuoksi naiset ovat jatkuvassa epävarmuuden ja stressin tilassa, |
O. |
ottaa huomioon, että vangit eivät usein ole tietoisia olemassa olevista sosiaalisista mahdollisuuksista ja että monissa tapauksissa heidän asemaansa koskevien hallinnollisten asiakirjojen (henkilötodistus, sosiaalivakuutuskortti, ”perhekirja” ym.) puuttuminen tai voimassaolon päättyminen käytännössä estää heitä käyttämästä kunkin jäsenvaltion kaikille kansalaisille kuuluvia oikeuksia, |
P. |
katsoo, että niin mies- kuin naisvankienkin yhtäläiset mahdollisuudet työhön, ammatilliseen koulutukseen ja vapaa-aikaan vankeusaikana ovat olennaisen tärkeitä heidän henkiselle tasapainolleen ja heidän sopeutumiselleen uudelleen yhteiskuntaan ja työelämään, |
Q. |
ottaa huomioon, että opetukseen, koulutukseen, työhön, vapaa-aikaan ja henkilökohtaiseen ohjaukseen liittyvien toimenpiteiden tarjoaminen mies- ja naisvangeille ei niiden laajuudesta riippumatta riitä vaan on myös toteutettava oheisohjelmia, jotka mahdollistavat heidän osallistumisensa sopeutumisprosessin valmisteluun ja toteuttamiseen, |
R. |
katsoo, että vankilassa olevilla naisilla on oltava täysin syrjimätön mahdollisuus tehdä palkka- ja vapaaehtoistyötä sekä osallistua monipuolisiin ja työmarkkinoiden tarpeita vastaaviin ammattikoulutus- ja kansalaiskasvatustoimiin, jotka helpottavat heidän sopeutumistaan yhteiskuntaan tuomion päättymisen jälkeen, |
S. |
katsoo, että mies- ja naisvankien onnistunut sopeuttaminen yhteiskuntaan ja rikosten uusimisen ennaltaehkäisy perustuvat vankeusaikana tarjottujen mahdollisuuksien laatuun ja etenkin yritysten ja sosiaaliturvajärjestöjen kanssa perustettuihin kumppanuuksiin sekä rangaistuksen suorittamisen jälkeen tarjolla olevaan seurantaan ja sosiaalis-ammatilliseen tukeen, |
T. |
ottaa huomioon, että tarvitaan kipeästi sukupuolittain jakautuvia, kattavia, vertailukelpoisia ja ajantasaisia tietoja ja tilastoja, |
Vankeusolot
1. |
kehottaa jäsenvaltioita investoimaan riittävästi varoja vankilainfrastruktuurinsa ajanmukaistamiseen ja uudistamiseen sekä panemaan täytäntöön edellä mainitun Euroopan neuvoston suosituksen N:o R(2006)2, jotta taataan ihmisarvon ja perusoikeuksien kunnioittaminen vankeusolojen yhteydessä etenkin asumisen, terveyden, puhtauden, ravinnon, ilmanvaihdon ja valaistuksen osalta; |
2. |
toistaa komissiolle ja neuvostolle esittämänsä vaatimuksen vankien oikeuksien turvaamisen vähimmäissääntöjä koskevan puitepäätöksen tekemisestä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklan nojalla (mitä myös Euroopan neuvosto suosittaa edellä mainitussa suosituksessaan R(2006)2) ja kehottaa neuvostoa levittämään tietoa Euroopan neuvoston vankeinhoitoa koskevista säännöistä ja edistämään niiden täytäntöönpanoa, jotta voidaan yhdenmukaistaa vankeusoloja Euroopassa ja muun muassa ottaa huomioon naisten erityistarpeet ja selkeyttää mies- ja naisvankien oikeuksia ja velvollisuuksia; |
3. |
kehottaa komissiota sisällyttämään ihmisoikeuksia koskevaan vuosikertomukseensa mies- ja naisvankien perusoikeuksien kunnioittamista ja naisille määrättyjä erityisiä vankeusoloja koskevan arvioinnin; |
4. |
kannustaa jäsenvaltioita ja ehdokasmaita ratifioimaan kidutuksen vastaisen eurooppalaisen yleissopimuksen vapaaehtoisen pöytäkirjan vankiloiden riippumattoman valvontajärjestelmän perustamisesta ja kehottaa neuvostoa ja komissiota edistämään tämän yleissopimuksen ja sen pöytäkirjan ratifiointia osana EU:n ulkopolitiikkaa; |
5. |
muistuttaa, että toimivaltaisten viranomaisten säännöllisillä tarkistuksilla olisi varmistettava, että vankiloiden toiminta noudattaa kansallisia ja kansainvälisiä oikeudellisia standardeja; |
6. |
kehottaa jäsenvaltioita hyväksymään tarvittavat toimenpiteet, joilla varmistetaan vankiloiden moitteeton toiminta sekä henkilöstön ja kaikkien vankien turvallisuus lopettamalla väkivalta ja väärinkäytökset, joille naiset sekä etnisten tai sosiaalisten vähemmistöjen edustajat ovat erityisen alttiita; |
7. |
kehottaa kaikkia jäsenvaltioita antamaan naisvangeille mahdollisuuden osallistua väestön keskuudessa yleisesti toteutettaviin ehkäiseviin kampanjoihin, jotka koskevat esimerkiksi rintasyövän ja kohdunkaulan syövän seulontaa, sekä antamaan heille muiden naisten tavoin mahdollisuuden hyödyntää kansallisia perhesuunnitteluohjelmia; |
8. |
kiinnittää huomiota naisvankiloiden ”erityisasemaan” ja vaatii toteuttamaan naisia varten suunniteltuja turvallisuus- ja sopeuttamisrakenteita; muistuttaa lisäksi, että hyväksikäytön uhreiksi joutuneet ja syrjäytyneet naiset tarvitsevat yksilöllisten tarpeidensa mukaan räätälöityjä, kannustavassa ympäristössä toteutettavia uudelleen sijoittamista koskevia järjestelyjä; |
9. |
kehottaa jäsenvaltioita ottamaan sukupuolten tasa-arvoon liittyvät näkökohdat huomioon vankeinhoitopolitiikassa ja vankiloissa sekä kiinnittämään enemmän huomiota naisten erityispiirteisiin ja vankilassa olevien naisten usein traumaattiseen menneisyyteen etenkin valistamalla ja kouluttamalla lääkintä- ja vankilahenkilöstöä sekä kouluttamalla naisia uudelleen perusarvoihin liittyen:
|
10. |
vaatii jäsenvaltioita takaamaan naisille yhtäläisen ja syrjimättömän mahdollisuuden kattavaan terveydenhuoltoon, jonka on vastattava laadultaan muulle väestölle tarjottavaa terveydenhuoltoa naistentautien tehokkaan ennaltaehkäisyn ja hoidon varmistamiseksi; |
11. |
muistuttaa tarvittavista toimenpiteistä, joiden avulla vankilassa olevien naisten hygieniaan liittyvät erityistarpeet otetaan paremmin huomioon vankilainfrastruktuurissa ja välttämättömien hygieniatuotteiden yhteydessä; |
12. |
kehottaa jäsenvaltioita toteuttamaan kokonaisvaltaista vankeinhoidon terveydenhuoltopolitiikkaa, jossa tunnistetaan fyysiset ja psyykkiset ongelmat ja tartutaan niihin heti vankeusajan alusta lähtien sekä tarjotaan kaikille riippuvuuksista kärsiville mies- ja naisvangeille lääketieteellistä hoitoa ja psykologista tukea, naisten erityispiirteitä kuitenkin kunnioittaen; |
13. |
kehottaa jäsenvaltioita toteuttamaan kaikki tarvittavat toimenpiteet, jotta kaikille naisvangeille ja erityisesti naisille, jotka ovat joutuneet väkivallan ja/tai väärinkäytösten uhreiksi, sekä yksinhuoltajaäideille ja naispuolisille nuorisovangeille voidaan tarjota psykologista tukea, jonka avulla he voivat saada parempaa suojaa ja sekä paremmat mahdollisuudet ylläpitää ja parantaa perhesuhteitaan ja sosiaalisia suhteitaan, mikä edistää uudelleen sopeutumista yhteiskuntaan ja työelämään; suosittelee, että vankilahenkilökunnalle annetaan koulutusta ja tietoa näiden vankien erityisestä haavoittuvuudesta; |
14. |
suosittelee, että raskaana olevien naisten ja pienten lasten äitien vangitsemiseen turvaudutaan vasta viimeisenä keinona ja että tällaisessa ääritapauksessa heidän käyttöönsä asetetaan tilavampi ja mahdollisuuksien mukaan yksityinen selli ja että heidän ravitsemukseensa ja hygieniaansa kiinnitetään erityistä huomiota; katsoo lisäksi, että raskaana olevilla naisilla on oltava mahdollisuus vastaavaan raskaudenaikaiseen ja synnytyksen jälkeiseen seurantaan kuin mitä tarjotaan vankilajärjestelmän ulkopuolella; |
15. |
kiinnittää huomiota siihen, että kun naisille syntyy vankilassa terveitä lapsia, äiti ja lapsi joutuvat yleensä eroon toisistaan 24–72 tunnin kuluttua syntymästä, ja pitää tervetulleina kaikkia komission ja jäsenvaltioiden esittämiä vaihtoehtoja; |
16. |
korostaa, että oikeusjärjestelmän on huolehdittava lasten oikeuksien kunnioittamisesta äidin vankeuteen liittyvien kysymysten yhteydessä; |
17. |
kehottaa jäsenvaltioita kunnioittamaan täysin sukupuolisen suuntautumisen kehittymistä ja erilaisia perhe-elämän muotoja sillä edellytyksellä, että ne eivät ole lainvastaisia; |
18. |
korostaa, että 18-vuotiaita ja tätä nuorempia tyttöjä tai poikia ei pitäisi enää sijoittaa samaan vankilaan aikuisten kanssa; |
Perhesuhteiden ja sosiaalisten suhteiden säilyttäminen
19. |
kehottaa määräämään etenkin äideille vankeuden sijasta enemmän vaihtoehtoisia rangaistuksia kuten yhteiskuntapalveluun perustuvia seuraamuksia silloin, kun rangaistus on lievä, yleiseen turvallisuuteen kohdistuvat riskit ovat vähäiset ja vankeus voi aiheuttaa vakavia häiriöitä perhe-elämälle sekä etenkin silloin, kun äiti on yksinhuoltaja tai hänellä on pieniä lapsia tai kun hänellä on vastuullaan riippuvaisia tai vammaisia henkilöitä; muistuttaa, että oikeusviranomaisten olisi otettava nämä näkökohdat huomioon rangaistuksen valinnassa etenkin syytetyn vanhemman lapsen edun mukaisesti; suosittelee myös, että alaikäisten lasten huoltajille tai muulla tavoin perheestä vastuussa oleville miesvangeille tarjotaan vastaavia mahdollisuuksia kuin äideille; |
20. |
korostaa, että raskaana olevien naisvankien eristämisen ja ahdistuksen terveysvaikutuksilla voi myös olla lapsen kannalta vakavia tai jopa vaarallisia seurauksia ja että ne on otettava erittäin tarkoin huomioon vangitsemisesta päätettäessä; |
21. |
vaatii lisäksi, että oikeusviranomaisten on hankittava tiedot lasten olemassaolosta ennen tutkintavankeuden määräämistä tai tuomion julistamisen yhteydessä ja varmistettava, että on toteutettu toimenpiteitä kaikkien oikeuksien koskemattomuuden säilyttämiseksi; |
22. |
kehottaa jäsenvaltioita turvaamaan naisvankiloiden rakentamisen ja sijoittamaan ne alueelleen tasaisemmin, jotta helpotetaan vankilassa olevien naisten perhesuhteiden säilyttämistä ja tarjotaan heille mahdollisuus osallistua uskonnollisiin seremonioihin; |
23. |
suosittelee, että jäsenvaltiot kehottaisivat rangaistuslaitoksia ottamaan käyttöön vierailukäytäntöjä sekä vierailujen tiheyttä, kestoa ja aikatauluja koskevat joustavat säännöt ja sallimaan perheenjäsenten, ystävien ja kolmansien osapuolten vierailut; |
24. |
kehottaa jäsenvaltioita edistämään perheyhteyttä ja etenkin vankilassa olevien vanhempien suhteita lapsiinsa edellyttäen, ettei se ole vastoin lapsen etua, perustamalla tapaamistiloja, joiden ilmapiiri eroaa vankilaympäristön ilmapiiristä ja tarjoaa mahdollisuuden yhteiseen toimintaan sekä tunteiden ilmaisemiseen asianmukaisella tavalla; |
25. |
kehottaa jäsenvaltioita noudattamaan kansainvälisiä sitoumuksiaan ja takaamaan vankilassa olevan vanhemman luona asuville lapsille tasavertaiset oikeudet ja tasavertainen kohtelu sekä luomalla heidän tarpeitaan vastaavat elinolot täysin itsenäisissä ja tavallisesta vankilasta mahdollisimman erillään olevissa yksiköissä, joissa he voivat osallistua perinteisiin päivähoito- tai koulutusjärjestelmiin ja joissa heillä on käytössään joustava ja laaja järjestelmä, jonka mukaisesti he voivat poistua vankilasta perheenjäsenten tai lastensuojeluviranomaisten kanssa; näin mahdollistetaan heidän normaali fyysinen, psyykkinen, moraalinen ja sosiaalinen kehityksensä ja joissa on sopivat infrastruktuurit sekä pätevää henkilöstöä, joka voi auttaa vangittuja äitejä kasvatus- ja hoitotehtävissä; suosittelee myös, että vankilassa olevien lasten tapauksessa toisella vanhemmalla on mahdollisuus käyttää huoltajan oikeuksia; |
26. |
panee pahoitellen merkille, että monet naisvangit ovat yksinhuoltajaäitejä, jotka menettävät yhteyden lapsiinsa, joskus lopullisesti; kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita laatimaan ja toteuttamaan vaihtoehtoisia politiikkoja tällaisen täydellisen eron välttämiseksi; |
27. |
kehottaa jäsenvaltioita tarjoamaan kaikille vangeille vankeuteen liittyvissä kysymyksissä ilmaista oikeusapua, jossa olisi raskaana olevien naisten tapauksessa keskityttävä perheoikeuteen, jotta voidaan vastata kysymyksiin, jotka liittyvät muun muassa synnytykseen, adoptioon, eroon ja sukupuolisidonnaiseen väkivaltaan jne.; |
28. |
kehottaa toteuttamaan tiedotus- ja opastuskampanjoita, jotka koskevat yhteisöllisiä sosiaalisia palveluja sekä menettelyjä, joilla vankien henkilökohtaista, perheeseen liittyvää ja sosiaalista tilannetta koskevat asiakirjat voidaan päivittää, jotta naisvangit voivat täysin käyttää kansalaisoikeuksiaan; |
29. |
kehottaa jäsenvaltioita toteuttamaan psykososiaalisia oheistoimenpiteitä, joilla valmistellaan paremmin lapsen ja vangitun äidin erottamista ja vähennetään sen kielteistä vaikutusta; |
Sopeuttaminen uudelleen yhteiskuntaan ja työelämään
30. |
kehottaa jäsenvaltioita toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet tarjotakseen kaikille vangeille heidän sukupuolestaan riippumatta asianmukaisesti palkattuja ja vaihtelevia työmahdollisuuksia, jotka mahdollistavat henkilökohtaisen kehittymisen, joita ei ole eroteltu sukupuolen perusteella ja jotka ovat kaikin tavoin syrjimättömiä, sekä kehittämään tätä varten yrityskumppanuuksia; |
31. |
kehottaa jäsenvaltioita investoimaan enemmän varoja muun muassa työllisyyteen ja sosiaaliseen osallisuuteen liittyvien yhteisön rahoitusvälineiden kuten Euroopan sosiaalirahaston ja Progress-ohjelman avulla, jotta ne voivat suunnitella vankeinhoidon yhteydessä lukutaito-ohjelmia sekä työmarkkinoiden tarpeita vastaavia ja tutkinnon suorittamiseen tähtääviä elinikäisen oppimisen ohjelmia ja ammatillisia koulutusohjelmia; |
32. |
korostaa, että näihin opetusohjelmiin olisi sisällyttävä kielikursseja, mukaan lukien ulkomaalaisten mies- ja naisvankien tapauksessa kansallisen kielen (tai vähintään yhden kansallisista kielistä) opetus, sekä atk-opetusta ja sosiaalisen ja ammatillisen käyttäytymisen opetusta; |
33. |
korostaa kansalaisjärjestöjen ensisijaista roolia vankien ja erityisesti naisten sosiaalisen ja ammatillisen sopeutumisen yhteydessä ja kehottaa siksi jäsenvaltioita kannustamaan näiden järjestöjen toiminnan kehittämistä vankilaympäristössä erityisesti lisäämällä niille osoitettuja voimavaroja, helpottamalla niiden edustajien pääsyä rangaistuslaitoksiin sekä lisäämällä vankilahenkilöstön tietoisuutta siitä, että heidän on tehtävä tiivistä yhteistyötä näiden toimijoiden kanssa; |
34. |
katsoo, että ellei yleiselle turvallisuudelle aiheudu merkittävää vaaraa ja rangaistuksen ankaruudesta riippuen voitaisiin yövankeuden käyttöä lisäämällä mahdollistaa mies- ja naisvankien työssäkäynti tai ammattikoulutukseen osallistuminen vankilan ulkopuolella ja siten edistää heidän sopeuttamistaan uudelleen yhteiskuntaan ja työelämään; |
35. |
korostaa, että mies- ja naisvankien ja erityisesti raskaana olevien tai äskettäin synnyttäneiden naisten työolojen on vastattava kansallista ja yhteisön lainsäädäntöä ja toimivaltaisten viranomaisten on säännöllisesti valvottava työoloja; |
36. |
korostaa, että mies- ja naisvankeja on tarpeen kannustaa panostamaan ammatilliseen koulutukseen ja sosiaaliseen sopeutumiseen, mikä voidaan tehdä esimerkiksi laatimalla henkilökohtaisia tilannearvioita ja arvioimalla vuosittain heidän panostustaan; |
37. |
pitää ensisijaisena tavoitteena, että kussakin vankilassa on apua ja henkilökohtaista tukea tarjoavia ohjelmia, jotka ovat kaikkien mies- ja naisvankien käytettävissä vapaaehtoiselta pohjalta ja joissa määritellään, toteutetaan ja viimeistellään heidän henkilökohtaista kehitystään ja sosiaalista sopeutumistaan koskevat kehityshankkeensa, jotka on toteutettava heidän päästyään vankilasta; |
38. |
muistuttaa, että vankeusaikana ja sen jälkeen on tarpeen toteuttaa sosiaalisia tukitoimenpiteitä, joiden tarkoituksena on auttaa vankia valmistautumaan sopeuttamistoimiinsa, ja etenkin hankkimaan asunto ja työpaikka, jotta ehkäistään sosiaalinen syrjäytyminen ja rikosten uusiminen; |
39. |
pitää tärkeänä ylläpitää ja edistää mies- ja naisvankien yhteyksiä ulkomaailmaan erityisesti tarjoamalla heille mahdollisuus lukea sanomalehtiä ja käyttää viestimiä sekä mahdollistamalla yhteydenpito sosiaalista tukea tarjoaviin järjestöihin, kansalaisjärjestöihin sekä vankilaviranomaisten hyväksymiin kulttuuri- tai taidejärjestöihin tai muihin järjestöihin; |
40. |
muistuttaa, että vankien henkisen tasapainon säilyttämisen ja sosiaalisen sopeutumisen mahdollisuuksien parantamisen vuoksi on tärkeää, että heillä on säännöllisesti mahdollisuus urheilu- ja virkistystoimintaan sekä mahdollisuus taide- tai kulttuurikoulutukseen; |
41. |
kehottaa komissiota kiinnittämään sosiaalisen syrjäytymisen vastaista taistelua koskevan ohjelmansa yhteydessä erityistä huomiota vankiväestöön; |
42. |
kehottaa jäsenvaltioita kiinnittämään erityistä huomiota ulkomaalaisiin mies- ja naisvankeihin erityisesti kieli- ja kulttuurierojen vuoksi sekä antamaan vangeille mahdollisuudet pitää yhteyttä sekä läheisiinsä että oman maansa konsulihenkilöstöön; heidän olisi myös voitava hyödyntää vankilan resursseja ja ohjelmia sekä saada tietoa jota he kykenevät ymmärtämään; kehottaa lisäksi ottamaan ulkomaalaisten naisten erityispiirteet huomioon vankilan toiminnan suunnittelussa, kouluttamaan henkilökuntaa toimimaan monikulttuurisessa ympäristössä sekä vankilassa että sen ulkopuolella ja ottamaan käyttöön sovittelupalveluja vankilassa ja sen ulkopuolella; |
43. |
kehottaa jäsenvaltioita sosiaalisen ja ammatillisen sopeutumisen helpottamista varten toteuttamaan kaikki tarvittavat toimenpiteet, jotta niiden kansalliseen lainsäädäntöön voidaan sisällyttää säännöksiä, joilla edistetään entisten vankien ja erityisesti yksinhuoltajaäitien ja naispuolisten nuorisovankien työhönottoa sekä julkisella että yksityisellä sektorilla; |
44. |
kehottaa jäsenvaltioita vaihtamaan etenkin naisten vankeusoloja sekä ammattikoulutustoimenpiteiden ja yhteiskuntaan uudelleen sopeuttamisen tehokkuutta koskevia tietoja ja hyviä käytäntöjä; pitää tästä syystä tärkeänä kannustaa ja rahoittaa viranomaisten ja alan toimijoiden osallistumista innovatiivisiin ohjelmiin ja hyvien käytäntöjen ohjelmiin sekä kansallisiin ja kansainvälisiin kongresseihin ja keskusteluihin, sillä tällainen toiminta on motivoivaa ja luo myönteistä energiaa; |
45. |
kehottaa komissiota yhdessä jäsenvaltioiden kanssa tukemaan sukupuolinäkökulmaan perustuvaa vankilatutkimusta ja rahoittamaan tutkimuksia, joissa selvitetään rikollisuuden syitä ja rikollisen käyttäytymisen asiayhteyksiä ja vankilajärjestelmän tehokkuutta, jotta voidaan parantaa mies- ja naisvankien mahdollisuuksia osallistua yhteiskunta-, perhe- ja työelämään; * ** |
46. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle ja komissiolle sekä jäsenvaltioiden ja ehdokasmaiden parlamenteille ja hallituksille. |
(1) EUVL C 303, 14.12.2007, s. 1.
(2) EYVL C 158, 26.6.1989, s. 511.
(3) EYVL C 32, 5.2.1996, s. 102.
(4) EYVL C 98, 9.4.1999, s. 299.
(5) EUVL C 102 E, 28.4.2004, s. 154.
(6) Ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen 1, 3, 5 ja 12 artikla ja 14. joulukuuta 1990 annetun Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksen päätöslauselman 45/111 liitteenä oleva ensimmäinen perusperiaate, joka koskee vankien kohtelua.
20.3.2009 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 66/57 |
Sukupuolten tasa-arvo ja naisten vaikutusvallan lisääminen kehitysyhteistyössä
P6_TA(2008)0103
Euroopan parlamentin päätöslauselma 13. maaliskuuta 2008 sukupuolten tasa-arvosta ja naisten vaikutusvallan lisäämisestä kehitysyhteistyössä (2007/2182(INI))
(2009/C 66 E/10)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon komission 8. maaliskuuta 2007 esittämän tiedonannon ”Sukupuolten tasa-arvo ja naisten vaikutusvallan lisääminen kehitysyhteistyössä” (KOM(2007)0100), |
— |
ottaa huomioon 14. toukokuuta 2007 hyväksytyt yleisten asioiden ja ulkosuhteiden neuvoston sekä neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien päätelmät ”Sukupuolten tasa-arvo ja naisten vaikutusvallan lisääminen kehitysyhteistyössä”, |
— |
ottaa huomioon sukupuolten tasa-arvon edistämisestä kehitysyhteistyössä 21. huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 806/2004 (1), |
— |
ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 2 artiklan, 3 artiklan 2 kohdan sekä 137 ja 141 artiklan, |
— |
ottaa huomioon vuonna 2000 esitetyn Euroopan unionin perusoikeuskirjan (2) ja erityisesti sen 23 artiklan, |
— |
ottaa huomioon 18. joulukuuta 1979 tehdyn naisten kaikkinaisen syrjinnän poistamista koskevan YK:n yleissopimuksen (CEDAW), |
— |
ottaa huomioon Beijingissä syyskuussa 1995 pidetyn naisten neljännen maailmankokouksen, Beijingissä hyväksytyn julistuksen ja toimintakehyksen sekä seuranta-asiakirjat, jotka hyväksyttiin 9. kesäkuuta 2000 ja 11. maaliskuuta 2005 YK:n erityisistunnoissa Beijing +5 ja Beijing + 10 ja jotka koskivat lisätoimia ja -aloitteita Beijingin julistuksen ja toimintakehyksen täytäntöönpanemiseksi, |
— |
ottaa huomioon Yhdistyneiden Kansakuntien vuosituhannen vaihteen huippukokouksessa syyskuussa 2000 hyväksytyt vuosituhannen kehitystavoitteet ja erityisesti tavoitteen, joka koskee sukupuolten tasa-arvon edistämistä ja naisten vaikutusvallan lisäämistä edellytyksenä nälän, köyhyyden ja sairauksien poistamiselle niin, että toteutetaan tasa-arvo kaikilla koulutuksen tasoilla ja kaikenlaisessa työssä sekä taataan yhtäläinen resurssien hallinta ja yhtäläinen edustus julkisessa elämässä ja politiikassa, |
— |
ottaa huomioon komission kertomuksen vuosituhannen vaihteen kehitystavoitteista 2000–2004 (SEC(2004)1379), |
— |
ottaa huomioon 16. ja 17. joulukuuta 2004 Brysselissä kokoontuneen Eurooppa-neuvoston puheenjohtajavaltion päätelmät, joissa vahvistettiin Euroopan unionin täysi sitoutuminen vuosituhannen vaihteen kehitystavoitteisiin ja johdonmukaiseen politiikkaan, |
— |
ottaa huomioon 12. huhtikuuta 2005 antamansa päätöslauselman Euroopan unionin tehtävistä vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamiseksi (3) ja 20. kesäkuuta 2007 antamansa päätöslauselman vuosituhannen kehitystavoitteista: puolimatkassa (4), |
— |
ottaa huomioon 17. marraskuuta 2005 antamansa päätöslauselman Afrikan kehitysstrategiasta (5) ja 25. lokakuuta 2007 antamansa päätöslauselman EU:n ja Afrikan suhteiden nykytilasta (6), |
— |
ottaa huomioon 29. marraskuuta 2007 antamansa päätöslauselman Afrikan maatalouden edistämisestä — Ehdotus maatalouden kehittämisestä ja elintarviketurvasta Afrikassa (7), |
— |
ottaa huomioon YK:n turvallisuusneuvoston 31. lokakuuta 2000 hyväksymän päätöslauselman (UNSCR 1325 (2000)) naisten asemasta, rauhasta ja turvallisuudesta ja erityisesti sen 1 kohdan, jossa jäsenvaltioita kehotetaan takaamaan naisten edustuksen lisääminen päätöksenteon kaikilla tasoilla kansallisissa, alueellisissa ja kansainvälisissä elimissä, |
— |
ottaa huomioon neuvoston ja neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien, Euroopan parlamentin ja komission yhteisen julkilausuman Euroopan unionin kehityspolitiikasta: ”Euroopan konsensus” (8) (Euroopan konsensus kehityspolitiikasta), joka allekirjoitettiin 20. joulukuuta 2005, sekä joulukuussa 2007 hyväksytyn julkilausuman humanitaarista apua koskevasta Euroopan konsensuksesta (9), |
— |
ottaa huomioon Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän jäsenten sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välisen Cotonoussa 23. kesäkuuta 2000 allekirjoitetun kumppanuussopimuksen (10) sellaisena kuin se on muutettuna 25. kesäkuuta 2005 Luxemburgissa allekirjoitetulla kumppanuussopimusta muuttavalla sopimuksella (11) (Cotonoun sopimus), |
— |
ottaa huomioon yhdenmukaistamista koskevan Rooman sopimuksen, joka allekirjoitettiin 25. helmikuuta 2003 yhdenmukaistamista käsitelleen korkean tason foorumin jälkeen, sekä 2. maaliskuuta 2005 hyväksytyn tuen tehokkuutta koskeneen Pariisin julistuksen, |
— |
ottaa huomioon Monterreyssä maaliskuussa 2002 pidetyn kehitysavun rahoitusta käsitelleen kansainvälisen konferenssin sekä Johannesburgissa syyskuussa 2002 pidetyn kestävää kehitystä käsitelleen maailman huippukokouksen, |
— |
ottaa huomioon YK:n yleiskokouksen naisten asemaa käsittelevän toimikunnan 49. istunnossa maaliskuussa 2005 hyväksytyn loppuraportin, |
— |
ottaa huomioon YK:n kehitysohjelman vuonna 2006 esitetyn kertomuksen ”En Route to Equality”, |
— |
ottaa huomioon YK:n väestörahaston maailman väestöä käsitelleet vuosien 2005 ja 2006 kertomukset ”The Promise of Equality: Gender Equity, Reproductive Health and the Millennium Development Goals” (Tasa-arvon lupaus: sukupuolten tasa-arvo, lisääntymisterveys ja vuosituhannen kehitystavoitteet) sekä ”A Passage to Hope: Women and International Migration” (Matkalla kohti toivoa: naiset ja kansainvälinen muuttoliike), |
— |
ottaa huomioon kehitysyhteistyön rahoitusvälineen perustamisesta 18. joulukuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1905/2006 (12), |
— |
ottaa huomioon tilastot, jotka perustuvat Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön kehitysapukomitean (OECD/DAC) jäsenten kesäkuussa 2007 julkistettuun raporttiin sukupuolten tasa-arvoa koskevan politiikan seurannasta vuosina 2004–2005, ja ottaa huomioon OECD:n vuonna 2006 julkistaman raportin sukupuolten tasa-arvosta ja tuen antamisesta, |
— |
ottaa huomioon maaliskuussa 2000 esitetyn kasvua ja työpaikkoja käsittelevän Lissabonin strategian, |
— |
ottaa huomioon Afrikan naisten oikeuksia koskevan pöytäkirjan eli niin kutsutun Maputon pöytäkirjan, joka tuli voimaan 26. lokakuuta 2005, |
— |
ottaa huomioon neuvoston 5. ja 6. joulukuuta 2007 esittämät päätelmät sen tarkastelusta, miten jäsenvaltiot ja EU:n toimielimet ovat toteuttaneet Beijingin toimintaohjelmaa, ja erityisesti puheenjohtajavaltio Portugalin laatiman mukaan liitetyn kertomuksen, joka sisälsi naisia ja köyhyyttä koskevia indikaattoreita, |
— |
ottaa huomioon Kairossa syyskuussa 1994 pidetyn YK:n kansainvälisen väestö- ja kehityskonferenssin, Kairossa hyväksytyn toimintaohjelman sekä tuloksena saadut asiakirjat, jotka hyväksyttiin vuonna 1999 YK:n Kairo + 5 -erityisistunnossa ja jotka koskivat lisätoimia toimintaohjelman toteuttamiseksi, |
— |
ottaa huomioon Brysselissä esitetyn kehotuksen ryhtyä toimiin konfliktien yhteydessä ja muutoin esiintyvän seksuaalisen väkivallan käsittelemiseksi (kesäkuu 2006), |
— |
ottaa huomioon Maputon toimintasuunnitelman, joka koskee maanosan seksuaali- ja lisääntymisterveyttä sekä oikeuksia koskevan poliittisen kehyksen saattamista toimintavalmiiksi 2007–2010 ja joka hyväksyttiin Afrikan unionin erityisistunnossa syyskuussa 2006, |
— |
ottaa huomioon Brysselin toimintakehyksen ja terveyttä ja kestävää kehitystä koskeneet suositukset, jotka Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän terveysministerit hyväksyivät Brysselissä lokakuussa 2007, |
— |
ottaa huomioon julistuksen sukupuolten välisestä tasa-arvosta keskeisenä kysymyksenä muuttuvassa yhteiskunnassa sekä vastaavan toimintaohjelman, joka hyväksyttiin 5:nnessä Euroopan ministerineuvostossa, |
— |
ottaa huomioon sukupuolten tasa-arvosta vastaavien ministerien Luxemburgissa 4. helmikuuta 2005 pitämän kokouksen ministeritason julistuksen, |
— |
ottaa huomioon Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön (Etyj) 7. joulukuuta 2004 Sofiassa hyväksytyn päätöksen 14/04 Etyj:n vuoden 2004 toimintasuunnitelmasta sukupuolten tasa-arvon edistämiseksi, |
— |
ottaa huomioon sukupuolten tasa-arvoa käsittelevän Kansainyhteisön toimintasuunnitelman 2005–2015, |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 45 artiklan, |
— |
ottaa huomioon kehitysyhteistyövaliokunnan mietinnön sekä naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan lausunnon (A6-0035/2008), |
A. |
toteaa, että ihmisoikeuksia käsitelleessä YK:n maailmankokouksessa 25. kesäkuuta 1993 hyväksytyn Wienin julistuksen mukaan naisten ja tyttöjen ihmisoikeudet ovat erottamaton, luovuttamaton ja jakamaton osa yleisiä ihmisoikeuksia, |
B. |
toteaa, että kehityspolitiikkaa koskevan eurooppalaisen konsensuksen mukaan sukupuolten tasa-arvo on yhteinen periaate, ja EU ottaa sukupuoleen liittyvät kysymykset asianmukaisella tavalla huomioon suhteissaan kehitysmaihin (I osa — 19 artikla); toteaa Cotonoun sopimuksen korostavan selvästi sukupuolten tasa-arvon merkitystä ja vahvistavan, että yhteistyöllä pyritään tekemään naisille entistä helpommaksi kaikkien sellaisten resurssien käyttäminen, joiden avulla he voivat toteuttaa täysin perusoikeuksiaan (31 artikla), |
C. |
toteaa, että YK:n yleiskokous on määrittänyt lisääntymisterveydenhuollon yleismaailmallisen saatavuuden vuoteen 2015 mennessä vuosituhannen kehitystavoitteiden alatavoitteeksi, |
D. |
toteaa, että Beijingin toimintakehyksessä tuettiin sukupuolten tasa-arvon valtavirtaistamista tehokkaana strategiana sukupuolten tasa-arvon edistämisessä, ja sen mukaan hallitusten ja muiden toimijoiden tulisi edistää sukupuolisidonnaisten kysymysten aktiivista ja näkyvää valtavirtaistamispolitiikkaa kaikilla politiikanaloilla ja kaikissa ohjelmissa niin, että ennen päätösten tekemistä analysoidaan sekä naisiin että miehiin kohdistuvat vaikutukset, |
E. |
toteaa, että naiset ja tytöt tekevät noin kaksi kolmasosaa kaikesta maailman työstä mutta heidän osuutensa tuloista on vähemmän kuin 5 %; toteaa, että naisten työ tuottaa puolet maailman ravinnosta ja että lähes 74 % työelämän ulkopuolella olevista naisista hoitaa etupäässä kotitöitä ja perhettä, kun työttömistä miehistä näin tekee 27 %, |
F. |
toteaa, että 1,3 miljardista täydellisessä köyhyydessä elävästä ihmisestä 70 % on naisia ja köyhyys ei ole vain tulojen, omistuksen, resurssien, markkina-aseman ja hallintaoikeuden epätasaisen jakautumisen oire vaan myös niiden syy; toteaa EU:n edistävän sukupuolten tasa-arvoa ja naisten oikeuksia kehitysyhteistyössään sekä sukupuolten tasa-arvon valtavirtaistamisella että erityisillä toimilla, joilla pyritään edistämään naisten oikeuksia ja lisäämään naisten vaikutusvaltaa, |
G. |
toteaa, että taloudellinen kasvu on olennainen tekijä köyhyyden vastustamisessa, mutta se ei yksin riitä, koska se ei luo tarpeeksi uusia mahdollisuuksia yritysten perustamiseen ja työpaikkojen luomiseen, |
H. |
katsoo, että sukupuolten epätasa-arvolla on taipumus johtaa yhä lisääntyvään epätasa-arvoon, jolla on kielteisiä vaikutuksia naisten hyvinvointiin, heidän perheisiinsä ja yhteisöihinsä sekä heidän mahdollisuuksiinsa kehittää itseään, |
I. |
ottaa huomioon, että useimmissa maissa toimia sukupuoleen liittyvissä kysymyksissä ei pidetä ensiarvoisen tärkeinä, vaan sukupuolta pidetään toisarvoisena asiana, ja kulttuurisia, uskonnollisia ja sosioekonomisia käytäntöjä käytetään tekosyinä, kun halutaan estää edistymistä sukupuolten tasa-arvoa ja naisten oikeuksia koskevissa asioissa, |
J. |
ottaa huomioon, että naisten vaikutusvallan lisäämisen on todettu vauhdittavan kaikkien muiden vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamista, sillä tämä vähentää köyhyyttä ja parantaa väestötieteellisiä, yhteiskunnallisia ja taloudellisia indikaattoreita, |
K. |
toteaa, että sukupuolten tasa-arvon valtavirtaistaminen voi auttaa siirtymään entistä demokraattisempiin yhteiskuntiin, joissa naiset ja miehet ovat tasa-arvoisia kaikilla elämänaloilla, mutta se ei kuitenkaan korvaa erityistä tasa-arvopolitiikkaa ja myönteisiä toimia osana kaksisuuntaista lähestymistapaa sukupuolten tasa-arvon saavuttamiseksi, |
L. |
toteaa, että tyttöjen ja naisten varhaisvaiheessa tapahtuva opettaminen ja kouluttaminen (kattava seksuaalivalistus mukaan lukien) ovat keskeisellä sijalla pyrittäessä kitkemään köyhyys ja laajalti esiintyvät sairaudet ja taattaessa, että naiset voivat lisätä tietojaan, taitojaan ja luottamustaan niin, että he voivat osallistua täysin yhteiskuntaan sekä politiikkaan, |
M. |
katsoo, että naisten täysi seksuaalisuuteen ja lisääntymiseen liittyvä terveys sekä täydet seksuaalisuuteen ja terveyteen liittyvät oikeudet ovat edellytyksenä sukupuolten tasa-arvon saavuttamiselle, koska naisten kyky säädellä omaa hedelmällisyyttään on perustava tekijä heidän vaikutusmahdollisuuksiensa lisäämisessä ja koska naiset, jotka pystyvät harjoittamaan perhesuunnittelua, voivat suunnitella elämäänsä muiltakin osin ja koska terveet naiset voivat olla tuottavampia ja koska lisääntymiseen liittyvien oikeuksien suojelu — esimerkkinä perhesuunnittelu, synnytysten ajankohdista ja niiden väleistä päättäminen ja lisääntymistä koskeva päätöksenteko ilman syrjintää — antaa vapauden osallistua yhteiskuntaan entistä täydemmin ja tasa-arvoisemmin, |
N. |
pitää keskeisenä, että naisjärjestöille annetaan rahallista ja teknistä apua sellaisten ohjelmien edistämiseksi, jotka koskevat haavoittuvimmassa asemassa olevia väestöryhmiä, kuten muuttavia ja maan sisällä siirtymään joutuvia naisia sekä pakolaisnaisia, ja kehottaa antamaan erityisesti välineitä ja asianmukaista tekniikkaa elintarvikkeiden käsittelyyn ja työtaakan keventämiseen ja kehottaa helpottamaan naisten maansaantia sekä parantamaan tyttöjen mahdollisuuksia päästä kouluihin ja käydä koulua, |
O. |
katsoo, että naiset ovat alttiita syrjinnälle avioliittoasioissa, kiinteän omaisuuden ja maaomaisuuden saantia sekä voimavarojen saantia ja niistä määräämistä koskevissa asioissa, |
P. |
ottaa huomioon, että monilta naisilta evätään perusterveydenhoitopalvelut, kaiken asteinen koulutus ja taloudellinen riippumattomuus ja että heillä ei ole mahdollisuutta osallistua työelämään eikä päätöksentekoprosesseihin, |
Q. |
toteaa, että tietyissä kulttuureissa on edelleen perinteisiä ja uskonnollisia ennakkoasenteita, jotka rajoittavat tyttöjen ja nuorten naisten koulutusmahdollisuuksia syrjivällä tavalla, |
R. |
toteaa, että ainakin 130 miljoonaa naista on joutunut kokemaan sukuelinten silpomisen tai muunlaisen perinteiden mukaisen väkivaltaisen toimenpiteen ja että vuosittain 2 miljoonaa naista on vaarassa kärsiä tällaisia heidän fyysisen koskemattomuutensa ja ihmisoikeuksiensa vakavia loukkauksia, |
S. |
toteaa, että naispuoliset maahanmuuttajat joutuvat miehiä useammin kärsimään pakkotyöstä ja seksuaalisesta hyväksikäytöstä ja he joutuvat myös useammin hyväksymään huonot työolot, |
T. |
toteaa, että erilaisista selkkauksista kärsineissä maissa, joissa on käynnissä jälleenrakennus ja uudelleenintegroituminen, institutionaaliset mekanismit ja sitoumukset sukupuolten tasa-arvoon ovat tehokkaita ensi askeleita kohti naisten oikeuksien suojelua ja edistämistä; toteaa, että kaikkien relevanttien toimijoiden, kuten hallitusten ja poliittisten edustajien, kansalaisjärjestöjen, kansalaisyhteiskunnan ryhmien sekä akateemisten piirien, osallistuminen sekä naisten ryhmien ja verkkojen suora osallistuminen ovat olennainen edellytys jaetun ja kestävän kehityksen saavuttamiselle, |
U. |
toteaa, että Saharan eteläpuolisessa Afrikassa 57 % hiv:n/aidsin saaneista aikuisista on naisia ja 15–24-vuotiaat naiset saavat tartunnan yli kolme kertaa niin todennäköisesti kuin nuoret miehet, |
V. |
toteaa, että hiv:n/aidsin tartuntavoista ja ennalta estävistä toimista vallitsee miesten ja naisten välinen tietokatkos, jota syrjinnän ilmapiiri ja sukupuoleen perustuva väkivalta pahentavat; katsoo, että seksuaalisuuteen ja lisääntymiseen liittyvät terveyskasvatus ja tiedottaminen sekä lisääntymisterveydenhuollon palveluiden saanti takaavat parhaiten hiv:n/aidsin ja muiden sukupuoliteitse tarttuvien tautien leviämisen estämisen, |
W. |
toteaa, että joka vuosi synnytykseen kuolee edelleen 536 000 naista (95 % tapauksista Afrikassa ja Aasiassa) ja että yhtä kuollutta naista kohden vähintään 20 kokee vakavia komplikaatioita, jotka voivat olla kroonisia infektioita tai toimintakykyä heikentäviä vammoja, kuten synnytyskanavan avanne, jotka voitaisiin välttää helposti, jos taattaisiin synnytykseen liittyvän perusterveydenhuollon ja kiireellisen hoidon sekä lisääntymisterveydenhuollon yleinen saatavuus, |
X. |
toteaa, että Kansainvälisen elintarviketalouden tutkimuskeskuksen mukaan on olemassa selvä yhteys lasten ravitsemustilanteen ja sen välillä, kuinka paljon naisilla on sananvaltaa taloudessa; toteaa, että heikossa asemassa olevat naiset, joilla ei ole sananvaltaa perheessä, ovat todennäköisemmin itse aliravittuja; toteaa, että parempi ravinto voisi estää suuren osan lapsikuolemista ja auttaisi lapsikuolleisuuden vähentämistä koskevan vuosituhannen kehitystavoitteen saavuttamista, |
Y. |
ottaa huomioon, että joidenkin tähän mennessä toteutettujen hankkeiden tehokkuutta ovat heikentäneet monille maille tyypilliset epäkohdat, joista voidaan mainita esimerkkeinä heikot paikalliset ja kansalliset hallintoviranomaiset, korruptoituneet hallitukset ja asiantuntemuksen ja sellaisen koulutetun henkilökunnan puute, joka osaisi käsitellä naisten vaikutusvallan lisäämiseen ja sukupuolten tasa-arvoon liittyviä ongelmia, |
Z. |
katsoo, että suurempi luonnonkatastrofien riski sekä paikallisesti ja alueellisesti aiheutettu resurssien huononeminen koskettavat suhteettoman suuressa määrin muita huonomassa asemassa olevia väestöryhmiä, |
1. |
pitää komission edellä mainittua tiedonantoa sukupuolten tasa-arvosta ja naisten vaikutusvallan lisäämisestä kehitysyhteistyössä myönteisenä uutena askeleena toimintaohjelmassa, joka koskee sukupuolten tasa-arvon huomioonottamista EY:n kehitysyhteistyössä vuosina 2001–2006; |
2. |
pahoittelee, että sen jälkeen, kun neuvosto ensimmäisen kerran julisti 20. joulukuuta 1995 esittämässään päätöslauselmassa sukupuolten tasa-arvon huomioon ottamisen kehitysyhteistyössä yhteisön ja jäsenvaltioiden kehitysyhteistyöpolitiikan perusperiaatteeksi, ei käytännössä ole saavutettu riittävästi edistystä; |
3. |
toteaa, että naisten roolia sodan jälkeisissä yhteiskunnissa ja heidän panostaan sodan jälkeiseen jälleenrakentamiseen ei tule pitää vain yleisenä kertomuksena ”naisten sotakokemuksista”, vaan on tunnustettava naisten kokemusten erityisluonne ja monimuotoisuus; |
4. |
pahoittelee, että suurin osa kehitysyhteistyöhön liittyvistä maakohtaisista strategia-asiakirjoista viittaa sukupuoleen kaikenkattavana teemana mainitsematta mitään erityisiä sukupuoleen liittyviä tavoitteita tai toimia; kehottaa painokkaasti sisällyttämään tuleviin strategioihin sukupuoleen liittyviä tavoitteita ja toimia; |
5. |
pitää myönteisenä komission kehotusta, jonka mukaan EU:n pitäisi tukea kolmansia maita kansainvälisten velvoitteiden noudattamisessa ja täytäntöönpanossa, mistä esimerkkeinä ovat kaikenlaisen naisiin kohdistuvan syrjinnän poistamista koskeva yleissopimus (1979), Kairon toimintaohjelma (1994 ja 2004), Beijingin toimintaohjelma (1999 ja 2005) sekä YK:n vuosituhatjulistus; |
6. |
yhtyy komission näkemykseen, jonka mukaan varat, jotka osoitetaan sukupuolten tasa-arvoa koskevien kysymysten valtavirtaistamisen tukemiseksi kehitysyhteistyöpolitiikassa, ovat merkityksettömiä verrattuina muihin horisontaalisiin toimiin tarkoitettuihin varoihin; pahoittelee, että vain 5 % kehitysyhteistyövaroista temaattiselle ohjelmalle ”Investointi ihmisiin” (2007–2013) on tarkoitettu sukupuolten välisen tasa-arvon edistämiseen ja että alueelliset ja maakohtaiset strategia-asiakirjat eivät anna yleiskuvaa sukupuolten tasa-arvoon ohjattavista talousarvion määrärahoista, koska sukupuoli mainitaan vain kaikenkattavana teemana eikä rahoitusta koskevia yksityiskohtia näin esitetä; |
7. |
on huolissaan komission uudesta tukimallista, jossa etusijalle asetetaan tuki talousarviosta, koska tämä voi aiheuttaa lisävaikeuksia sukupuolten tasa-arvon edistymisen arvioinnissa; |
8. |
pitää komission yleistä lähestymistapaa hyvänä perustana, jonka avulla EU ja jäsenvaltiot voivat sisällyttää sukupuoleen liittyvät kysymykset kehitysyhteistyöohjelmiinsa saavuttaakseen sukupuolten tasa-arvon ja lisätäkseen naisten vaikutusvaltaa; katsoo, että tätä voitaisiin pitää pääasiallisena välineenä ihmisoikeuksien parantamisessa ja köyhyyden torjunnassa, mutta panee merkille, että parannuksiin on edelleen varaa erityisesti tietojen analysoinnissa, jotta voidaan välttää naisten asemaa heikentäviä toimenpiteitä; |
9. |
uskoo, että sukupuolten tasa-arvon valtavirtaistamisen tehokkuus kehitysyhteistyöpolitiikassa riippuu siitä, miten herkästi jäsenvaltiot ja asiaan liittyvät EU:n toimielimet reagoivat sukupuoleen liittyviin kysymyksiin; katsoo tämän osoittavan, että naisten ja miesten tasa-arvon etenemissuunnitelmassa 2006–2010 (KOM(2006)0092) asetettujen tavoitteiden saavuttaminen EU:ssa on välttämätön edellytys sille, että sukupuolten tasa-arvo voidaan valtavirtaistaa tehokkaasti kehitysyhteistyössä; |
10. |
painottaa, että huomiota ei saisi kohdistaa pelkästään naisiin vaan myös sukupuolten välisiin suhteisiin, kuten miesten ja naisten väliset yhteiskunnalliset suhteet, joiden vuoksi syntyy sukupuolten välistä pysyvää epätasa-arvoa; katsoo, että tämän seurauksena hankkeet olisi kohdistettava niin miehiin kuin naisiinkin; |
11. |
korostaa, että globalisoitumiseen liittyvien prosessien tulisi tarjota köyhille maille uusia mahdollisuuksia ja niiden yhteydessä on otettava huomioon naisten erityistarpeet, koska naiset ovat usein ammattitaidottomia työntekijöitä ja sen vuoksi sosiaalisesti huonossa asemassa; |
12. |
kehottaa komissiota esittämään käytännöllisiä ehdotuksia siitä, miten yhä globalisoituneemmassa maailmassa voidaan saada aikaan työpaikkoja ja elanto kehitysmaiden lukuisille ammattitaidottomille naisille; |
13. |
kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita ryhtymään kehitysyhteistyössä sellaisiin toimiin, joilla saavutetaan konkreettisia ja mainittavia vaikutuksia sukupuoleen liittyvissä asioissa (lainsäädännön, instituutioiden ja nykyisten patriarkaalisten rakenteiden muuttaminen, rahoitusmahdollisuuksien lisääminen ja naisten yhteiskunnallisten ja taloudellisten olosuhteiden parantaminen); |
14. |
kehottaa jäsenvaltioita ja komissiota kehitysmaissa toimivina työnantajina ottamaan huomioon ihmisarvon mukaisen työn periaatteen korottamalla palkkoja minimipalkan määrittämistä koskevan Kansainvälisen työjärjestön (ILO) 22. kesäkuuta 1970 antaman suosituksen 135 mukaisesti erityisesti kehitysmaat huomioon ottaen; |
15. |
pitää myönteisinä ehdotuksia, jotka koskevat tilapäisten työntekijöiden työhön liittyvien oikeuksien ja kansalaisoikeuksien suojelun edistämistä ja joilla pyritään edistämään naisten osallistumista ammattiliittoihin, jotta näin voitaisiin helpottaa naisten työssä kohtaamia vaikeuksia; |
16. |
vaatii komissiota kehitysyhteistyöpolitiikan laatimisen yhteydessä tukemaan toimenpiteitä, joilla vahvistetaan naisten oikeudellista asemaa, edistämään naisten tasa-arvoista pääsyä kunnolliseen työhön sekä perusihmisoikeuksien ja sosiaalisten perusoikeuksien piiriin sekä kiinnittämään erityishuomiota maahanmuuttajanaisten lisääntyvään määrään ja heidän asemansa vaikeutumiseen, jotta naisista ei muodostuisi uutta hyväksikäytettyjen yhteiskuntaluokkaa; |
17. |
kehottaa komissiota arvioimaan taloudellisten kumppanuussopimusten mahdollista vaikutusta sukupuolinäkökulmasta; |
18. |
kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita varmistamaan yhdenmukaisuuden kehitysyhteistyöpolitiikan ja muiden yhteisön politiikan alojen (esimerkiksi kauppapolitiikka ja maatalouspolitiikka) välillä, jotta voitaisiin välttyä kielteisiltä eri politiikanalojen välisiltä vaikutuksilta erityisesti sellaisten toimenpiteiden yhteydessä, joiden tarkoituksena on naisten vaikutusvallan lisääminen; |
19. |
toteaa, että naisten kyky vaikuttaa omaan elämäänsä on riippuvainen heidän koulutuksestaan; pitää hyvin tärkeinä sekä naisille että miehille suunnattuja koulutusohjelmia, joissa sukupuoleen liittyvät kysymykset otetaan huomioon; |
20. |
kehottaa komissiota suorittamaan sukupuolisidonnaisen analyysin kaikissa politiikan määrittelyn, toteutuksen ja arvioinnin vaiheissa, jotta voidaan varmistaa kaikenlaisen sukupuoleen perustuvan syrjinnän poistaminen ja jotta voidaan suojella ja edistää naisten ihmisoikeuksia; |
21. |
kehottaa komissiota laatimaan arvioinnin uusien avustusmenetelmien vaikutuksista naisten asemaan ja ottamaan huomioon, että naisiin ja sukupuolten tasa-arvoon kohdistuva huomio on vähentynyt, mikä johtuu osaksi kyseisestä uudesta kehityssuuntauksesta; |
22. |
pitää myönteisenä komission kehotusta laatia saavutusten mittaamiseen indikaattoreita, joissa sukupuoleen liittyvät seikat otetaan huomioon, ja kehottaa sisällyttämään tällaiset indikaattorit kaikkeen kehitysyhteistyöhön sekä Euroopan kehitysrahaston maakohtaisiin strategia-asiakirjoihin samoin kuin tällaisten strategioiden tulosten puolivälin arviointiin ja loppuarviointiin; kehottaa komissiota kehittämään edullisia, avoimia ja helposti tulkittavia parametrejä kvantitatiivisesti mitattavien sekä kvalitatiivisten indikaattorien muodossa niin, että se voi arvioida edistymistä kohti tasa-arvoa ja naisten vaikutusmahdollisuuksien lisäämistä säännöllisesti ja tehokkaasti; kehottaa komissiota ottamaan kolmansien maiden kanssa käytävässä vuoropuhelussa esiin sukupuolen mukaan eriteltyjen ja vertailukelpoisten tietojen merkityksen; tukee komission edellä mainittuun tiedonantoon sukupuolten tasa-arvosta ja naisten vaikutusvallan lisäämisestä kehitysyhteistyössä kuuluvassa liitteessä (osa VII) (SEC(2007) 0332) esitettyjä sukupuolen mukaan eriteltyjä indikaattoreita hyvänä perustana tulosten mittaamiseen käytettävien kattavien välineiden kehittämiselle; |
23. |
pitää myönteisenä sitä, että komission strategiassa otetaan huomioon sukupuoleen liittyvä väkivalta; |
24. |
korostaa, että naisiin kohdistuva väkivalta ei ole ainoastaan naisia koskettava ongelma, vaan asia vaatii myös miehiin kohdistuvaa lähestymistapaa; on tyytyväinen naispuolisia uhreja koskeviin ohjelmiin mutta vaatii samalla komissiota ja jäsenvaltioita kehittämään ohjelmia, joiden avulla vedotaan miespuolisiin hyväksikäyttäjiin ja käsitellään näin myös ilmiön syitä eikä pelkästään seurauksia; |
25. |
panee tyytyväisenä merkille komission aloitteen naisiin kohdistuvaa väkivaltaa koskevan tietoisuuden lisäämisestä laajentamalla asian käsittelyä tiedotusvälineissä ja kouluttamalla sotilaita sekä lainvalvontaviranomaisten ja oikeuslaitoksen henkilöstöä; vaatii kuitenkin kiinnittämään enemmän huomiota toimenpiteisiin, joilla puututaan ihmiskauppaan, kidutukseen ja vahingollisiin perinteisiin menetelmiin, joista mainittakoon erityisesti naisten sukuelinten silpominen, kunniarikokset ja nuorten tyttöjen pakkoavioliitot, ja vaatii naispuolisen henkilökunnan lisäämistä laitoksissa, jotka avustavat suoraan näiden käytäntöjen uhreja; |
26. |
pitää myönteisenä, että komission edellä mainitussa komission tiedonannossa sukupuolten tasa-arvosta ja naisten vaikutusvallan lisäämisestä kehitysyhteistyössä korostetaan hiv/aids-tartuntojen lisääntymistä naisten keskuudessa; katsoo, että olisi ollut syytä esittää myös jäsenvaltioille erityinen kehotus täyttää niiden antamat tätä asiaa koskevat rahalliset sitoumukset; |
27. |
kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita kehittämään erityisiä määräaikaan sidottuja ja mitattavissa olevia sitoumuksia, joita tuetaan riittävin varoin ja joilla pyritään toteuttamaan kaikkien naisten mahdollisuus hiv:n/aidsin ennaltaehkäisyyn, hoitoon ja tukeen vuoteen 2010 mennessä; |
28. |
pitää myönteisenä sitä, että edellä mainitussa komission tiedonannossa sukupuolten tasa-arvosta ja naisten vaikutusvallan lisäämisestä kehitysyhteistyössä on tuotu voimakkaasti esiin hiv:tä/aidsia koskevan politiikan ja ohjelmien yhtymäkohdat seksuaali- ja lisääntymisterveyttä ja niihin liittyviä oikeuksia koskevaan politiikkaan ja palveluihin; |
29. |
kehottaa komissiota vahvistamaan poliittista johtajuuttaan seksuaali- ja lisääntymisterveyttä ja niihin liittyviä oikeuksia koskevassa politiikassa ja lisäämään asiaa koskevaa rahoitusta, jotta maat pystyisivät saavuttamaan vuosituhannen kehitystavoitteet ja etenkin lisääntymisterveydenhuollon yleismaailmallisen saannin äitien terveyden parantamista koskevan tavoitteen (tavoite 5) yhteydessä, ja kehottaa käsittelemään seksuaali- ja lisääntymisterveyden ja niihin liittyvien oikeuksien yhteydessä tällä hetkellä laiminlyötyjä kysymyksiä, kuten synnytyskanavan avannetta; |
30. |
toteaa, että tyttöjen ja naisten syrjintä lisää heidän riskiään saada hiv/aids-tartunta, koska heidän on alhaisen sosiaalisen asemansa vuoksi vaikea päättää itse seksuaalisuuteen liittyvistä kysymyksistä; |
31. |
tuomitsee äärimmäisen jyrkästi sharia-lain kahlitsemien naisten käytännössä esineisiin verrattavissa olevan aseman ja katsoo tällaisen alistamisen olevan täysin vastoin kaikkia parlamentin erittäin tärkeinä pitämiä periaatteita; |
32. |
pitää myönteisenä sitä, että komission tiedonantoon sukupuolten tasa-arvosta ja naisten vaikutusvallan lisäämisestä kehitysyhteistyössä kuuluvassa edellä mainitussa liitteessä tunnustetaan mikrobisideja ja rokotteita koskevan tutkimuksen tukemisen merkitys (sillä ne ovat lupaavimpia naisille tarkoitettuja menetelmiä), ja kehottaa EU:ta edelleen takaamaan, että hiv/aids-rokotteen ja mikrobisidien tutkimus ja kehittäminen sisällytetään kehitystä ja sukupuolten tasa-arvoa koskeviin laajempiin toimintaohjelmiin; |
33. |
katsoo, että naisten vaikutusvallan lisääminen takaamalla heille mahdollisuus saada tietoa seksuaalisuutta ja lisääntymisterveyttä koskevista asioista sekä saada tähän liittyviä palveluja ja tarvikkeita parantaa naisten asemaa turvallisesta seksuaalisesta kanssakäymisestä sopimisessa ja sukupuolitaudeilta suojautumisessa, hiv/aids mukaan lukien; kannattaa komission ehdottamia toimenpiteitä naisten suojaamiseksi sukupuolitaudeilta ja erityisesti rahoituksen myöntämistä mikrobisidien ja rokotteiden kehittämiseen sekä ehdotettuja lisääntymisterveyteen ja -oikeuksiin liittyviä toimenpiteitä; |
34. |
kehottaa jäsenvaltioita tukemaan äidistä lapseen siirtyvän tartunnan estämisen sisällyttämistä hiv:n/aidsin vastustamista koskevien kattavien lähestymistapojen kokonaisuuteen; |
35. |
pitää hyvin tärkeänä, että naiset otetaan keskeisesti huomioon vesihuoltoa, viemäröintiä ja hygieniaa koskevassa politiikassa, ja korostaa siksi merkitystä, joka on puhtaan juomaveden, riittävän viemäröinnin ja tuottavaan käyttöön tarkoitetun veden saannin parantamisella; |
36. |
arvostelee voimakkaasti sitä, etteivät menetelmät perinteisten käytäntöjen kuten naisiin kohdistuvan väkivallan vastustamiseksi sisälly komission strategiaan; tuomitsee kaikenlaiset oikeudelliset, kulttuuriset ja uskonnolliset käytännöt, jotka syrjivät naisia, estävät heitä osallistumasta poliittiseen ja julkiseen elämään ja eristävät heidät jokapäiväisessä elämässä, ja tuomitsee samoin käytännöt, jotka suvaitsevat raiskauksia, perheväkivaltaa, pakkoavioliittoja, epätasa-arvoa avioeromenettelyissä ja ”kunniamurhia”, ja tuomitsee kaikenlaiset naisten velvoitteet noudattaa tietynlaisia pukeutumissääntöjä vastoin tahtoaan, sukupuoleen liittyvien normien tai sääntöjen noudattamatta jättämisen johdosta tapahtuvan ahdistelun samoin kuin ihmiskaupan sekä pakkotyön; kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita vastustamaan tällaisia käytäntöjä kehitysyhteistyöpolitiikassaan; kehottaa komissiota toteuttamaan ponnekkaita toimia sellaisten tiedotus- ja tukiohjelmien edistämiseksi, joilla parannetaan yleistä tietämystä ja muutetaan julkista mielipidettä maaohjelmissa, ja kehottaa tekemään kaikenlaisen naisiin kohdistuvan väkivallan ja perinteisten haitallisten käytäntöjen vastustamiseksi toteutettavista toimenpiteistä hyvää hallintotapaa koskevan kriteerin kumppanuusmaissa; |
37. |
panee huolestuneena merkille maailman väestön tilaa viime vuonna koskeneen YK:n väestörahaston kertomuksen, jonka mukaan maailmassa on 60 000 000 naisen vaje ja nämä ”puuttuvat” naiset on valittu ennen syntymää abortoitaviksi tai heidät on surmattu lapsina; |
38. |
kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita toteuttamaan Brysselin toimintakehotuksen konflikteihin liittyvän ja muun seksuaalisen väkivallan kitkemiseksi; |
39. |
kehottaa komissiota tekemään seksuaali- ja lisääntymisterveydenhuollosta ja aiheeseen liittyvistä oikeuksista kriisi- ja konfliktialueilla prioriteetin humanitaarisessa vaiheessa sekä sodan jälkeisessä jälleenrakennusvaiheessa, mikä koskee myös seksuaalisen väkivallan vastustamista; |
40. |
korostaa tarvetta täydentää kuvaa naisista haavoittuvina uhreina kuvalla naisista hyvin monimuotoisena sosiaalisten toimijoiden ryhmänä, jolla on arvokkaita voimavaroja ja kapasiteettia ja jolla on omat päämääränsä; toteaa, että naiset vaikuttavat tapahtumien kulkuun ja että heidän on muotoiltava kehitysprosessia; |
41. |
katsoo, että naisten osallistuminen päätöksentekoprosessiin kaikilla tasoilla on hyvän hallintotavan välttämätön edellytys, ja suhtautuu myönteisesti kaikkiin tukitoimiin, kuten naisten liikkuvuuden ja naisjärjestöjen tukemiseen sekä naisten oikeuksien aktiiviseen edistämiseen maakohtaisten strategia-asiakirjojen yhteydessä; toteaa jälleen kerran, että naisten roolia on kasvatettava poliittisessa päätöksentekoprosessissa ja että on varmistettava naisten kokonaisvaltainen osallistuminen kaikkiin ponnisteluihin, joilla pyritään edistämään rauhaa ja konfliktien ratkaisemista; kannattaa lisäksi YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1325 (2000) suosituksia; |
42. |
kehottaa EU:ta tehostamaan toimia, jotta voitaisiin panna täytäntöön YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselma 1325 (2000), jossa kehotetaan lisäämään naisten osallistumista päätöksenteon kaikilla tasoilla konfliktien ratkaisemisessa ja rauhanprosesseissa; |
43. |
korostaa, että raiskausta on käytetty aseena sodassa ja että tätä ilmiötä on käsiteltävä uhreille suunnattujen tukiohjelmien avulla; |
44. |
kehottaa komissiota toteuttamaan ponnekkaasti toimia, jotta sukupuolten välinen tasa-arvo voitaisiin ottaa täysin huomioon maaohjelmissa; korostaa, että tarvitaan vielä huomattavasti työtä sukupuolten tasa-arvon sisällyttämiseksi horisontaalisena tehtävänä EU:n kehitysyhteistyön jokapäiväiseen käytännön toimintaan; kehottaa komissiota pyrkimään sukupuolten väliseen tasapainoon komission valtuuskunnissa nimittämällä yhä enemmän naisia myös johtaviin asemiin kuten valtuuskuntien johtajiksi; |
45. |
korostaa mikrolainojen mahdollisuuksia välineenä, joita voidaan käyttää kehitysyhteistyöpolitiikassa paikallisten yhteisöjen kehittämiseen ja naisten vaikutusvallan lisäämiseen; |
46. |
kehottaa komissiota kehittämään toimia, joilla naisia kannustetaan muodostamaan oman avun ryhmiä ja heitä kannustetaan itsenäisyyteen yhteistyössä kansainvälisten järjestöjen (kuten Finance PlaNetin) kanssa, jotta mikrolainaverkkoa voitaisiin laajentaa niin, että entistä useammat naiset voivat ottaa lainoja taloudellista tilannettaan parantaakseen; |
47. |
kehottaa komissiota antamaan selkeitä tietoja mekanismeista, joita on käytettävissä nykyisen strategian toteutuksen seurantaan ja arviointiin niin, että seurannassa otetaan huomioon myös varat ja henkilöstö, jotka osoitetaan sen tehokkaan toteutuksen takaamiseksi; |
48. |
toteaa, että kansallisella tasolla sukupuolten välisen tasa-arvon saavuttaminen on todennäköisempää, jos käytettävissä on riittävästi varoja ja jos hankkeita toteutettaviin ryhmiin osallistuu päteviä sukupuolten tasa-arvon asiantuntijoita; |
49. |
kehottaa komissiota antamaan kehitysmaissa työskentelevälle henkilöstölleen koulutusta sukupuolten tasa-arvoon liittyvissä kysymyksissä; |
50. |
panee tyytyväisenä merkille toimet, joita komissio on ehdottanut koulutuksen alalla, sillä naisten vaikutusvallan lisääminen koulutustasoa nostamalla parantaa paitsi naisten myös heidän lastensa asemaa; |
51. |
korostaa, että tyttöjen pääsyä kaikentasoiseen koulutukseen ja ammattikoulutukseen on edelleen parannettava, jotta he välttyisivät varhaiselta syrjäytymiseltä, ja on tuettava oikeudenmukaista ja korkealaatuista koulutuspolitiikkaa kouluttamalla opettajia sukupuoleen liittyvissä kysymyksissä ja tukemalla opetusohjelmien uudistamista sisällyttämällä niihin miesten ja naisten tasa-arvoa, lisääntymisterveyttä sekä naisten vaikutusvallan lisäämistä koskevat kysymykset, sillä useimmissa kehitysmaissa tyttöjä syrjitään edelleen koulutukseen pääsyssä; |
52. |
toteaa, että EU:n kansainvälisiin ja alueellisiin toimiin liittyvään strategiaan on valitettavasti jätetty sisällyttämättä EU:n kannanotto YK:n uudistamiseen sukupuolten tasa-arvoon liittyen; |
53. |
pitää myönteisenä sukupuolten tasa-arvoa kehityksen ja rauhan edistämiseksi koskevan EY/YK-kumppanuuden (13) perustamista ja korostaa haluaan saada tietoja tämän kumppanuuden yhteydessä tehtävästä työstä ja osallistua siihen; |
54. |
pitää tärkeänä, että kannustetaan avunantajien yhteistyötä sukupuoleen liittyvien kysymysten valtavirtaistamisessa sekä vuoropuhelun ja kommunikoinnin parantamista, jotta saavutettaisiin yhteisymmärrys sukupuoleen liittyvistä käsitteistä ja sopivasta metodologiasta; |
55. |
kehottaa neuvostoa nimittämään Euroopan naisten oikeuksien lähettilään, joka vahvistaisi EU:n sitoutumista naisten aseman lujittamiseen ulko- ja kehitysyhteistyöpolitiikassa ja edistäisi vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamista keskittymällä maailmanlaajuisesti naisten ja miesten tasa-arvoon, äitikuolleisuuden vähentämiseen ja köyhyyden torjumiseen; |
56. |
panee tyytyväisenä merkille komission aikomuksen, jonka mukaan talousarviosta myönnettävien tukien maksun ehtona tarkastellaan sukupuolen mukaan eriteltyjen tulosindikaattorien perusteella arvioituja suorituskriteereitä; vaatii kuitenkin, että epäpäteviin hallintoviranomaisiin epäsuotuisasti vaikuttavat ratkaisut on tehtävä harkitusti, jotta ei aiheutettaisi haittaa tukien viimekätisille edunsaajille eli naisille; |
57. |
korostaa, ettei pelkkä osallistuminen riitä naisten epätasa-arvon lieventämiseen, vaan kaikki nämä naisten osallistumista haittaavat esteet voidaan poistaa vasta silloin, kun perustan muodostavat kohdennetut ja tehokkaat toimet; |
58. |
toteaa, että hyvä hallintotapa käsittää perusvapauksien kunnioittamisen ja naisten oikeuksien sekä sukupuolten tasa-arvon pitämisen perusoikeuksina; toteaa, että nämä tekijät ovat keskeisellä sijalla vuosituhannen kehitystavoitteiden ja muiden kehitystavoitteiden saavuttamisen kannalta; |
59. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle ja komissiolle sekä jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille. |
(1) EUVL L 143, 30.4.2004, s. 40.
(2) EYVL C 364, 18.12.2000, s. 1.
(3) EUVL C 33 E, 9.2.2006, s. 311.
(4) Hyväksytyt tekstit, P6_TA(2007)0274.
(5) EUVL C 280 E, 18.11.2006, s. 475.
(6) Hyväksytyt tekstit, P6_TA(2007)0483.
(7) Hyväksytyt tekstit, P6_TA(2007)0577.
(8) EUVL C 46, 24.2.2006, s. 1.
(9) Humanitaarista apua koskevasta Euroopan konsensuksesta annetun julkilausuman hyväksyi neuvosto 19. marraskuuta ja Euroopan parlamentti 29. marraskuuta, ja komission puheenjohtaja, neuvoston puheenjohtaja ja Euroopan parlamentin puhemies allekirjoittivat sen 18. joulukuuta 2007.
(10) EYVL L 317, 15.12.2000, s. 3.
(11) EUVL L 209, 11.8.2005, s. 27.
(12) EUVL L 378, 27.12.2006, s. 41.
(13) ”EC/UN Partnership on Gender Equality for Development and Peace” -aloite käsittää komission, YK:n naisrahaston (Unifem) sekä Kansainvälisen työjärjestön kansainvälisen koulutuskeskuksen Itcilo). Se on jatkoa ”Owning Development. Promoting Gender Equality in New Aid Modalities and Partnerships” -konferenssille, jonka komissio ja Unifem järjestivät yhdessä marraskuussa 2005.
20.3.2009 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 66/67 |
Armenia
P6_TA(2008)0104
Euroopan parlamentin päätöslauselma 13. maaliskuuta 2008 Armeniasta
(2009/C 66 E/11)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon aiemmat päätöslauselmansa Armeniasta ja Etelä-Kaukasiasta ja etenkin 17. tammikuuta 2008 antamansa päätöslauselman Etelä-Kaukasiaa koskevasta tehokkaammasta EU:n politiikasta: lupauksista tekoihin (1), |
— |
ottaa huomioon 17. tammikuuta 2008 antamansa päätöslauselman uudesta poliittisesta lähestymistavasta Mustanmeren alueeseen (2), |
— |
ottaa huomioon 15. marraskuuta 2007 antamansa päätöslauselman Euroopan naapuruuspolitiikan lujittamisesta (3), |
— |
ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Armenian tasavallan kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen (4), joka tuli voimaan 1. heinäkuuta 1999, |
— |
ottaa huomioon Euroopan naapuruuspolitiikkaa koskevan toimintasuunnitelman, jonka EU:n ja Armenian yhteistyöneuvosto hyväksyi 14. marraskuuta 2006 ja joka mahdollistaa uudistuspaketin täytäntöönpanon EU:n tuella, |
— |
ottaa huomioon kansainvälisen vaalitarkkailuvaltuuskunnan 20. helmikuuta 2008 antaman lausunnon alustavista tuloksista ja johtopäätöksistä sekä 3. maaliskuuta 2008 päivätyn vaalien jälkeisen väliraportin, |
— |
ottaa huomioon puheenjohtajavaltion Euroopan unionin puolesta 5. maaliskuuta 2008 antaman julkilausuman presidentinvaalien jälkeisestä tilanteesta Armeniassa 1. maaliskuuta 2008 sekä puheenjohtajavaltion Euroopan unionin puolesta 25. helmikuuta 2008 antaman julkilausuman Armeniassa 19. helmikuuta 2008 pidetyistä presidentinvaaleista, |
— |
ottaa huomioon EU:n yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan (YUTP) korkean edustajan Javier Solanan 2. maaliskuuta 2008 antaman lausunnon ja komission jäsenen Benita Ferrero-Waldnerin 21. helmikuuta 2008 ja 4. maaliskuuta 2008 antamat lausunnot, |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 115 artiklan 5 kohdan, |
A. |
ottaa huomioon, että Euroopan unioni sitoutuu edelleen Armenian-suhteidensa kehittämiseen ja tukemaan maata sen pyrkimyksissä ottaa käyttöön tarvittavat poliittiset ja taloudelliset uudistukset sekä keinot vakaiden ja tehokkaiden demokraattisten instituutioiden perustamiseksi ja korruption torjumiseksi; katsoo, että Euroopan naapuruuspolitiikkaa koskeva toimintasuunnitelma antaa Armenialle tilaisuuden lähentyä EU:ta sekä hyväksyä ja jakaa sen perusarvot, |
B. |
ottaa huomioon, että edellä mainittu kansainvälinen vaalitarkkailuryhmä totesi, että 19. helmikuuta 2008 pidetyt presidentinvaalit toimitettiin pääasiallisesti Etyjin ja Euroopan neuvoston vaatimusten ja normien mukaisesti, mutta se havaitsi myös useita ongelmia, jotka liittyivät erityisesti tiedotusvälineiden sitoutumiseen toimittaa puolueetonta tietoa, |
C. |
ottaa huomioon, että lisävaatimukset katsottiin tarpeellisiksi jäljellä oleviin ongelmiin puuttumiseksi (kuten siihen, että valtion ja puolueen toimintoja ei ollut erotettu selkeästi toisistaan, varmistamaan ehdokkaiden yhdenvertainen kohtelu ja ääntenlasku) ja yleisön luottamuksen palauttamiseksi vaaliprosessiin, |
D. |
ottaa huomioon, että Armeniassa 19. helmikuuta 2008 pidettyjen presidentinvaalien virallisten tulosten mukaan pääministeri Serzh Sarkisian voitti ensimmäisen kierroksen mutta yksi oppositiojohtajista, Levon Ter-Petrosian, väitti tuloksia väärennetyiksi; ottaa huomioon, että perustuslakituomioistuin tutki opposition pyynnöt ja totesi, että selvistä sääntöjenvastaisuuksista huolimatta ei ollut riittävästi todisteita vaalitulosten kyseenalaistamiseen, |
E. |
ottaa huomioon, että opposition kannattajat aloittivat rauhanomaiset joukkokokoukset 20. helmikuuta 2008 Jerevanissa osoittaakseen mieltään vaalitulosta vastaan ja vaatiakseen vaalien uusintaa; ottaa huomioon, että illalla 1. maaliskuuta 2008 opposition kannattajien osoitettua mieltään 11 päivää väkivaltaisuudet alkoivat, kun poliisi tunkeutui Vapaudenaukiolle Keski-Jerevanissa hajottaakseen telttailevat mielenosoittajat, mikä johti kahdeksan ihmisen, joista yksi oli poliisi, kuolemaan ja kymmenien ihmisten haavoittumiseen; ottaa huomioon, että hätätila julistettiin 1. maaliskuuta 2008 ja tiedotusvälineiden vapautta, kokoontumisvapautta ja poliittisten puolueiden toimintaa rajoitettiin, |
F. |
ottaa huomioon, että hallituksen valvomat televisiokanavat ovat jättäneet joukkokokoukset käytännössä täysin huomiotta; ottaa huomioon, että hätätilan aikana paikallisia toimittajia on kielletty levittämästä tietoja, jotka ovat peräisin muista kuin hallituslähteistä; ottaa huomioon, että tämän seurauksena seitsemän johtavaa sanomalehteä, joista jotkut ovat riippumattomia ja jotkut sidoksissa oppositioon, on kieltäytynyt toimimasta tällä tavoin rajoitetuissa oloissa ja keskeyttänyt julkaisutoimintansa; ottaa huomioon, että joidenkin riippumattomien lehtien internet- ja satelliittiyhteydet on katkaisu, |
G. |
ottaa huomioon, että monia ihmisiä on pidätetty ja monia heistä on syytetty joukkolevottomuuksiin yllyttämisestä ja niihin osallistumisesta ja välivaltaisesta vallankaappausyrityksestä; ottaa huomioon, että Armenian parlamentti pidätti 4. maaliskuuta 2008 neljältä jäseneltään rikosoikeudellisen koskemattomuuden, |
H. |
ottaa huomioon, että Turkin rajan sulkeminen haittaa edelleen Armenian taloutta ja alueellista vakautta, |
I. |
ottaa huomioon, että Armenian tasavalta on sekaantunut ratkaisemattomaan konfliktiin Azerbaidžanin tasavallan kanssa Nagorno-Karabahin asemasta, |
1. |
on huolestunut Armenian viimeaikaisista tapahtumista, kuten poliisin väkivaltaisesta tehoiskusta opposition mielenosoituksia vastaan, minkä seurauksena kahdeksan henkilöä, joista yksi oli poliisi, kuoli ja yli sata loukkaantui; kehottaa kaikkia osapuolia osoittamaan avoimuutta ja pidättyvyyttä, lieventämään lausuntojaan ja osallistumaan rakentavaan ja tuloksekkaaseen vuoropuheluun, jolla pyritään tukemaan maan demokraattisia instituutioita ja vakauttamaan ne; |
2. |
vaatii 1. maaliskuuta 2008 tapahtuneiden asioiden nopeaa, perusteellista, avointa, riippumatonta ja puolueetonta tutkimista, johon sisältyy riippumaton tutkinta poliisin väliintulosta mielenosoitusten hajottamiseksi, sekä virheisiin ja väkivaltaisuuksiin syyllistyneiden saattamista oikeuteen ja heidän rankaisemistaan; kehottaa neuvostoa ja komissiota tarjoamaan Armenian viranomaisille EU:n apua mainitussa tutkinnassa; |
3. |
kehottaa Armenian viranomaisia kumoamaan hätätilan, jota lievennettiin 10. maaliskuuta 2008 annetulla presidentin asetuksella, palauttamaan viestintävälineiden vapauden ja ryhtymään kaikin tarvittaviin toimiin olojen normalisoinnin takaamiseksi; kehottaa niitä lisäksi ottamaan huomioon Armenian tasavallan oikeusasiamiehen julkaisemassa virallisessa raportissa mainitut puutteet ja korjaamaan ne; |
4. |
kehottaa Armenian viranomaisia vapauttamaan kansalaiset, jotka pidätettiin heidän käytettyään oikeuttaan kokoontua rauhanomaisesti; |
5. |
korostaa, että Euroopan naapuruuspolitiikkaa koskevan toimintasuunnitelman tärkein painopistealue liittyy demokraattisten rakenteiden vahvistamiseen ja oikeusvaltion periaatteisiin; kehottaa komissiota tästä syystä keskittymään Armenialle annettavan avun yhteydessä oikeuslaitoksen riippumattomuuteen ja Armenia poliisivoimien ja turvallisuusjoukkojen kouluttamiseen; kehottaa Armenian viranomaisia panemaan nopeasti täytäntöön kaikki jäljellä olevat kansainvälisen vaalitarkkailuvaltuuskunnan suositukset; |
6. |
tukee EU:n Etelä-Kaukasian erityisedustajaa Peter Semnebya hänen tehtävässään helpottaa vuoropuhelua poliittisten ryhmittymien välillä ja tutkia mahdollisia tapoja ratkaista Armenian poliittinen kriisi; suhtautuu myönteisesti Etyjin erityisedustajan, suurlähettiläs Heikki Talvitien sovitteluun, koska tällä on paljon kokemusta Etelä-Kaukasian alueesta; kehottaa Armenian viranomaisia tekemään täysipainoisesti yhteistyötä kansainvälisen yhteisön kanssa yhteisesti sovitun ratkaisun löytämiseksi; |
7. |
pahoittelee viimeaikaisia ihmishenkien menetyksiä valvontalinjalla Armenian ja Azerbaidžanin joukkojen välisissä taisteluissa; kehottaa molempia osapuolia pidättymään uusista väkivaltaisuuksista ja palaamaan neuvottelupöytään; |
8. |
toistaa EU:n selvän sitoutumisen suhteiden tiivistämiseen Armenian ja Etelä-Kaukasian maiden kanssa erityisesti kehittämällä edelleen ja vahvistamalla naapuruuspolitiikkaa; korostaa kuitenkin, että EU:n kanssa tehtävän tiiviimmän yhteistyön on perustuttava todelliseen ja konkreettiseen edistymiseen ja uudistuksiin sekä täydelliseen sitoutumiseen demokratiaan ja oikeusvaltion periaatteisiin; kehottaa komissiota tukemaan edelleen pyrkimyksiä, joilla parannetaan poliittista kulttuuria Armeniassa, vahvistetaan vuoropuhelua ja lievennetään hallituspuolueiden ja opposition välistä erittäin jännittynyttä tilannetta; |
9. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille, Armenian presidentille ja parlamentille, Ety-järjestölle sekä Euroopan neuvostolle. |
(1) Hyväksytyt tekstit, P6_TA(2008)0016.
(2) Hyväksytyt tekstit, P6_TA(2008)0017.
(3) Hyväksytyt tekstit, P6_TA(2007)0538.
(4) EYVL L 239, 9.9.1999, s. 3.
20.3.2009 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 66/69 |
Mielenosoittajien pidätykset Venäjän presidentinvaalien jälkeen
P6_TA(2008)0105
Euroopan parlamentin päätöslauselma 13. maaliskuuta 2008 Venäjästä
(2009/C 66 E/12)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon vuonna 1997 voimaan tulleessa ja vuonna 2007 päättyneessä Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden ja Venäjän federaation kumppanuus- ja yhteistyösopimuksessa asetetun tavoitteen demokratian ja poliittisten vapauksien lujittamisesta Venäjän federaatiossa (1), |
— |
ottaa huomioon EU:n ja Venäjän ihmisoikeusvuoropuhelun, |
— |
ottaa huomioon Pietarissa 31. toukokuuta 2003 pidetyn EU:n ja Venäjän 11. huippukokouksen jälkeen annetussa yhteisessä julistuksessa määritellyn EU:n ja Venäjän tavoitteen perustaa yhteinen talousalue, yhteinen vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuva alue, yhteistyöhön ulkoisen turvallisuuden alalla perustuva yhteinen alue sekä tutkimus- ja koulutusalan yhteinen alue, joka käsittää myös kulttuurin, |
— |
ottaa huomioon aikaisemmat päätöslauselmansa Venäjästä ja erityisesti 25. lokakuuta 2006 antamansa päätöslauselman EU:n ja Venäjän suhteista venäläisen toimittajan Anna Politkovskajan murhan jälkeen (2), 26. huhtikuuta 2007 antamansa päätöslauselman Venäjästä (3), 14. marraskuuta 2007 antamansa päätöslauselman EU:n ja Venäjän huippukokouksesta (4) sekä 13. joulukuuta 2006 antamansa päätöslauselman Helsingissä 24. marraskuuta 2006 pidetystä EU:n ja Venäjän huippukokouksesta (5), |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 115 artiklan 5 kohdan, |
A. |
toteaa, että EU:n ja Venäjän tehostettu yhteistyö ja hyvät naapuruussuhteet ovat keskeisiä tekijöitä koko Euroopan vakauden, turvallisuuden ja hyvinvoinnin kannalta; katsoo, että EU:n ja Venäjän federaation strategisen kumppanuussopimuksen tekeminen on erittäin tärkeä tekijä EU:n ja Venäjän yhteistyön kehittämisessä ja tehostamisessa, etenkin kun on kyse poliittisesta ja taloudellisesta sekä turvallisuus- ja energiayhteistyöstä, mutta myös oikeusvaltion ja demokratian periaatteiden ja menettelytapojen sekä perusihmisoikeuksien kunnioittamisesta, |
B. |
ottaa huomioon, että Venäjä on paitsi Yhdistyneiden Kansakuntien myös Euroopan neuvoston ja Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön (Etyj) jäsen ja on siis sitoutunut noudattamaan kyseisten organisaatioiden vahvistamia demokratian ja demokraattisten vaalien periaatteita sekä kunnioittamaan sanan- ja kokoontumisvapautta; ottaa huomioon, että kyseiset periaatteet ja arvot muodostavat myös EU:n ja Venäjän välisen strategisen kumppanuuden perustan, |
C. |
ottaa huomioon, että Etyjin demokraattisten instituutioiden ja ihmisoikeuksien toimisto (ODIHR) kansainvälisiä vaalistandardeja valvovana elimenä joutui perumaan tarkkailuvaltuuskunnan matkan Venäjän hallituksen vaalitarkkailijoille asettamien tiukkojen rajoitusten takia, |
D. |
ottaa huomioon, että Euroopan neuvoston parlamentaarisen yleiskokouksen tarkkailijoiden johtajan mukaan ehdokkaiden tiedotusvälineisiin pääsyn edellytykset eivät ole parantuneet, mikä saattaa kyseenalaiseksi vaalien oikeudenmukaisuuden, |
E. |
ottaa huomioon, että entinen pääministeri ja Kansan demokraattisen unionin nykyinen johtaja Mihail Kasjanov asettui ehdokkaaksi 14. joulukuuta 2007, mutta keskusvaalilautakunta hylkäsi hänet myöhemmin sillä perusteella, että kahdelta miljoonalta kannattajalta kerättyjen allekirjoitusten joukossa oli liikaa väärennettyjä; ottaa huomioon, että Kasjanov valitti päätöksestä korkeimpaan oikeuteen, mutta tämä hylkäsi kanteen 6. helmikuuta 2008, |
F. |
ottaa huomioon, että tärkeimpien oppositiovoimien mukaan Venäjän viranomaiset lisäävät parlamentti- ja presidentinvaalien edellä oppositioryhmiin ja kansalaisjärjestöihin kohdistuvaa painostusta, jotta nämä eivät ryhtyisi presidentin ja hallituksen vastaisiin toimiin, ja estävät tiedotusvälineitä raportoimasta tällaisesta toiminnasta, |
G. |
ottaa huomioon, että demokratia on heikentynyt Venäjällä erityisesti siksi, että kaikki suuret tv-kanavat ja useimmat radioasemat on alistettu hallituksen valvontaan, itsesensuuri on levinnyt lehdistön keskuuteen, julkisten mielenosoitusten järjestämiselle on asetettu uusia rajoituksia ja kansalaisjärjestöjen toimintaympäristö on huonontunut, |
H. |
ottaa huomioon, että oppositiopuolueiden koalitio Toinen Venäjä järjesti 3. maaliskuuta 2008 nk. erimielisten marssin, jossa vastustettiin Venäjällä 2. maaliskuuta 2008 järjestettyjä presidentinvaaleja; ottaa huomioon, että kaupungin viranomaiset eivät antaneet mielenosoitukseen lupaa siksi, että hallitusta tukeva Nuori Venäjä -ryhmä oli jo suunnitellut kokoontumisia pääkaupungin kaikille suurille kohtauspaikoille; ottaa huomioon, että Toinen Venäjä päätti järjestää marssin ja ilmoitti valittavansa kaupungin päätöksestä, |
I. |
ottaa huomioon, että useita oppositiota tukevia mielenosoittajia pidätettiin, kun kypärin ja mellakkakilvin varustautuneet mellakkapoliisit ja miliisit hajottivat Turgenevskaja-aukiolle Moskovan keskustaan kokoontuneen ihmisjoukon; ottaa huomioon, että pidätettyjen joukossa oli muun muassa Oikeistovoimien liitto -puolueen johtaja Nikita Belikh; ottaa huomioon, että myös Pietarin Jabloko-puolueen johtaja Maksim Reznik pidätettiin, |
1. |
tuomitsee poliisin ja mellakkapoliisin ja miliisin kohtuuttoman voimankäytön mielenosoittajia vastaan 3. maaliskuuta 2008 ja kehottaa viranomaisia tutkimaan tapahtumat ja saattamaan niistä vastuussa olevat henkilöt oikeuteen; |
2. |
kehottaa vapauttamaan välittömästi kaikki mielenosoittajat, jotka vielä ovat pidätettyinä; |
3. |
pitää erityisesti valitettavana, että opposition ehdokkaita kohdeltiin laittomasti ennen presidentinvaaleja; pahoittelee, ettei vaaleja käytetty demokratian ja oikeusvaltion periaatteen lujittamiseen Venäjällä; |
4. |
pitää valitettavana, että Venäjän viranomaiset pitivät Etyjin/ODIHR:n suunnittelemaa tarkkailuvaltuuskunnan lähettämistä sekaantumisena maan sisäisiin asioihin; ilmaisee voimakkaan tukensa tämän vaalitarkkailuvaltuuskunnan tärkeälle työlle ja muistuttaa Venäjää sille Etyjin sekä Euroopan neuvoston jäsenenä kuuluvista sitoumuksista ja velvollisuuksista, jotka kattavat myös kokoontumisvapauden sekä oikeuden järjestää rauhanomaisia mielenosoituksia; |
5. |
pitää myönteisenä, että Venäjän vastavalittu presidentti on sitoutunut takaamaan oikeusvaltion periaatteen ja demokratian, ja toivoo, että hän pitää ensiarvoisen tärkeänä suhteiden syventämistä Euroopan unioniin; |
6. |
kehottaa vastavalittua Venäjän presidenttiä tarkastelemaan uudestaan vangittuina olevien julkisuuden henkilöiden (mm. Mihail Hodorkovskin ja Platon Lebedevin) kohtelua, sillä monet tarkkailijat ovat sitä mieltä, että heitä pidetään vangittuina poliittisin perustein; korostaa, että tämä vahvistaisi Venäjän viranomaisten uskottavuutta ja syventäisi Venäjän ja Euroopan unionin kumppanuutta entisestään; |
7. |
kehottaa neuvostoa ja jäsenvaltioita asettamaan Venäjän kanssa käytävän vuoropuhelun keskeiseksi painopisteeksi, että Venäjä noudattaa kaikilta osin Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomioita; |
8. |
kehottaa Venäjän uutta presidenttiä ja hallitusta luomaan yhdessä EU:n kanssa tarvittavat edellytykset sille, että osapuolet voivat käynnistää pikaisesti neuvottelut uudesta EU:n ja Venäjän kumppanuus- ja yhteistyösopimuksesta; korostaa tässä yhteydessä jälleen kerran, että demokratian ja ihmisoikeuksien on oltava olennainen osa kaikkia Venäjän kanssa tehtäviä sopimuksia; |
9. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, jäsenvaltioiden ja Venäjän federaation hallituksille ja parlamenteille sekä Venäjän federaation presidentille, Euroopan neuvostolle sekä Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestölle. |
(1) EYVL L 327, 28.11.1997, s. 1.
(2) EUVL C 313 E, 20.12.2006, s. 271.
(3) Hyväksytyt tekstit, P6_TA(2007)0169.
(4) Hyväksytyt tekstit, P6_TA(2007)0528.
(5) EUVL C 317 E, 23.12.2006, s. 474.
20.3.2009 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 66/71 |
Afganistanilaisen toimittajan Perwiz Kambakhshin tapaus
P6_TA(2008)0106
Euroopan parlamentin päätöslauselma 13. maaliskuuta 2008 afganistanilaisen toimittajan Perwiz Kambakhshin tapauksesta
(2009/C 66 E/13)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon aikaisemmat päätöslauselmansa Afganistanista, |
— |
ottaa huomioon vuonna 2004 hyväksytyn Afganistanin perustuslain, |
— |
ottaa huomioon Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokouksen 18. joulukuuta 2007 antaman päätöslauselman, jossa vaadittiin kuolemanrangaistuksen käytön keskeyttämistä (A/RES/62/149), |
— |
ottaa huomioon Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen, kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevan yleissopimuksen sekä taloudellisia, sosiaalisia ja sivistyksellisiä oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen, |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 115 artiklan 5 kohdan, |
A. |
ottaa huomioon, että Pohjois-Afganistanin Balkhin maakunnan alueellinen tuomioistuin tuomitsi 22. tammikuuta 2008 afganistanilaisen 23-vuotiaan toimittajan Perwiz Kambakhshin kuolemaan sen vuoksi, että hän oli levittänyt internetistä lataamaansa artikkelia naisten oikeuksista islaminuskossa; ottaa huomioon, että tuomioistuimen mukaan artikkelissa syyllistyttiin ”jumalanpilkkaan” ja Kambakhsh tuomittiin kuolemaan, |
B. |
ottaa huomioon, että Perwiz Kambakhshilta evättiin mahdollisuus oikeusapuun ja hänet tuomittiin ilman asianmukaista käsittelyä; ottaa huomioon, että häntä tiettävästi pahoinpideltiin ja uhkailtiin teloituksella niin kauan, kunnes hän allekirjoitti tunnustuksen, |
C. |
ottaa huomioon, että Afganistanin riippumattomien toimittajien liiton valtuuskunta tapasi 6. helmikuuta 2008 Afganistanin presidentin Hamid Karzain Kabulissa, toimitti hänelle tietoja Kambakhshin tapauksesta ja pyysi häntä toimimaan Kambakhshin puolesta, |
D. |
ottaa huomioon, että Afganistanin perustuslain 34 artiklassa turvataan selkeästi sananvapaus ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen mukaisesti ja sen mukaan ”sananvapaus on loukkaamaton; jokaisella afganistanilaisella on oikeus ilmaista ajatuksiaan puheen, kirjoitusten ja kuvitusten kautta samoin kuin muilla keinoin tämän perustuslain säännösten mukaisesti”, |
E. |
ottaa huomioon, että Afganistanissa toimittajat, etenkin naistoimittajat, joutuvat yhä useammin pelottelun, tappouhkausten, sieppausten ja väkivallan kohteiksi, |
F. |
ottaa huomioon, että Perwiz Kambakhsh tuomittiin kuolemaan huolimatta siitä, että YK:n yleiskokous hyväksyi edellä mainitun päätöslauselman, jossa kehotettiin keskeyttämään kuolemanrangaistuksen käyttö maailmanlaajuisesti, ja aikana, jolloin yhteensä 135 maata on poistanut kuolemanrangaistuksen lainsäädännöstään tai luopunut siitä käytännössä, |
1. |
vahvistaa vastustavansa ehdoitta kuolemanrangaistusta ja olevansa sitoutunut oikeusvaltion periaatteiden kunnioittamiseen; |
2. |
tuomitsee Perwiz Kambakhshin pidätyksen ja Balkhin maakunnan ensimmäisen oikeusasteen päätöksen tuomita hänet kuolemaan jumalanpilkkasyytteiden perusteella; vaatii, että Kambakhsh vapautetaan; |
3. |
kehottaa Afganistanin viranomaisia osoittamaan kiireellisesti olevansa sitoutuneita kunnioittamaan ihmisoikeuksia ja demokraattisia oikeuksia tekemällä kaikkensa, jotta Kambakhshin teloitus estetään, ja varmistamalla hänen tapauksensa uudelleenkäsittely; kehottaa presidentti Hamid Karzaita käyttämään oikeuttaan myöntää Kambakhshille armahdus, jos vetoomustuomioistuin pitää kuolemantuomion voimassa; |
4. |
muistuttaa, että presidentti Karzai vakuutti Afganistanin riippumattomien toimittajien liiton valtuuskunnalle 6. helmikuuta 2008 takaavansa Perwiz Kambakhshin turvallisuuden; |
5. |
ilmaisee solidaarisuutensa kaikille henkilöille, jotka taistelevat riippumattoman toimittajantyön puolesta Afganistanissa; |
6. |
kehottaa Afganistanin presidenttiä ja parlamenttia ryhtymään asianmukaisiin toimiin, joilla nopeutetaan kansainvälisiin normeihin ja parhaisiin käytänteisiin perustuvan toimivan rangaistus- ja oikeusjärjestelmän kehittämistä; panee tyytyväisenä merkille EU:n ulkosuhteista vastaavan komission jäsenen Roomassa heinäkuussa 2007 pidetyssä ”Afganistanin oikeusvaltio” -konferenssissa antaman ilmoituksen, jossa hän tarjosi Afganistanille välitöntä taloudellista tukea, jolla voitaisiin auttaa Afganistania vahvistamaan oikeusvaltiota ja uudistamaan oikeusjärjestelmäänsä; |
7. |
kehottaa Afganistanin hallitusta noudattamaan täysimääräisesti Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeuksien yleismaailmallista julistusta ja varmistamaan, että kaikille Afganistanin kansalaisille taataan sananvapaus; |
8. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille sekä Afganistanin islamilaisen tasavallan hallitukselle ja parlamentille. |
20.3.2009 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 66/73 |
Iranin kansalaisen Seyed Mehdi Kazemin tapaus
P6_TA(2008)0107
Euroopan parlamentin päätöslauselma 13. maaliskuuta 2008 Iranin kansalaisen Seyed Mehdi Kazemin tapauksesta
(2009/C 66 E/14)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon Euroopan ihmisoikeusyleissopimuksen ja etenkin sen 3 artiklan, jossa kielletään henkilöiden palauttaminen, karkottaminen ja luovuttaminen maihin, joissa heitä uhkaa kuolemanrangaistus, kidutus tai muu epäinhimillinen tai alentava kohtelu tai rangaistus, |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin perusoikeuskirjan ja erityisesti sen 18 artiklan, joka koskee oikeutta turvapaikkaan, ja 19 artiklan, joka koskee suojelua palauttamisen, karkottamisen ja luovuttamisen yhteydessä, |
— |
ottaa huomioon 28. heinäkuuta 1951 tehdyn Geneven yleissopimuksen ja 31. tammikuuta 1967 tehdyn pöytäkirjan pakolaisten asemasta, |
— |
ottaa huomioon kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelyä pakolaisiksi tai muuta kansainvälistä suojelua tarvitseviksi henkilöiksi koskevista vähimmäisvaatimuksista sekä myönnetyn suojelun sisällöstä 29. huhtikuuta 2004 annetun neuvoston direktiivin 2004/83/EY (1) (määrittelydirektiivi) sekä niiden perusteiden ja menettelyjen vahvistamisesta, joiden mukaisesti määritetään kolmannen maan kansalaisen johonkin jäsenvaltioon jättämän turvapaikkahakemuksen käsittelystä vastuussa oleva jäsenvaltio,18. helmikuuta 2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) 343/2003 (2) (Dublin-asetus), sekä muun turvapaikkaa koskevan Euroopan unionin lainsäädännön, |
— |
ottaa huomioon Euroopan parlamentin puhemiehen Yhdistyneen kuningaskunnan pääministerille 10. syyskuuta 2007 välittämän kirjeen Pegah Emambakhshin tapauksesta — hän on iranilainen lesbonainen, joka oli vaarassa joutua lähetetyksi takaisin Iraniin sen jälkeen, kun hänen turvapaikkapyyntönsä oli evätty, |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 115 artiklan 5 kohdan, |
A. |
panee merkille, että Seyed Mehdi Kazemi, 19-vuotias homoseksuaalinen Iranin kansalainen, pyysi turvapaikkaa Yhdistyneestä kuningaskunnasta ja että hänen pyyntönsä evättiin; panee merkille, että hän pakeni karkotusuhan alaisena Alankomaihin ja anoi sieltä turvapaikkaa; toteaa, että Alankomaiden viranomaiset ovat pyynnön käsittelyn jälkeen päättäneet lähettää hänet takaisin Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, |
B. |
toteaa, että Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisten on nyt tehtävä lopullinen päätös hänen turvapaikkahakemuksestaan ja hänen mahdollisesta karkottamisestaan Iraniin, |
C. |
toteaa, että Iranin viranomaiset pidättävät, kiduttavat ja teloittavat rutiininomaisesti ihmisiä ja etenkin homoseksuaaleja; toteaa, että Seyed Mehdi Kazemin kumppani on jo teloitettu ja että Kazemin isä on uhannut poikaansa kuolemalla, |
D. |
toteaa, että samanlaisessa Pegah Emambakhshin tapauksessa Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset päättivät kansainvälisen painostuksen jälkeen olla karkottamatta häntä takaisin Iraniin, mutta hänen kohtalonsa on edelleen epäselvä, |
E. |
toteaa, että vaikka Yhdistyneen kuningaskunnan pääministerin tiedottaja ei ole kommentoinut Seyed Mehdi Kazemin tapausta, hän on yleisesti vakuuttanut Yhdistyneen kuningaskunnan turvapaikkamenettelyjen vastaavan kansainvälisiä sitoumuksia viitaten mahdollisuuteen vedota turvapaikkapäätöksistä riippumattomaan tuomioistuimeen ja todeten, että viranomaiset eivät karkottaisi ketään, jolle palauttaminen aiheuttaisi vaaran, |
F. |
toteaa, että jäsenvaltioissa tulisi kiinnittää nykyistä enemmän huomiota EU:n turvapaikkalainsäädännön soveltamiseen seksuaaliseen suuntautumiseen liittyvissä tapauksissa, |
1. |
ilmaisee syvän huolensa Seyed Mehdi Kazemin kohtalosta; |
2. |
pyytää soveltamaan asianmukaisesti ja täysin määrittelydirektiiviä, joka tunnustaa seksuaaliseen suuntautumiseen perustuvan vainon turvapaikan myöntämisperusteeksi ja jonka mukaan jäsenvaltioiden on otettava huomioon kulloinenkin yksittäistapaus sekä tilanne alkuperämaassa, mukaan lukien lait ja asetukset ja niiden soveltamistapa; |
3. |
katsoo, että EU ja sen jäsenvaltiot eivät voi soveltaa unionin lainsäädäntöä ja kansallisia lakeja ja menettelyjä tavalla, josta voi seurata henkilöiden karkotus kolmansiin maihin, joissa heitä uhkaa vaino, kidutus ja kuolema, koska tämä merkitsisi Euroopan tason sekä kansainvälisten ihmisoikeusvelvoitteiden loukkaamista; |
4. |
kehottaa asianomaisia jäsenvaltioita löytämään yhteisen ratkaisun sen takaamiseksi, että Seyed Mehdi Kazemille myönnetään turvapaikka tai suojelu EU:n alueella eikä häntä lähetetä takaisin Iraniin, missä hänet mitä ilmeisimmin teloitettaisiin, ja kehottaa siten takaamaan, että unionin viranomaiset ja tässä tapauksessa erityisesti Yhdistynyt kuningaskunta noudattavat täysin Euroopan ihmisoikeusyleissopimuksen 3 artiklaa; kehottaa komissiota ja neuvostoa toimimaan asiassa täydessä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa; |
5. |
kehottaa EU:n toimielimiä ja jäsenvaltioita ryhtymään toimiin, jotta tällaiset tilanteet voitaisiin välttää tulevaisuudessa tekemällä yhteistyötä ja soveltamalla EU:n suuntaviivoja ratkaisujen löytämiseksi vastaavissa tapauksissa; kehottaa komissiota valvomaan ja arvioimaan EU:n turvapaikkalainsäädännön soveltamista jäsenvaltioissa erityisesti seksuaaliseen suuntautumiseen liittyvissä tapauksissa ja kehottaa raportoimaan asiasta Euroopan parlamentille; korostaa, että komissio on ilmoittanut vuonna 2008 Dublin-asetukseen ja määrittelydirektiiviin tehtävistä muutoksista, joilla otetaan huomioon tässä päätöslauselmassa esiin tuodut kysymykset; |
6. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman komissiolle, neuvostolle, jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille, Yhdistyneiden Kansakuntien pakolaisasiain päävaltuutetun virastolle sekä Seyed Mehdi Kazemille. |
(1) EUVL L 304, 30.9.2004, s. 12.
(2) EUVL L 50, 25.2.2003, s. 1.
SUOSITUKSET
Torstai 13. maaliskuuta 2008
20.3.2009 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 66/75 |
Euroopan unionin tehtävästä Irakissa
P6_TA(2008)0100
Euroopan parlamentin suositus 13. maaliskuuta 2008 neuvostolle Euroopan unionin tehtävästä Irakissa (2007/2181(INI))
(2009/C 66 E/15)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon Ana Maria Gomesin PSE-ryhmän puolesta esittämän ehdotuksen suositukseksi neuvostolle Euroopan unionin tehtävästä Irakissa (B6-0328/2007), |
— |
ottaa huomioon aikaisemmat päätöslauselmansa Irakista, joista viimeisin on 25. lokakuuta 2007 annettu päätöslauselma (1), |
— |
ottaa huomioon Irakista 12. heinäkuuta 2007 antamansa päätöslauselman (2), |
— |
ottaa huomioon puheenjohtajakokouksen 15. marraskuuta 2007 ja 6. joulukuuta 2007 tekemät päätökset suhteista Irakiin vastaavan tilapäisen valtuuskunnan kokoonpanosta ja tehtävästä, |
— |
ottaa huomioon yleisten asioiden ja ulkosuhteiden neuvoston 23. ja 24. huhtikuuta 2007, 15. ja 16. lokakuuta 2007 ja 19. ja 20. marraskuuta 2007 antamat päätelmät EU:n tehtävästä Irakissa, |
— |
ottaa huomioon komission 7. kesäkuuta 2006 antaman tiedonannon ”Suositukset Euroopan unionin uudistetulle sitoutumiselle Irakiin” (KOM(2006)0283), |
— |
ottaa huomioon Egyptin Sharm el-Sheikhissä 3. toukokuuta 2007 tehdyn aloitteen kansainväliseksi sopimukseksi Irakin kanssa, |
— |
ottaa huomioon Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston 8. kesäkuuta 2004 antaman päätöslauselman 1546 (2004), 10. elokuuta 2007 antaman päätöslauselman 1770 (2007) ja 18. joulukuuta 2007 antaman päätöslauselman 1790 (2007) sekä erityisesti sen liitteet I ja II, |
— |
ottaa huomioon Euroopan unionin yhdennetystä oikeusvaltio-operaatiosta Irakin osalta, EUJUST LEX, 7. maaliskuuta 2005 hyväksytyn neuvoston yhteisen toiminnan 2005/190/YUTP (3), joka vahvistettiin Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikan (ETPP) puitteissa, sekä myöhemmät yhteiset toiminnat, joilla sitä on muutettu ja toimeksiantoa jatkettu, |
— |
ottaa huomioon 12. joulukuuta 2003 hyväksytyn Euroopan turvallisuusstrategian ”Turvallisempi Eurooppa oikeudenmukaisemmassa maailmassa”, |
— |
ottaa huomioon 22. marraskuuta 2005 hyväksytyn kehityspolitiikkaa koskevan Eurooppalaisen konsensuksen, |
— |
ottaa huomioon naisten asemasta aseellisissa selkkauksissa sekä heidän roolistaan maan konfliktinjälkeisessä jälleenrakentamisessa 1. kesäkuuta 2006 antamansa päätöslauselman (4), |
— |
ottaa huomioon 12. elokuuta 1949 tehdyn neljännen Geneven yleissopimuksen siviilien suojelusta sodan aikana ja sen liitteenä olevat lisäpöytäkirjat I ja II ja on erityisen huolestunut väkivaltaisuuksista, joiden kohteeksi humanitääristä, terveydenhuoltoon liittyvää tai hengellistä työtä tekevä henkilöstö joutuu tehtäviään suorittaessaan, |
— |
ottaa huomioon pienistä ja keskisuurista yrityksistä kehitysmaissa 1. kesäkuuta 2006 antamansa päätöslauselman (5), |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 114 artiklan 3 kohdan, |
— |
ottaa huomioon ulkoasiainvaliokunnan mietinnön (A6-0052/2008), |
A. |
ottaa huomioon, että vuoden 2005 jälkeen Irakin tasavalta on järjestänyt kahdet monipuoluevaalit, hyväksynyt perustuslain kansanäänestyksellä, luonut perustan liittovaltiolle ja aloittanut demokraattisten instituutioiden rakentamiseen tähtäävän vaikean prosessin, |
B. |
ottaa huomioon, että Irakissa sekä yhteiskunta että poliittinen johto ovat hajaantuneita ja että turvallisuustilanne joissakin osissa maata on edelleen äärimmäisen huono, |
C. |
ottaa huomioon, että Irak kärsii uskonsuuntien välisestä konfliktista ja kapinasta sekä yleisestä oikeusvaltion periaatteiden puuttumisesta, |
D. |
ottaa huomioon, että Irakin tasavallan turvallisuustilanne on parantunut mutta Irakin joukkojen haasteena on edelleen tämän parannuksen ylläpitäminen ja lujittaminen kansanvälisen avun turvin, ja katsoo, että poliittista ja turvallisuustilannetta on jatkuvasti parannettava, jotta voidaan ryhtyä vakaviin toimiin jälleenrakentamisen ja kestävän kehityksen turvaamiseksi ja jotta EU pystyy auttamaan irakilaisia, |
E. |
ottaa huomioon, että vuosikymmenten ajan Irakin diktatorinen julkishallinto oli suunnattu pikemminkin väestön valvontaan kuin julkisiin palveluihin ja vuosia kestänyt tiukasti keskitetty baath-puolueen hallinto on johtanut vakaviin puutteisiin irakilaisten kyvyssä hallinnoida talousarviota ja hoitaa taloudellisia resursseja asianmukaisella tavalla, minkä seurausta on nykyinen hauras ja heikko julkinen sektori, jolta puuttuu täysin kehittynyt kulttuuri sen suhteen, että etusijalle asetettaisiin julkisten palvelujen tarjoaminen irakilaisille, |
F. |
katsoo, että naapurimaiden on pidättäydyttävä kaikesta puuttumisesta Irakin sisäisiin asioihin ja kunnioitettava sen itsenäisyyttä, suvereenisuutta ja alueellista koskemattomuutta ja Irakin kansan halua rakentaa maan perustuslaillista ja poliittista järjestelmää omin voimin, |
G. |
ottaa huomioon, että konflikti on tähän mennessä aiheuttanut sen, että 2,4 miljoonaa henkilöä on joutunut siirtymään kotiseudultaan Irakissa ja 2,28 miljoonaa pakolaista on siirtynyt naapurimaihin, pääasiassa Syyriaan ja Jordaniaan, |
H. |
ottaa huomioon, että kurdialue on Irakissa alue, jossa jonkinasteinen rauha ja vakaus on taattu ja jossa kansainvälinen kehitysyhteistyö ja yksityiset investoinnit kasvavat, |
I. |
katsoo, että EU:n olisi globaalina toimijana kannettava vastuunsa uuden demokraattisen Irakin rakentamisesta ja että EU:n Irakin-politiikka olisi nähtävä laajempana osana EU:n strategista kumppanuutta Välimeren alueen ja Lähi-idän kanssa, |
J. |
ottaa huomioon, että EU:n on oltava entistä strategisempi Irakin demokraattisen liittovaltion rakentamista koskevaa prosessia tukevissa toimissaan; ottaa huomioon, että EU myöntää, että sen tehokkaan tuen edellytyksenä on vakaa kumppanuus irakilaisten kanssa ja se, että Irakin hallitus sitoutuu jatkuvasti varmistamaan turvallisuuden, sovinnon ja yhteistyöhalukkuuden sekä kehittämään voimavaroja ja demokratiaa, torjumaan korruptiota ja varmistamaan avoimuuden ja tehokkuuden, sillä ne ovat perusedellytyksiä Euroopan unionin tehtävän laajentamiselle Irakissa; katsoo, että tärkeimmät jälleenrakentamista koskevat haasteet ovat institutionaalisella ja sosiaalisella rintamalla eli instituutioiden ja hallinnon voimavarojen kehittämisessä ja oikeusvaltion periaatteiden, lainvalvonnan ja ihmisoikeuksien kunnioittamisen lujittamisessa, |
K. |
ottaa huomioon, että EU on tunnistanut tarpeen ottaa käyttöön operaatioiden monivuotinen suunnittelu, joka ulottuu pidemmällä kuin nykyinen erityistoimenpiteisiin perustuva vuosittainen suunnittelu, jotta se voi parantaa apunsa tehokkuutta, |
L. |
katsoo, että EU:n on tarpeen mukauttaa resurssiensa käyttöä Irakin kohtaamien erityisten sisäisten, alueellisten ja humanitaaristen haasteiden mukaisesti; katsoo, että tehokkuus, avoimuus ja näkyvyys ovat perusedellytykset Euroopan unionin tehtävän laajentamiselle Irakissa, |
M. |
katsoo, että Irak on taantunut 1970-luvun keskituloisen maan asemastaan ja että EU:n on mukautettava resurssiensa käyttö sen mukaisesti, |
N. |
ottaa huomioon, että komissiolla on ollut joulukuusta 2005 lähtien Bagdadissa pieni lähetystö, jonka toiminnallinen osasto on Ammanissa ja jonka on hyvin vaikea toimia joillakin alueilla, erityisesti Bagdadissa, sotilaallisista järjestelyistä ja turvallisuustilanteesta johtuen, |
O. |
ottaa huomioon, että komissio on vuodesta 2003 alkaen antanut yli 800 miljoonaa euroa tukea Irakille (pääasiassa Kansainvälisen Irakin jälleenrakennusrahoitusjärjestelyn (IRFFI) kautta), ja ottaa huomioon, että EU on ollut suoraan mukana parantamassa oikeusvaltion periaatteiden noudattamista maassa vuodesta 2005 alkaen osana Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaa toteutetun EUJUST LEX -operaation kautta; ottaa huomioon, että EUJUST LEXin toimeksiantoa on jatkettu viimeisen kerran, |
P. |
ottaa huomioon, että Irakin hallitus hyväksyi yhdessä Maailmanpankin ja Yhdistyneiden Kansakuntien kanssa 3. toukokuuta 2007 Irakin kanssa tehtävän kansainvälisen kokonaissuunnitelman, joka on Irakin hallituksen visio seuraaviksi viideksi vuodeksi ja pääasiallinen viitekehys kansainvälisen yhteisön osallistumiselle maassa ja jonka Euroopan unioni yhtenä tärkeimmistä avunantajista hyväksyi täysin, |
Q. |
ottaa huomioon, että edellä mainitulla YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselmalla 1770 (2007) laajennettiin hiljattain merkittävästi YK:n Irakin avustusoperaation toimeksiantoa, |
R. |
ottaa huomioon, että vuosia kestänyt baath-hallinto ja vuosikymmenten sotiminen ovat jättäneet jälkeensä vaurioituneen yhteiskunnan, joka kärsii sodan ja sorron aiheuttamista traumoista sekä (myös kemiallisin asein muun muassa Halabjassa toteutetuista) etnisistä puhdistuksista ja siitä, että nämä rikokset jäivät kansainvälisesti huomiotta; katsoo, että kansainvälisellä yhteisöllä ja erityisesti niillä mailla, jotka kannattivat väliintuloa, on oikeudellinen ja moraalinen velvollisuus ja myös turvallisuuteen liittyvä intressi tukea Irakin kansaa ja että Euroopan unionin on muiden kansainvälisten lahjoittajien kanssa koordinoiden otettava nopeasti ja luovasti käyttöön kaikki sen käytettävissä olevat asian kannalta olennaiset välineet oman osuutensa tekemiseksi, |
S. |
ottaa huomioon, että Euroopan parlamentti on päättänyt kehittää edelleen suhteitaan Irakin edustajien neuvostoon myös virallisten yhteyksien kautta, |
1. |
suosittaa neuvostolle, että
|
2. |
korostaa parlamentin sitoutumista parlamentaarisen demokratian periaatteisiin ja käytäntöön; palauttaa siksi mieleen vuoden 2008 talousarvioon sisällyttämänsä aloitteen, jossa tuetaan demokratian kehittämistä kolmansien maiden parlamenttien kanssa, muistuttaa olevansa sitoutunut tukemaan aktiivisesti Irakin edustajien neuvostoa antamalla apua valmiuksien kehittämiseen, sekä palauttaa mieleen Irakista vastaavan tilapäisen valtuuskunnan kautta tekemänsä työn kahdenvälisten suhteiden edistämiseksi; päättää siksi tukea Irakin edustajien neuvoston edelleen kehittämistä
|
3. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän suosituksen neuvostolle sekä tiedoksi komissiolle ja jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille ja Irakin tasavallan hallitukselle ja edustajien neuvostolle. |
(1) Hyväksytyt tekstit, P6_TA(2007)0481.
(2) Hyväksytyt tekstit, P6_TA(2007)0357.
(3) EUVL L 62, 9.3.2005, s. 37.
(4) EUVL C 298 E, 8.12.2006, s. 287.
(5) EUVL C 298 E, 8.12.2006, s. 171.
(6) Ks. Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1717/2006, annettu 15. marraskuuta 2006, vakautusvälineen perustamisesta (EUVL L 327, 24.11.2006, s. 1).
(7) Ks. Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1905/2006, annettu 18. joulukuuta 2006, kehitysyhteistyön rahoitusvälineen perustamisesta (EUVL L 378, 27.12.2006, s. 41).
(8) Ks. Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1889/2006, annettu 20. joulukuuta 2006, demokratian ja ihmisoikeuksien maailmanlaajuista edistämistä koskevasta rahoitusvälineestä (EUVL L 386, 29.12.2006, s. 1).
II Tiedonannot
EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN JA ELINTEN ANTAMAT TIEDONANNOT
Keskiviikko 12. maaliskuuta 2008
20.3.2009 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 66/82 |
Hans-Peter Martinin parlamentaarisen koskemattomuuden pidättämistä koskeva pyyntö
P6_TA(2008)0089
Euroopan parlamentin päätös 12. maaliskuuta 2008 Hans-Peter Martinin parlamentaarisen koskemattomuuden pidättämistä koskevasta pyynnöstä (2007/2215(IMM))
(2009/C 66 E/16)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon Itävallan tasavallan pysyvän edustajan välittämän, 24. syyskuuta 2007 päivätyn pyynnön Hans-Peter Martinin parlamentaarisen koskemattomuuden pidättämiseksi, josta ilmoitettiin täysistunnossa 27. syyskuuta 2007, |
— |
kuultuaan Hans-Peter Martinia työjärjestyksen 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti, |
— |
ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen erioikeuksista ja vapauksista 8. huhtikuuta 1965 tehdyn pöytäkirjan 10 artiklan sekä edustajien valitsemisesta Euroopan parlamenttiin yleisillä välittömillä vaaleilla 20. syyskuuta 1976 annetun säädöksen 6 artiklan 2 kohdan, |
— |
ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen 12. toukokuuta 1964 ja 10. heinäkuuta 1986 antamat tuomiot (1), |
— |
ottaa huomioon Itävallan tasavallan perustuslain 57 pykälän, |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 6 artiklan 2 kohdan ja 7 artiklan, |
— |
ottaa huomioon oikeudellisten asioiden valiokunnan mietinnön (A6-0071/2008), |
1. |
päättää pidättää Hans-Peter Martinin parlamentaarisen koskemattomuuden; |
2. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöksen sekä asiasta vastaavan valiokunnan mietinnön viipymättä Itävallan tasavallan toimivaltaiselle viranomaiselle. |
(1) Asia 101/63, Wagner v. Fohrmann ja Krier, Kok. 1964, s. 383, Kok. Ep. I, s. 203, ja asia 149/85, Wybot v. Faure ym., Kok. 1986, s. 2391, Kok. Ep. VIII, s. 729.
III Valmistelevat säädökset
Euroopan parlamentti
Tiistai 11. maaliskuuta 2008
20.3.2009 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 66/83 |
EHTY:ja hiili- ja terästutkimusrahaston varojen hoitaminen *
P6_TA(2008)0073
Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma 11. maaliskuuta 2008 ehdotuksesta neuvoston päätökseksi monivuotisten taloudellisten suuntaviivojen vahvistamisesta selvitystilassa olevan EHTY:n varojen ja selvityksen päätyttyä hiili- ja terästutkimusrahaston varojen hoitamista varten tehdyn päätöksen 2003/77/EY muuttamisesta (KOM(2007)0435 — C6-0276/2007 — 2007/0150(CNS))
(2009/C 66 E/17)
(Kuulemismenettely)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon komission ehdotuksen neuvostolle (KOM(2007)0435), |
— |
ottaa huomioon neuvoston päätöksen 2003/76/EY 2 artiklan 2 kohdan, jonka mukaisesti neuvosto on kuullut parlamenttia (C6-0276/2007), |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 51 artiklan ja 43 artiklan 1 kohdan, |
— |
ottaa huomioon budjettivaliokunnan mietinnön (A6-0062/2008), |
1. |
hyväksyy komission ehdotuksen; |
2. |
pyytää neuvostoa ilmoittamaan parlamentille, jos se aikoo poiketa parlamentin hyväksymästä sanamuodosta; |
3. |
pyytää tulla kuulluksi uudelleen, jos neuvosto aikoo tehdä huomattavia muutoksia komission ehdotukseen; |
4. |
kehottaa puhemiestä välittämään parlamentin kannan neuvostolle ja komissiolle. |
20.3.2009 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 66/84 |
EY:n ja Yhdistyneiden arabiemiirikuntien välinen tiettyjä lentoliikenteen näkökohtia koskeva sopimus *
P6_TA(2008)0074
Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma 11. maaliskuuta 2008 ehdotuksesta neuvoston päätökseksi Euroopan yhteisön ja Yhdistyneiden arabiemiirikuntien välisen tiettyjä lentoliikenteen näkökohtia koskevan sopimuksen tekemisestä (KOM(2007)0134 — C6-0472/2007 — 2007/0052(CNS))
(2009/C 66 E/18)
(Kuulemismenettely)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon ehdotuksen neuvoston päätökseksi (KOM(2007)0134), |
— |
ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 80 artiklan 2 kohdan ja 300 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan ensimmäisen virkkeen, |
— |
ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 300 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan, jonka mukaisesti neuvosto on kuullut parlamenttia (C6-0472/2007), |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 51 artiklan, 83 artiklan 7 kohdan ja 43 artiklan 1 kohdan, |
— |
ottaa huomioon liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietinnön (A6-0043/2008), |
1. |
hyväksyy sopimuksen tekemisen; |
2. |
kehottaa puhemiestä välittämään parlamentin kannan neuvostolle ja komissiolle sekä jäsenvaltioiden ja Yhdistyneiden arabiemiirikuntien hallituksille ja parlamenteille. |
20.3.2009 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 66/84 |
Maatalouden yhteinen markkinajärjestely (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskevan asetuksen muuttaminen) *
P6_TA(2008)0075
Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma 11. maaliskuuta 2008 ehdotuksesta neuvoston asetukseksi maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä annetun asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) muuttamisesta (KOM(2007)0854 — C6-0033/2008 — 2007/0290(CNS))
(2009/C 66 E/19)
(Kuulemismenettely)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon komission ehdotuksen neuvostolle (KOM(2007)0854), |
— |
ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 36 ja 37 artiklan, joiden mukaisesti neuvosto on kuullut parlamenttia (C6-0033/2008), |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 51 artiklan ja 43 artiklan 1 kohdan, |
— |
ottaa huomioon maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan mietinnön (A6-0044/2008), |
1. |
hyväksyy komission ehdotuksen; |
2. |
pyytää neuvostoa ilmoittamaan parlamentille, jos se aikoo poiketa parlamentin hyväksymästä sanamuodosta; |
3. |
pyytää tulla kuulluksi uudelleen, jos neuvosto aikoo tehdä huomattavia muutoksia komission ehdotukseen; |
4. |
kehottaa puhemiestä välittämään parlamentin kannan neuvostolle ja komissiolle. |
20.3.2009 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 66/85 |
Maatalouden yhteinen markkinajärjestely (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) *
P6_TA(2008)0076
Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma 11. maaliskuuta 2008 ehdotuksesta neuvoston asetukseksi maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä annetun asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) muuttamisesta (KOM(2008)0027 — C6-0061/2008 — 2008/0011(CNS))
(2009/C 66 E/20)
(Kuulemismenettely)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon komission ehdotuksen neuvostolle (KOM(2008)0027), |
— |
ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 36 ja 37 artiklan, joiden mukaisesti neuvosto on kuullut parlamenttia (C6-0061/2008), |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 51 artiklan ja 43 artiklan 1 kohdan, |
— |
ottaa huomioon maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan mietinnön (A6-0045/2008), |
1. |
hyväksyy komission ehdotuksen; |
2. |
pyytää neuvostoa ilmoittamaan parlamentille, jos se aikoo poiketa parlamentin hyväksymästä sanamuodosta; |
3. |
pyytää tulla kuulluksi uudelleen, jos neuvosto aikoo tehdä huomattavia muutoksia komission ehdotukseen; |
4. |
kehottaa puhemiestä välittämään parlamentin kannan neuvostolle ja komissiolle. |
20.3.2009 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 66/86 |
Euroopan yhteisön tilastollinen toimialaluokitus (kodifioitu toisinto) ***I
P6_TA(2008)0077
Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma 11. maaliskuuta 2008 ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi Euroopan yhteisön tilastollisesta toimialaluokituksesta (kodifioitu toisinto) (KOM(2007)0755 — C6-0437/2007 — 2007/0256(COD))
(2009/C 66 E/21)
(Yhteispäätösmenettely – kodifiointi)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon komission ehdotuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle (KOM(2007) 0755), |
— |
ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan ja 285 artiklan 1 kohdan, joiden mukaisesti komissio on antanut ehdotuksen parlamentille (C6-0437/2007), |
— |
ottaa huomioon nopeutetusta menetelmästä säädöstekstien viralliseksi kodifioimiseksi 20. joulukuuta 1994 tehdyn toimielinten välisen sopimuksen (1), |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 80 ja 51 artiklan, |
— |
ottaa huomioon oikeudellisten asioiden valiokunnan mietinnön (A6-0055/2008), |
1. |
hyväksyy komission ehdotuksen sellaisena kuin se on mukautettuna Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission oikeudellisista yksiköistä koostuvan neuvoa-antavan ryhmän suositusten perusteella; |
2. |
kehottaa puhemiestä välittämään parlamentin kannan neuvostolle ja komissiolle. |
(1) EYVL C 102, 4.4.1996, s. 2.
20.3.2009 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 66/86 |
Sikojen tunnistaminen ja rekisteröinti (kodifioitu toisinto) *
P6_TA(2008)0078
Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma 11. maaliskuuta 2008 ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi sikojen tunnistamisesta ja rekisteröinnistä (kodifioitu toisinto) (KOM(2007)0829 — C6-0037/2008 — 2007/0294(CNS))
(2009/C 66 E/22)
(Kuulemismenettely — kodifiointi)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon komission ehdotuksen neuvostolle (KOM(2007)0829), |
— |
ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 37 artiklan, jonka mukaisesti neuvosto on kuullut parlamenttia (C6-0037/2008), |
— |
ottaa huomioon nopeutetusta menetelmästä säädöstekstien viralliseksi kodifioimiseksi 20. joulukuuta 1994 tehdyn toimielinten välisen sopimuksen (1), |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 80 ja 51 artiklan, |
— |
ottaa huomioon oikeudellisten asioiden valiokunnan mietinnön (A6-0057/2008), |
1. |
hyväksyy komission ehdotuksen sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission oikeudellisista yksiköistä koostuvan neuvoa-antavan ryhmän suositusten mukaisesti; |
2. |
kehottaa puhemiestä välittämään parlamentin kannan neuvostolle ja komissiolle. |
(1) EYVL C 102, 4.4.1996, s. 2.
20.3.2009 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 66/87 |
Vihannesten lisäys- ja taimiaineiston pitäminen kaupan (kodifioitu toisinto) *
P6_TA(2008)0079
Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma 11. maaliskuuta 2008 ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi vihannesten lisäys- ja taimiaineiston, lukuun ottamatta siemeniä, pitämisestä kaupan (kodifioitu toisinto) (KOM(2007)0852 — C6-0038/2008 — 2007/0296(CNS))
(2009/C 66 E/23)
(Kuulemismenettely — kodifiointi)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon komission ehdotuksen neuvostolle (KOM(2007)0852), |
— |
ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 37 artiklan, jonka mukaisesti neuvosto on kuullut parlamenttia (C6-0038/2008), |
— |
ottaa huomioon nopeutetusta menetelmästä säädöstekstien viralliseksi kodifioimiseksi 20. joulukuuta 1994 tehdyn toimielinten välisen sopimuksen (1), |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 80 ja 51 artiklan, |
— |
ottaa huomioon oikeudellisten asioiden valiokunnan mietinnön (A6-0056/2008), |
1. |
hyväksyy komission ehdotuksen sellaisena kuin se on mukautettuna Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission oikeudellisista yksiköistä koostuvan neuvoa-antavan ryhmän suositusten perusteella; |
2. |
kehottaa puhemiestä välittämään parlamentin kannan neuvostolle ja komissiolle. |
(1) EYVL C 102, 4.4.1996, s. 2.
20.3.2009 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 66/88 |
Yhteiset siviili-ilmailun turvaamista koskevat säännöt ***III
P6_TA(2008)0080
Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma 11. maaliskuuta 2008 sovittelukomitean hyväksymästä yhteisestä tekstistä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi yhteisistä siviili-ilmailun turvaamista koskevista säännöistä ja asetuksen (EY) N:o 2320/2002 kumoamisesta (PE-CONS 3601/2008 — C6-0029/2008 — 2005/0191(COD))
(2009/C 66 E/24)
(Yhteispäätösmenettely: kolmas käsittely)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon sovittelukomitean hyväksymän yhteisen tekstin ja siihen liittyvät komission lausumat (PE-CONS 3601/2008 — C6-0029/2008), |
— |
ottaa huomioon ensimmäisessä käsittelyssä esittämänsä kannan (1) komission ehdotuksesta Euroopan parlamentille ja neuvostolle (KOM(2005)0429), |
— |
ottaa huomioon toisessa käsittelyssä esittämänsä kannan (2) neuvoston yhteisestä kannasta (3), |
— |
ottaa huomioon komission lausunnon parlamentin tarkistuksista yhteiseen kantaan (KOM(2007)0475), |
— |
ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 5 kohdan, |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 65 artiklan, |
— |
ottaa huomioon sovittelukomiteavaltuuskunnan mietinnön (A6-0049/2008), |
1. |
hyväksyy yhteisen tekstin; |
2. |
kehottaa puhemiestä allekirjoittamaan säädöksen yhdessä neuvoston puheenjohtajan kanssa EY:n perustamissopimuksen 254 artiklan 1 kohdan mukaisesti; |
3. |
kehottaa pääsihteeriä allekirjoittamaan säädöksen tarkistettuaan, että kaikki menettelyt on suoritettu asianmukaisesti, ja julkaisemaan sen yhteisymmärryksessä neuvoston pääsihteerin kanssa Euroopan unionin virallisessa lehdessä; |
4. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän lainsäädäntöpäätöslauselman neuvostolle ja komissiolle. |
(1) EUVL C 300 E, 9.12.2006, s. 463.
(2) Hyväksytyt tekstit 25.4.2007, P6_TA(2007)0142.
(3) EUVL C 70 E, 27.3.2007, s. 21.
20.3.2009 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 66/89 |
Euroopan innovaatio- ja teknologiainstituutti ***II
P6_TA(2008)0081
Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma 11. maaliskuuta 2008 neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi Euroopan innovaatio- ja teknologiainstituutin perustamisesta (15647/1/2007 — C6-0035/2008 — 2006/0197(COD))
(2009/C 66 E/25)
(Yhteispäätösmenettely: toinen käsittely)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon neuvoston yhteisen kannan (15647/1/2007 — C6-0035/2008), |
— |
ottaa huomioon ensimmäisessä käsittelyssä esittämänsä kannan (1) komission ehdotuksesta Euroopan parlamentille ja neuvostolle (KOM(2006)0604), |
— |
ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan, |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 67 artiklan, |
— |
ottaa huomioon teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan suosituksen toiseen käsittelyyn (A6-0041/2008), |
1. |
hyväksyy yhteisen kannan; |
2. |
toteaa, että säädös annetaan yhteisen kannan mukaisesti; |
3. |
kehottaa puhemiestä allekirjoittamaan säädöksen yhdessä neuvoston puheenjohtajan kanssa EY:n perustamissopimuksen 254 artiklan 1 kohdan mukaisesti; |
4. |
kehottaa pääsihteeriä allekirjoittamaan säädöksen tarkistettuaan, että kaikki menettelyt on suoritettu asianmukaisesti, ja julkaisemaan sen yhteisymmärryksessä neuvoston pääsihteerin kanssa Euroopan unionin virallisessa lehdessä; |
5. |
kehottaa puhemiestä välittämään parlamentin kannan neuvostolle ja komissiolle. |
(1) Hyväksytyt tekstit 26.9.2007, P6_TA(2007)0409.
20.3.2009 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 66/89 |
Euroopan unionin solidaarisuusrahaston varojen käyttöönotto
P6_TA(2008)0082
Euroopan parlamentin päätöslauselma 11. maaliskuuta 2008 ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi Euroopan unionin solidaarisuusrahaston varojen käyttöönotosta talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja moitteettomasta varainhoidosta 17 päivänä toukokuuta 2006 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen 26 kohdan nojalla (KOM(2008)0014 — C6-0036/2008 — 2008/2019(ACI))
(2009/C 66 E/26)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon komission ehdotuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle (KOM(2008)0014), |
— |
ottaa huomioon talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja moitteettomasta varainhoidosta 17. toukokuuta 2006 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen (1) ja erityisesti sen 26 kohdan, |
— |
ottaa huomioon budjettivaliokunnan mietinnön ja aluekehitysvaliokunnan lausunnon (A6-0065/2008), |
1. |
hyväksyy tämän päätöslauselman liitteenä olevan päätöksen; |
2. |
kehottaa puhemiestä allekirjoittamaan päätöksen neuvoston puheenjohtajan kanssa ja huolehtimaan sen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä; |
3. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman liitteineen neuvostolle ja komissiolle. |
(1) EUVL C 139, 14.6.2006, s. 1, sopimus sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä 2008/29/EY (EUVL L 6, 10.1.2008, s. 7).
LIITE
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS
tehty 11 päivänä maaliskuuta 2008
Euroopan unionin solidaarisuusrahaston varojen käyttöönotosta talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja moitteettomasta varainhoidosta 17 päivänä toukokuuta 2006 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen 26 kohdan nojalla
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja moitteettomasta varainhoidosta 17 päivänä toukokuuta 2006 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen (1) ja erityisesti sen 26 kohdan,
ottavat huomioon Euroopan unionin solidaarisuusrahaston perustamisesta 11 päivänä marraskuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2012/2002 (2),
ottavat huomioon komission ehdotuksen,
sekä katsovat seuraavaa:
(1) |
Euroopan unioni on perustanut Euroopan unionin solidaarisuusrahaston (jäljempänä ’rahasto’) osoittaakseen solidaarisuutta katastrofialueiden väestöä kohtaan. |
(2) |
Toukokuun 17 päivänä 2006 tehdyn toimielinten sopimuksen perusteella rahaston varoja voidaan ottaa käyttöön vuosittain enintään miljardi euroa. |
(3) |
Asetuksessa (EY) N:o 2012/2002 säädetään edellytyksistä, joiden täyttyessä rahaston varoja voidaan ottaa käyttöön. |
(4) |
Yhdistynyt kuningaskunta on esittänyt rahaston käyttöönottamiseksi hakemuksen, joka koskee kesä- ja heinäkuussa 2007 tapahtunutta tulvakatastrofia, |
OVAT PÄÄTTÄNEET SEURAAVAA:
1 artikla
Euroopan unionin yleiseen talousarvioon varainhoitovuodeksi 2008 otetaan käyttöön Euroopan unionin solidaarisuusrahaston varoja 162 387 985euroa maksusitoumus- ja maksumäärärahoina.
2 artikla
Tämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tehty Strasbourgissa 11 päivänä maaliskuuta 2008.
Euroopan parlamentin puolesta
Puhemies
Neuvoston puolesta
Puheenjohtaja
(1) EUVL C 139, 14.6.2006, s. 1, sopimus sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä 2008/29/EY (EUVL L 6, 10.1.2008, s. 7).
20.3.2009 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 66/91 |
Lisätalousarvio N:o 1/2008 (tarkistus)
P6_TA(2008)0083
Tarkistus esitykseen Euroopan unionin lisätalousarvioksi N:o 1/2008 varainhoitovuodeksi 2008, Pääluokka III — Komissio (7259/2008 — C6-0124/2008 — 2008/2017(BUD))
(2009/C 66 E/27)
Tarkistus 1
Nide 4 (Pääluokka 3) — Komissio
Alamomentti 06 01 04 12 Galileo-ohjelma — Hallintomenot
Tarkistetaan lukuja seuraavasti:
06 01 04 12 |
Talousarvio 2007 |
ATE 2008 |
LTE 2008 |
TARKISTUS |
TE + TARKISTUS |
|||||
Maksusitoumukset |
Maksut |
Maksusitoumukset |
Maksut |
Maksusitoumukset |
Maksut |
Maksusitoumukset |
Maksut |
Maksusitoumukset |
Maksut |
|
Määrärahat |
|
|
|
|
2 000 000 |
2 000 000 |
– 2 000 000 |
– 2 000 000 |
p.m. |
p.m. |
Varaukset |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
Nide 4 (Pääluokka 3) — Komissio
Momentti 06 02 10 Galileo-ohjelma
Tarkistetaan lukuja seuraavasti:
06 02 10 |
Talousarvio 2007 |
ATE 2008 |
LTE 2008 |
TARKISTUS |
TE + TARKISTUS |
|||||
Maksusitoumukset |
Maksut |
Maksusitoumukset |
Maksut |
Maksusitoumukset |
Maksut |
Maksusitoumukset |
Maksut |
Maksusitoumukset |
Maksut |
|
Määrärahat |
100 000 000 |
p.m. |
151 000 000 |
100 000 000 |
888 000 000 |
198 000 000 |
2 000 000 |
2 000 000 |
890 000 000 |
200 000 000 |
Varaukset |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
Oikeusperusta:
Viiteasiakirjat/-säädökset:
20.3.2009 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 66/92 |
Lisätalousarvio N:o 1/2008
P6_TA(2008)0084
Euroopan parlamentin päätöslauselma 11. maaliskuuta 2008 esityksestä Euroopan unionin lisätalousarvioksi N:o 1/2008 varainhoitovuodeksi 2008, Pääluokka III — Komissio (7259/2008 — C6-0124/2008 — 2008/2017(BUD))
(2009/C 66 E/28)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 272 artiklan ja Euratomin perustamissopimuksen 177 artiklan, |
— |
ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25. kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (1) ja erityisesti sen 37 ja 38 artiklan, |
— |
ottaa huomioon 13. joulukuuta 2007 lopullisesti vahvistetun Euroopan unionin yleisen talousarvion varainhoitovuodeksi 2008 (2), |
— |
ottaa huomioon talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja moitteettomasta varainhoidosta 17. toukokuuta 2006 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen (3), |
— |
ottaa huomioon komission 18. tammikuuta 2008 esittämän alustavan lisätalousarvioesityksen N:o 1 vuoden 2008 yleiseen talousarvioon (KOM(2008)0015), |
— |
ottaa huomioon neuvoston 4. maaliskuuta 2008 laatiman esityksen lisätalousarvioksi N:o 1 vuoden 2008 talousarvioon (7259/2008 — C6-0124/2008), |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 69 artiklan ja liitteen IV, |
— |
ottaa huomioon budjettivaliokunnan mietinnön (A6-0058/2008), |
A. |
ottaa huomioon, että vuoden 2008 talousarviota koskeva lisätalousarvioesitys N:o 1 kattaa seuraavat toimenpiteet:
|
B. |
ottaa huomioon, että lisätalousarvioesityksen N:o 1/2008 tarkoituksena on ottaa nämä mukautukset virallisesti vuoden 2008 talousarvioon; |
1. |
panee merkille alustavan lisätalousarvioesityksen N:o 1/2008; |
2. |
palauttaa mieliin esitykseen lisätalousarvioksi N:o 1/2008 tekemänsä tarkistuksen, jonka tavoitteena oli luoda budjettikohta hallintomenoja varten ja palauttaa Galileon toiminnallisen budjettikohdan alkuperäinen määrä; |
3. |
kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle ja komissiolle. |
(1) EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1525/2007 (EUVL L 343, 27.12.2007, s. 9).
(3) EUVL C 139, 14.6.2006, s. 1, sopimus sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä 2008/29/EY (EUVL L 6, 10.1.2008, s. 7).
20.3.2009 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 66/93 |
EY:n ja Guinea-Bissaun kalastuskumppanuussopimus *
P6_TA(2008)0085
Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma 11. maaliskuuta 2008 ehdotuksesta neuvoston asetukseksi Euroopan yhteisön ja Guinea-Bissaun tasavallan välisen kalastuskumppanuussopimuksen tekemisestä (KOM(2007)0580 — C6-0391/2007 — 2007/0209(CNS))
(2009/C 66 E/29)
(Kuulemismenettely)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon ehdotuksen neuvoston asetukseksi (KOM(2007)0580), |
— |
ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 37 artiklan ja 300 artiklan 2 kohdan, |
— |
ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 300 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan, jonka mukaisesti neuvosto on kuullut parlamenttia (C6-0391/2007), |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 51 artiklan ja 83 artiklan 7 kohdan, |
— |
ottaa huomioon kalatalousvaliokunnan mietinnön sekä kehitysyhteistyövaliokunnan ja budjettivaliokunnan lausunnot (A6-0053/2008), |
1. |
hyväksyy ehdotuksen neuvoston päätökseksi sellaisena kuin se on tarkistettuna ja hyväksyy sopimuksen tekemisen; |
2. |
kehottaa puhemiestä välittämään parlamentin kannan neuvostolle ja komissiolle sekä jäsenvaltioiden ja Guinea-Bissaun tasavallan hallituksille ja parlamenteille. |
(2 a) |
On tärkeää tehostaa tiedottamista Euroopan parlamentille. Tämän vuoksi komission olisi välitettävä parlamentille sopimuksen 10 artiklassa tarkoitetun sekakomitean kokousten päätelmät. |
Komissio arvioi vuosittain, ovatko jäsenvaltiot, joiden alukset toimivat sopimukseen liitetyn pöytäkirjan nojalla, noudattaneet ilmoittamista koskevia vaatimuksia. Jos niitä ei noudateta, komissio ei myönnä niille kalastuslisenssejä seuraavaa vuotta varten.
3 a artikla
Komissio esittää Euroopan parlamentille ja neuvostolle vuosittain kertomuksen pöytäkirjan 8 artiklassa tarkoitetun monivuotisen ohjelman tuloksista sekä siitä, miten jäsenvaltiot ovat noudattaneet ilmoittamista koskevia vaatimuksia.
3 b artikla
Komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle pöytäkirjan viimeisen voimassaolovuoden aikana ja ennen pöytäkirjan uudistamista koskevan sopimuksen tekemistä kertomuksen sopimuksen täytäntöönpanosta ja täytäntöönpanon olosuhteista.
3 c artikla
Edellä 3 b artiklassa tarkoitetun kertomuksen perusteella ja Euroopan parlamenttia kuultuaan neuvosto myöntää tarvittaessa komissiolle neuvotteluvaltuudet uuden pöytäkirjan hyväksymistä varten.
3 d artikla
Komissio välittää Euroopan parlamentille sopimuksen 10 artiklassa tarkoitetun sekakomitean kokousten päätelmät.
20.3.2009 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 66/95 |
EY:n ja Norsunluurannikon kalastuskumppanuussopimus *
P6_TA(2008)0086
Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma 11. maaliskuuta 2008 ehdotuksesta neuvoston asetukseksi Euroopan yhteisön ja Norsunluurannikon välisen kalastuskumppanuussopimuksen tekemisestä (KOM(2007)0648 — C6-0429/2007 — 2007/0226(CNS))
(2009/C 66 E/30)
(Kuulemismenettely)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon ehdotuksen neuvoston asetukseksi (KOM(2007)0648), |
— |
ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 37 artiklan ja 300 artiklan 2 kohdan, |
— |
ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 300 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan, jonka mukaisesti neuvosto on kuullut parlamenttia (C6-0429/2007), |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 51 artiklan ja 83 artiklan 7 kohdan, |
— |
ottaa huomioon kalatalousvaliokunnan mietinnön sekä kehitysyhteistyövaliokunnan ja budjettivaliokunnan lausunnot (A6-0054/2008), |
1. |
hyväksyy ehdotuksen neuvoston päätökseksi sellaisena kuin se on tarkistettuna ja hyväksyy sopimuksen tekemisen; |
2. |
kehottaa puhemiestä välittämään parlamentin kannan neuvostolle ja komissiolle sekä jäsenvaltioiden ja Norsunluurannikon tasavallan hallituksille ja parlamenteille. |
(2 a) |
On tärkeää tehostaa tiedottamista Euroopan parlamentille. Tämän vuoksi komission olisi välitettävä parlamentille sopimuksen 9 artiklassa tarkoitetun sekakomitean kokousten päätelmät. |
Komissio arvioi vuosittain, ovatko jäsenvaltiot, joiden alukset toimivat sopimukseen liitetyn pöytäkirjan nojalla, noudattaneet ilmoittamista koskevia vaatimuksia. Jos niitä ei noudateta, komissio ei myönnä niille kalastuslisenssejä seuraavaa vuotta varten.
3 a artikla
Komissio esittää Euroopan parlamentille ja neuvostolle vuosittain kertomuksen pöytäkirjan 7 artiklassa tarkoitetun monivuotisen alakohtaisen ohjelman tuloksista sekä siitä, miten jäsenvaltiot ovat noudattaneet ilmoittamista koskevia vaatimuksia.
3 b artikla
Komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle pöytäkirjan viimeisen voimassaolovuoden aikana ja ennen pöytäkirjan uudistamista koskevan sopimuksen tekemistä kertomuksen sopimuksen täytäntöönpanosta ja täytäntöönpanon olosuhteista.
3 c artikla
Edellä 3 b artiklassa tarkoitetun kertomuksen perusteella ja Euroopan parlamenttia kuultuaan neuvosto myöntää tarvittaessa komissiolle neuvotteluvaltuudet uuden pöytäkirjan hyväksymistä varten.
3 d artikla
Komission välittää Euroopan parlamentille sopimuksen 9 artiklassa tarkoitetun sekakomitean kokousten päätelmät.
Keskiviikko 12. maaliskuuta 2008
20.3.2009 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 66/97 |
Energiatilastot ***I
P6_TA(2008)0090
Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma 12. maaliskuuta 2008 ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi energiatilastoista (KOM(2006)0850 — C6-0035/2007 — 2007/0002(COD))
(2009/C 66 E/31)
(Yhteispäätösmenettely: ensimmäinen käsittely)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon komission ehdotuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle (KOM(2006)0850), |
— |
ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan, jonka mukaisesti komissio on antanut ehdotuksen Euroopan parlamentille (C6-0035/2007), |
— |
ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 285 artiklan 1 kohdan, |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 51 artiklan, |
— |
ottaa huomioon teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietinnön (A6-0487/2007), |
1. |
hyväksyy komission ehdotuksen sellaisena kuin se on tarkistettuna; |
2. |
kehottaa puhemiestä välittämään parlamentin kannan neuvostolle ja komissiolle. |
P6_TC1-COD(2007)0002
Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu ensimmäisessä käsittelyssä 12. maaliskuuta 2008, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o …/2008 antamiseksi energiatilastoista
(Euroopan parlamentin ja neuvoston päästyä sopimukseen parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä vahvistama kanta vastaa lopullista säädöstä, asetusta (EY) N:o …/2008).
20.3.2009 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 66/98 |
Kasvinsuojeluaineita koskevat tilastot ***I
P6_TA(2008)0091
Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma 12. maaliskuuta 2008 ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi kasvinsuojeluaineita koskevista tilastoista (KOM(2006)0778 — C6-0457/2006 — 2006/0258(COD))
(2009/C 66 E/32)
(Yhteispäätösmenettely: ensimmäinen käsittely)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon komission ehdotuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle (KOM(2006)0778), |
— |
ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan ja 285 artiklan 1 kohdan, joiden mukaisesti komissio on antanut ehdotuksen Euroopan parlamentille (C6-0457/2006), |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 51 artiklan, |
— |
ottaa huomioon ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan mietinnön ja maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan lausunnon (A6-0004/2008), |
1. |
hyväksyy komission ehdotuksen sellaisena kuin se on tarkistettuna; |
2. |
pyytää komissiota antamaan asian uudelleen Euroopan parlamentin käsiteltäväksi, jos se aikoo tehdä tähän ehdotukseen huomattavia muutoksia tai korvata sen toisella ehdotuksella; |
3. |
kehottaa puhemiestä välittämään parlamentin kannan neuvostolle ja komissiolle. |
P6_TC1-COD(2006)0258
Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu ensimmäisessä käsittelyssä 12. maaliskuuta 2008, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o …/2008 antamiseksi torjunta-aineita koskevista tilastoista
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 285 artiklan 1 kohdan,
ottavat huomioon komission ehdotuksen
,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (2),
noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (3),
sekä katsovat seuraavaa:
(1) |
Kuudennesta ympäristöä koskevasta yhteisön toimintaohjelmasta 22 päivänä heinäkuuta 2002 tehdyssä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksessä N:o 1600/2002/EY (4) todettiin, että torjunta-aineiden vaikutuksia ihmisten terveyteen ja ympäristöön on edelleen vähennettävä erityisesti maataloudessa käytettävien torjunta-aineiden osalta. Päätöksessä korostettiin tarvetta pyrkiä yleisesti torjunta-aineiden kestävämpään käyttöön ja vaadittiin torjunta-aineiden käytön ja käytöstä aiheutuvien riskien huomattavaa vähentämistä, täyttäen kuitenkin asianmukaisen kasvinsuojelun vaatimukset. |
(2) |
Komission tiedonannossa neuvostolle, Euroopan parlamentille sekä talous- ja sosiaalikomitealle, ”Kohti torjunta-aineiden kestävän käytön teemakohtaista strategiaa”,
|
(3) |
Torjunta-aineiden tuotantoa, tuontia, vientiä, myyntiä , jakelua ja käyttöä koskevat yhdenmukaistetut ja vertailukelpoiset tilastot ovat välttämättömiä yhteisön lainsäädännön ja toimintalinjojen kehittämiseksi torjunta-aineiden kestävän käytön teemakohtaisen strategian yhteydessä. |
(4) |
Koska biosidituotteiden markkinoille saattamisesta 16 päivänä helmikuuta 1998annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 98/8/EY (5) on melko uusi, ja sen vaikutukset tulevat esille vasta hyvän aikaa vuoden 2006 jälkeen, jolloin saadaan valmiiksi ensimmäinen biosidituotteissa käytettävien tehoaineiden arviointi, ei komissiolla eikä useimmilla jäsenvaltioilla ole vielä riittävästi tietoa tai kokemusta, jotta voitaisiin tehdä ehdotuksia biosidejä koskeviksi lisätoimenpiteiksi. Tämän asetuksen soveltamisala olisi siten rajattava koskemaan kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta … päivänä …kuuta … annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o (…) (6) soveltamisalaan kuuluvia torjunta-aineita , joiden osalta tiedonkeruusta on jo paljon kokemusta. Tarvittaessa komission olisi kuitenkin sisällytettävä tämän asetuksen liitteeseen III sellaisten biosidituotteiden käyttö, jotka sisältävät myös (kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta annetun) asetuksen (EY) N:o …/… soveltamisalaan kuuluvia aineita. Myöhemmässä vaiheessa, kun on saatu riittävästi kokemuksia direktiivissä 98/8/EY tarkoitetun ensimmäisen kertomuksen julkaisemisen jälkeen, komission olisi laajennettava tämän asetuksen soveltamisalaa asiaankuuluvien biosidien käyttöön ja tätä varten sisällytettävä nämä aineet liitteeseen III. |
(5) |
Komission kokemukset torjunta-aineiden myyntiä ja käyttöä koskevien tietojen keruusta useiden vuosien ajalta ovat osoittaneet, että tarvitaan yhdenmukaistettu menetelmä tilastotietojen keräämiseksi yhteisön tasolla sekä jakeluketjusta että käyttäjiltä. Koska tavoitteena on laskea tarkat riski-indikaattorit torjunta-aineiden kestävän käytön teemakohtaisen strategian mukaisesti, tilastojen on lisäksi ulotuttava tehoaineiden tasolle. |
(6) |
Eri tiedonkeruuvaihtoehtoja arvioitiin torjunta-aineiden kestävän käytön teemakohtaisen strategian vaikutusten arvioinnissa, ja parhaana vaihtoehtona suositeltiin pakollista tiedonkeruuta, sillä se mahdollistaisi tarkkojen ja luotettavien tietojen saamisen torjunta-aineiden tuotannosta, jakelusta ja käytöstä nopeasti ja kustannustehokkaasti. |
(7) |
Tämän asetuksen mukaiset toimenpiteet tilastojen tuottamiseksi ovat yhteisön toiminnan kannalta tarpeellisia. Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla toteuttaa tämän asetuksen tavoitetta, joka on järjestelmän vahvistaminen yhteisön tilastojen tuottamiseksi torjunta-aineiden markkinoille saattamisesta ja käytöstä, vaan se voidaan saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, joten yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen. |
(8) |
Yhteisön tilastoista 17 päivänä helmikuuta 1997 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 322/97 (7) muodostaa viitekehyksen tämän asetuksen säännöksille. Sen mukaan tilastojen laatimisessa on noudatettava puolueettomuutta, luotettavuutta, objektiivisuutta, tieteellistä riippumattomuutta, tarkkuutta, kustannustehokkuutta ja tilastosalaisuutta. |
(9) |
Tiedon saannista, yleisön osallistumisoikeudesta päätöksentekoon sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeudesta ympäristöasioissa 25 päivänä kesäkuuta 1998 tehdyn Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission yleissopimuksen (Århusin sopimus) velvoitteet asianmukaisesti huomioon ottaen on tarpeen turvata kaupallisesti arvokkaiden tietojen luottamuksellisuus muiden muassa julkaistavien tilastotietojen asianmukaisella aggregoinnilla. |
(10) |
Jotta tulokset olisivat vertailukelpoiset, torjunta-aineita koskevat tilastot olisi tuotettava määrätyn jaottelun mukaisesti, asianmukaisessa muodossa ja tietyn ajan kuluessa viitevuoden päättymisestä tämän asetuksen liitteissä määritellyllä tavalla. |
(11) |
Tämän asetuksen täytäntöönpanoa varten tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY (8) mukaisesti. |
(12) |
Komissiolle olisi erityisesti siirrettävä toimivalta määritellä laadun arviointiperusteet, hyväksyä yksittäisiä määritelmiä ja mukauttaa liitteitä. Koska nämä toimenpiteet ovat laajakantoisia ja niiden tarkoituksena on muuttaa tämän asetuksen muita kuin keskeisiä osia, myös täydentämällä sitä uusilla muilla kuin keskeisillä osilla, ne on hyväksyttävä
|
(13) |
Neuvoston päätöksellä 89/382/ETY, Euratom (9) perustettua tilasto-ohjelmakomiteaa on kuultu, |
OVAT ANTANEET TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Kohde, soveltamisala ja tavoitteet
1. Asetuksella luodaan säädöskehys torjunta-aineiden tuotantoa, markkinoille saattamista ja käyttöä koskevien yhteisön tilastojen tuottamiselle.
2. Tuotetavat tilastot koskevat
— |
tuotettujen ja markkinoille saatettujen torjunta-aineiden vuosittaisia määriä liitteen I mukaisesti, |
— |
maataloudessa käytettyjen torjunta-aineiden vuosittaisia määriä liitteen II mukaisesti, |
— |
direktiivin 98/8/EY liitteessä V vahvistettuihin tuotetyyppeihin 14–19 kuuluvien biosidituotteiden käytön vuosittaiset määrät . |
3. Tuotettavilla tilastoilla pyritään erityisesti
— |
panemaan täytäntöön torjunta-aineiden kestävän käytön teemakohtainen strategia ja arvioimaan sitä , |
— |
kehittämään yhdenmukaistettuja kansallisia ja yhteisön tason riski-indikaattoreita, tunnistamaan torjunta-aineiden käytön suuntauksia sekä arvioimaan kansallisten toimintasuunnitelmien vaikuttavuutta torjunta-aineiden kestävää käyttöä koskevan yhteisön politiikan puitteista … annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin …/…/EY mukaisesti (6) (10), |
— |
kartoittamaan ainevirtoja torjunta-aineiden tuotannossa, kaupassa ja käytössä . |
2 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa tarkoitetaan:
a) |
’ torjunta-aineella ’
|
b) |
’aineella’(kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta annetun) asetuksen (EY) N:o …/… (8) (3 artiklan 2 kohdan) mukaista ainetta, mukaan luettuna tehoaineet, suoja-aineet ja tehosteaineet, |
c) |
’markkinoille saattamisella’(kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta annetun) asetuksen (EY) N:o …/… (8) (3 artiklan 13 kohdassa) määriteltyä markkinoille saattamista, |
d) |
’toimittajalla’ direktiivin (kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta annetun) asetuksen (EY) N:o …/… (8) (3 artiklan 16 kohdan) mukaista luonnollista tai oikeushenkilöä, joka on saanut torjunta-aineen markkinoille saattamista koskevan hyväksynnän, |
e) |
’maatalouskäytöllä’ torjunta-aineen sellaista omaa tai kolmannen osapuolen puolesta tapahtuvaa käyttöä, joka liittyy suoraan tai epäsuorasti kasvintuotantoon maatilan taloudellisen toiminnan yhteydessä, |
(f) |
’ammattimaisella käyttäjällä’ luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka käyttää ammatissaan torjunta-aineita, mukaan luettuna käyttöhenkilöstö, teknikot, työntekijät sekä maanviljelysektorilla ja muilla kuin maanviljelysektorilla työskentelevät itsenäiset ammatinharjoittajat (torjunta-aineiden kestävää käyttöä koskevan yhteisön politiikan puitteista) annetun
|
(g) |
’maatilalla’ maatilojen rakennetta koskevien yhteisön tilastotietojen keruun järjestämisestä 29 päivänä helmikuuta 1988 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 571/88 (11) määritelmän mukaista maatilaa. |
3 artikla
Tietojen keruu, toimittaminen ja käsittely
1. Jäsenvaltioiden on kerättävä liitteissä I ja II lueteltujen ominaistietojen määrittelemiseen tarvittavat tiedot käyttäen seuraavia menetelmiä:
— |
torjunta-aineiden tuottajilta, myyjiltä ja maahantuojilta saatavat tiedot , |
— |
markkinoille saatettuja torjunta-aineita koskevat toimittajien ilmoitusvelvoitteet; velvoitteet voidaan asettaa erikseen ammattimaista ja muuta kuin ammattimaista käyttöä varten ; erityisesti (kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta annetun) asetuksen (EY) N:o …/… (8) (64 artiklan 2 kohdan) mukaiset velvoitteet, |
— |
ammattimaisiin käyttäjiin sovellettavat ilmoitusvelvoitteet, jotka perustuvat torjunta-aineiden käyttöä koskevaan kirjanpitoon ; erityisesti (kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta annetun) asetuksen (EY) N:o …/… (8) (64 artiklan 1 kohdan) mukaiset velvoitteet, |
— |
kyselytutkimukset , |
— |
hallinnolliset lähteet, tai |
— |
näiden menetelmien yhdistelmät, mukaan luettuna tilastollinen estimointi asiantuntija-arvioiden tai mallien perusteella. |
2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava valitsemansa 1 kohdan mukaiset tiedonkeruumenetelmät komissiolle, joka päättää niiden hyväksymisestä 5 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun valvonnan käsittävän sääntelymenettelyn mukaisesti .
3. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että torjunta-aineiden tuottajat ja torjunta-aineiden markkinoille saattamisesta tai maahantuonnista vastaavat antavat toimivaltaisille viranomaisille vuosittain selonteon
— |
tietyn tehoaineen tai torjunta-aineen tuotantomääristä , |
— |
tietyn tehoaineen tai torjunta-aineen jalostajille tai tukkukauppiaille Euroopan unionissa toimitetuista määristä , |
— |
tietyn tehoaineen tai torjunta-aineen vientimääristä . |
Toimivaltaiset viranomaiset arvioivat saamiaan tietoja ja julkaisevat ne muokattuaan niitä tarvittaessa huolehtiakseen tiettyjen tietojen luottamuksellisuudesta .
4. Jäsenvaltioiden on toimitettava tilastotiedot, mukaan luettuna luottamukselliset tiedot, komissiolle liitteissä I ja II määriteltyjen aikataulujen ja tilastojaksojen mukaisesti. Tiedot on esitettävä liitteessä III annetun luokituksen mukaisesti. Jäsenvaltiot voivat yhdistää tiedot luottamuksellisuussyistä.
5. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kerättyjä tietoja käytetään toimivaltaisten kansallisten viranomaisten ja niiden neuvoa-antavien elinten suorittamiin asianmukaisiin arviointeihin (torjunta-aineiden kestävää käyttöä koskevista yhteisön politiikan puitteista annetussa) direktiivissä …/…/EY (8) tarkoitettujen kansallisten toimintasuunnitelmien tavoitteiden mukaisesti. Tämä arviointi julkaistaan Internetissä ottaen asianmukaisesti huomioon arkaluonteisten liikesalaisuuksien luottamuksellisuuden sekä yksityisyyden suojaan liittyvät velvollisuudet .
6. Jäsenvaltioiden on toimitettava tiedot sähköisesti sellaisessa teknisessä muodossa, jonka komissio hyväksyy 5 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua sääntelymenettelyä noudattaen.
7. Jäsenvaltioiden on laadittava kertomuksia tilastojen laadusta liitteiden I ja II mukaisesti.
8. Komissio määrittää laadun arviointiperusteet 5 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen.
9. Luottamuksellisuussyistä komissio yhdistää tiedot tarvittaessa ennen julkaisemista liitteessä III esitetyn kemiallisen luokituksen tai tuoteluokkien mukaisesti ottaen asianmukaisesti huomioon arkaluonteisten liikesalaisuuksien luottamuksellisuuden sekä yksityisyyden suojaan liittyvät velvollisuudet.
Asetuksen (EY) N:o 322/97 mukaisesti kansalliset viranomaiset ja yhteisön viranomainen käyttävät luottamuksellisia tietoja ainoastaan tässä asetuksessa vahvistettuihin tarkoituksiin .
4 artikla
Täytäntöönpanotoimenpiteet
1. Seuraavat tämän asetuksen täytäntöönpanoa varten tarvittavat toimenpiteet, mukaan luettuna taloudellisten ja teknisten muutosten huomioon ottamiseksi tehdyt toimenpiteet, hyväksytään 5 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua sääntelymenettelyä noudattaen:
a) |
soveltuvan teknisen muodon hyväksyminen tietojen toimittamista varten (3 artikla 6 kohta), |
b) |
jäsenvaltioiden toimittamien laatuselvitysten muodon ja sisällön määrittely (liitteessä I oleva 7 jakso ja liitteessä II oleva 6 jakso). |
2. Seuraavat toimenpiteet hyväksytään 5 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen:
a) |
laadun arviointiperusteiden määrittäminen (3 artiklan 8 kohta), |
b) |
liitteessä II olevassa 2 kohdassa tarkoitetun ’käsitellyn viljelyalan’ sekä liitteessä II olevassa 4 kohdassa tarkoitetun ’satokauden’ määrittely, |
c) |
liitteessä I olevassa 4 jaksossa ja liitteessä II olevassa 3 jaksossa mainittujen määrittelyjen mukauttaminen ilmoittamistoimenpiteiden osalta, |
d) |
mukaan otettavien aineiden luettelon mukauttaminen ja näiden aineiden luokittelu liitteessä III tarkoitettuihin tuoteluokkiin ja kemiallisiin luokkiin. Aineiden luetteloa on mukautettava säännöllisesti ja tehoaineiden jatkuvan tarkastelun perusteella. |
5 artikla
Komiteamenettely
1. Komissiota avustaa tilasto-ohjelmakomitea.
2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan
päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklaa ja otetaan huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.
Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika on kolme kuukautta.
3. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan
päätöksen 1999/468/EY 5 a artiklan 1–4 kohtaa ja 7 artiklaa ja otetaan huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.
6 artikla
Kertomus
Komissio esittää joka viides vuosi Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen tämän asetuksen soveltamisesta. Kertomuksessa arvioidaan varsinkin toimitettujen tietojen laatua ja vertailukelpoisuutta , tietojen keruusta maatiloille, puutarhaviljelmille ja muille yrityksille aiheutuvaa rasitetta sekä kyseisten tilastojen hyödyllisyyttä torjunta-aineiden kestävän käytön teemakohtaisen strategian yhteydessä , erityisesti 1 artiklassa tarkoitettujen tavoitteiden kannalta. Kertomukseen sisällytetään tarvittaessa ehdotuksia tietojen laadun parantamiseksi ja maatiloille ja muille yrityksille koituvan rasitteen vähentämiseksi.
Ensimmäinen kertomus esitetään … (12).
7 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty
Euroopan parlamentin puolesta
Puhemies
Neuvoston puolesta
Puheenjohtaja
(1) EUVL C 256, 27.10.2007, s. 86.
(2) EUVL C …
(3) Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 12. maaliskuuta 2008.
(4) EYVL L 242, 10.9.2002, s. 1.
(5) EYVL L 123, 24.4.1998, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna
direktiivillä 2008/31/EY (EUVL L 81, 20.3.2008, s. 57
).
(6) EYVL L …
(7) EYVL L 52, 22.2.1997, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1882/2003 (EUVL L 284, 31.10.2003, s. 1).
(8) EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23, päätös sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2006/512/EY (EUVL L 200, 22.7.2006, s. 11 ).
(9) EYVL L 181, 28.6.1989, s. 47.
(10) EUVL L …
(11) EYVL L 56, 2.3.1988, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1928/2006 ( EUVL L 406, 30.12.2006, s. 7 ).
(12) Tämän asetuksen voimaantuloa seuraavan seitsemännen kalenterivuoden loppuun mennessä.
LIITE I
Torjunta-aineiden tuotantoa ja markkinoille saattamista koskevat tilastot
1 JAKSO
Kattavuus
Tilastojen on katettava kaikki liitteessä III olevassa luettelossa mainitut tehoaineet, suoja-aineet ja tehosteaineet, joita sisältyy kussakin jäsenvaltiossa markkinoille saatettuihin torjunta-aineisiin . Erityistä huomiota on kiinnitettävä kahdenkertaisen laskennan välttämiseen tuotetta koskevien ehtojen muuttuessa tai hyväksynnän siirtyessä toimittajalta toiselle.
2 JAKSO
Muuttujat
Kunkin liitteessä III luetellun, markkinoille saatettuihin torjunta-aineisiin ja biosidituotteisiin sisältyvän aineen määrä on ilmoitettava jäsenvaltiokohtaisesti .
3 JAKSO
Ilmoittamisvelvollisuus
Torjunta-aineiden tuottajien ja torjunta-aineiden markkinoille saattamisesta tai maahantuonnista vastaavien on annettava toimivaltaisille viranomaisille vuosittain selonteko
— |
tietyn tehoaineen tai torjunta-aineen tuotantomääristä , |
— |
t ietyn tehoaineen tai torjunta-aineen jalostajille tai tukkukauppiaille Euroopan unionissa toimitetuista määristä , |
— |
tietyn tehoaineen tai torjunta-aineen vientimääristä . |
4 JAKSO
Mittayksikkö
Tiedot ilmoitetaan kilogrammoina kyseistä ainetta.
5 JAKSO
Viitejakso
Viitejakso on kalenterivuosi.
6 JAKSO
Ensimmäinen viitejakso, tilastojakso ja tulosten toimittaminen
1. |
Ensimmäinen viitejakso on … (1). |
2. |
Jäsenvaltioiden on toimitettava tiedot jokaiselta kalenterivuodelta ensimmäisen viitevuoden jälkeen ja julkaistava ne — tarvittaessa yhteen koottuina — Internetissä ottaen asianmukaisesti huomioon arkaluonteisten liikesalaisuuksien luottamuksellisuuden sekä yksityisyyden suojaan liittyvät velvollisuudet . |
3. |
Tiedot on toimitettava komissiolle 12 kuukauden kuluessa viitevuoden päättymisestä. |
7 JAKSO
Laatuselvitys
Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle laatuselvitys, jossa kuvaillaan
— |
käytetty tiedonkeruumenetelmä, |
— |
laatuun liittyvät seikat käytetyn tiedonkeruumenetelmän mukaisesti, |
— |
käytetyt estimoinnit, aggregoinnit ja poissulkemismenetelmät. |
Selvitys on toimitettava komissiolle 15 kuukauden kuluessa viitevuoden päättymisestä.
Toista viitevuotta koskevassa selvityksessä on esitettävä karkea arvio siitä, mikä on kuhunkin liitteessä III mainittuun pääryhmään kuuluvien aineiden osuus maatalouskäyttöön ja muuhun kuin maatalouskäyttöön tarkoitettuihin markkinoille saatettuihin torjunta-aineisiin sisältyvien aineiden kokonaismäärästä. Nämä arviot on tarkistettava viiden vuoden välein.
(1) Tämän asetuksen voimaantuloa seuraava toinen kalenterivuosi.
LIITE II
Torjunta-aineiden maatalouskäyttöä koskevat tilastot
1 JAKSO
Kattavuus
1. |
Tilastojen on katettava torjunta-aineiden käyttö maataloudessa ja puutarhaviljelmillä sekä ammattimainen käyttö muualla kuin maataloudessa, erityisesti kuntien viheralueilla sekä maanteiden ja rautateiden kunnossapidossa, kaikissa jäsenvaltioissa. |
2. |
Kunkin jäsenvaltion on valittava joukko viljelykasveja, jotka on lueteltu asetuksen (ETY) N:o 571/88 liitteessä I olevan ominaisuusluettelon jaksoissa D, F, G ja I ja laadittava tilastot näiden viljelykasvien osalta.
|
3. |
Tilastojen on katettava kaikki liitteessä III olevassa luettelossa mainitut tehoaineet, suoja-aineet ja tehosteaineet, joita sisältyy kyseisille viljelykasveille kyseisen viitejakson aikana käytettyihin torjunta-aineisiin . |
2 JAKSO
Muuttujat
1. |
Kunkin liitteessä III luetellun, kullekin valitulle viljelykasville käytettyyn torjunta-aineen sisältyvän aineen määrä ilmoitetaan yhdessä kokonaisviljelyalan ja kullakin aineella ”käsitellyn viljelyalan” kanssa. |
2. |
”Käsitellyn viljelyalan” määritelmä vahvistetaan 5 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen. |
3 JAKSO
Mittayksiköt
1. |
Aineiden määrät ilmoitetaan kilogrammoina. |
2. |
Viljelyalat ja käsitellyt alat ilmoitetaan hehtaareina. |
4 JAKSO
Viitejakso
1. |
Viitejakso on ”satokausi”, joka kattaa kyseisen viljelykasvin viljelytavat sekä sisältää kaikki kyseiseen viljelykasviin suoraan tai epäsuorasti liittyvät kasvinsuojelukäsittelyt. |
2. |
”Satokaudella” tarkoitetaan vuotta, jolloin sato korjattiin. |
3. |
”Satokauden” määritelmä vahvistetaan 5 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen. |
5 JAKSO
Ensimmäinen viitejakso, tilastojakso ja tulosten toimittaminen
1. |
Kunkin viisivuotiskauden osalta jäsenvaltioiden on koottava tilastot torjunta-aineiden käytöstä kullekin valitulle viljelykasville 4 jaksossa tarkoitetun viitejakson aikana. |
2. |
Jäsenvaltiot voivat valita viitejaksoksi minkä tahansa jakson kyseisen viisivuotiskauden aikana. Jakso voidaan valita erikseen kullekin valitulle viljelykasville. |
3. |
Ensimmäinen viisivuotiskausi alkaa … (1). |
4. |
Jäsenvaltioiden on toimitettava tiedot kultakin viisivuotiskaudelta. |
5. |
Tiedot on toimitettava komissiolle 12 kuukauden kuluessa kunkin viisivuotiskauden päättymisestä ja julkaistava — tarvittaessa yhteen koottuina — Internetissä ottaen asianmukaisesti huomioon arkaluonteisten liikesalaisuuksien luottamuksellisuuden sekä yksityisyyden suojaan liittyvät velvollisuudet . |
6 JAKSO
Laatuselvitys
Tuloksia toimitettaessa jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle laatuselvitys, jossa
— |
kuvaillaan tutkimuksen otanta-asetelma, |
— |
kuvaillaan käytetty tiedonkeruumenetelmä, |
— |
esitetään arvio tutkimuksen piiriin kuuluneiden viljelykasvien suhteellisesta merkityksestä torjunta-aineiden käytön kokonaismäärään nähden, |
— |
kuvaillaan laatuun liittyvät seikat käytetyn tiedonkeruumenetelmän mukaisesti, |
— |
esitetään vertailu kyseisten viiden vuoden aikana käytettyjen ja saman kauden aikana markkinoille saatettujen torjunta-aineiden määristä. |
(1) Tämän asetuksen voimaantuloa seuraavasta ensimmäisestä kalenterivuodesta.
LIITE III
Yhdenmukaistettu aineluokitus
Ilmoittaessaan torjunta-aineita koskevia tietoja jäsenvaltioiden on noudatettava jäljempänä esitettyä aineluetteloa (joka sisältää tehoaineet, suoja-aineet ja tehosteaineet) ja käytettävä esitettyä kemialista luokittelua eri tuoteluokkien osalta. Kun virallista käännöstä ei ole, aineiden nimet ovat englanninkielisiä yleisnimiä, jotka on julkaissut Yhdistyneen kuningaskunnan kasvinsuojeluneuvosto (British Crop Production Council, BCPC (1)). Komissio käyttää tietoja julkaistessaan samaa luokitusta. Jos luottamuksellisten tietojen salassapito sitä vaatii, julkaistaan vain kemiallisten luokkien tai tuoteluokkien mukaan aggregoidut tiedot.
Komissio tarkistaa aineluetteloa sekä kemiallista ja tuoteluokittelua 5 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen ja niin, että (kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta annetun) asetuksen (EY) N:o …/… muuttuminen otetaan huomioon.
PÄÄRYHMÄT |
Koodi |
Kemiallinen luokka |
Aineet yleisnimet |
CAS RN -numero (2) |
CIPAC-numero (3) |
Tuoteluokat |
|
|
Yhteinen nimikkeistö |
|
|
Sienihävitteet (fungisidit) ja bakteerihävitteet (bakterisidit) |
F0 |
|
|
|
|
Epäorgaaniset fungisidit |
F1 |
|
|
|
|
|
F1.1 |
KUPARIYHDISTEET |
KAIKKI KUPARIYHDISTEET |
|
44 |
|
F1.1 |
|
KUPARIHYDROKSIDI |
20427-59-2 |
44 |
|
F1.1 |
|
KUPARIOKSIKLORIDI |
1332-40-7 |
44 |
|
F1.1 |
|
KUPARISULFAATTI |
7758-98-7 |
44 |
|
F1.1 |
|
MUUT KUPARISUOLAT |
|
44 |
|
F1.2 |
EPÄORGAANINEN RIKKI |
RIKKI |
7704-34-9 |
18 |
|
F1.3 |
MUUT EPÄORGAANISET FUNGISIDIT |
MUUT EPÄORGAANISET FUNGISIDIT |
|
|
Karbamaatteihin ja ditiokarbamaatteihin perustuvat fungisidit |
F2 |
|
|
|
|
|
F2.1 |
KARBANILAATTIFUNGISIDIT |
DIETHOFENCARB |
87130-20-9 |
513 |
|
F2.2 |
KARBAMAATTIFUNGISIDIT |
PROPAMOCARB |
24579-73-5 |
399 |
|
F2.2 |
|
IPROVALICARB |
140923-17-7 |
620 |
|
F2.3 |
DITIOKARBAMAATTIFUNGISIDIT |
MANCOZEB |
8018-01-7 |
34 |
|
F2.3 |
|
MANEB |
12427-38-2 |
61 |
|
F2.3 |
|
METIRAM |
9006-42-2 |
478 |
|
F2.3 |
|
PROPINEB |
12071-83-9 |
177 |
|
F2.3 |
|
THIRAM |
137-26-8 |
24 |
|
F2.3 |
|
ZIRAM |
137-30-4 |
31 |
Bentsimidatsoleihin perustuvat fungisidit |
F3 |
|
|
|
|
|
F3.1 |
BENTSIMIDATSOLIFUNGISIDIT |
CARBENDAZIM |
10605-21-7 |
263 |
|
F3.1 |
|
FUBERIDAZOLE |
3878-19-1 |
525 |
|
F3.1 |
|
THIABENDAZOLE |
148-79-8 |
323 |
|
F3.1 |
|
THIOPHANATE-METHYL |
23564-05-8 |
262 |
Imidatsoleihin ja triatsoleihin perustuvat fungisidit |
F4 |
|
|
|
|
|
F4.1 |
KONATSOLIFUNGISIDIT |
BITERTANOL |
55179-31-2 |
386 |
|
F4.1 |
|
BROMUCONAZOLE |
116255-48-2 |
680 |
|
F4.1 |
|
CYPROCONAZOLE |
94361-06-5 |
600 |
|
F4.1 |
|
DIFENOCONAZOLE |
119446-68-3 |
687 |
|
F4.1 |
|
DINICONAZOLE |
83657-24-3 |
690 |
|
F4.1 |
|
EPOXICONAZOLE |
106325-08-0 |
609 |
|
F4.1 |
|
ETRIDIAZOLE |
2593-15-9 |
518 |
|
F4.1 |
|
FENBUCONAZOLE |
114369-43-6 |
694 |
|
F4.1 |
|
FLUQUINCONAZOLE |
136426-54-5 |
474 |
|
F4.1 |
|
FLUSILAZOLE |
85509-19-9 |
435 |
|
F4.1 |
|
FLUTRIAFOL |
76674-21-0 |
436 |
|
F4.1 |
|
HEXACONAZOLE |
79983-71-4 |
465 |
|
F4.1 |
|
IMAZALIL (ENILCONAZOLE) |
58594-72-2 |
335 |
|
F4.1 |
|
METCONAZOLE |
125116-23-6 |
706 |
|
F4.1 |
|
MYCLOBUTANIL |
88671-89-0 |
442 |
|
F4.1 |
|
PENCONAZOLE |
66246-88-6 |
446 |
|
F4.1 |
|
PROPICONAZOLE |
60207-90-1 |
408 |
|
F4.1 |
|
TEBUCONAZOLE |
107534-96-3 |
494 |
|
F4.1 |
|
TETRACONAZOLE |
112281-77-3 |
726 |
|
F4.1 |
|
TRIADIMENOL |
55219-65-3 |
398 |
|
F4.1 |
|
TRICYCLAZOLE |
41814-78-2 |
547 |
|
F4.1 |
|
TRIFLUMIZOLE |
99387-89-0 |
730 |
|
F4.1 |
|
TRITICONAZOLE |
131983-72-7 |
652 |
|
F4.2 |
IMIDATSOLIFUNGISIDIT |
CYAZOFAMIDE |
120116-88-3 |
653 |
|
F4.2 |
|
FENAMIDONE |
161326-34-7 |
650 |
|
F4.2 |
|
TRIAZOXIDE |
72459-58-6 |
729 |
Morfoliineihin perustuvat fungisidit |
F5 |
|
|
|
|
|
F5.1 |
MORFOLIINIFUNGISIDIT |
DIMETHOMORPH |
110488-70-5 |
483 |
|
F5.1 |
|
DODEMORPH |
1593-77-7 |
300 |
|
F5.1 |
|
FENPROPIMORPH |
67564-91-4 |
427 |
Muut fungisidit |
F6 |
|
|
|
|
|
F6.1 |
ALIFAATTISET TYPPIFUNGISIDIT |
CYMOXANIL |
57966-95-7 |
419 |
|
F6.1 |
|
DODINE |
2439-10-3 |
101 |
|
F6.1 |
|
GUAZATINE |
108173-90-6 |
361 |
|
F6.2 |
AMIDIFUNGISIDIT |
BENALAXYL |
71626-11-4 |
416 |
|
F6.2 |
|
BOSCALID |
188425-85-6 |
673 |
|
F6.2 |
|
FLUTOLANIL |
66332-96-5 |
524 |
|
F6.2 |
|
MEPRONIL |
55814-41-0 |
533 |
|
F6.2 |
|
METALAXYL |
57837-19-1 |
365 |
|
F6.2 |
|
METALAXYL-M |
70630-17-0 |
580 |
|
F6.2 |
|
PROCHLORAZ |
67747-09-5 |
407 |
|
F6.2 |
|
SILTHIOFAM |
175217-20-6 |
635 |
|
F6.2 |
|
TOLYLFLUANID |
731-27-1 |
275 |
|
F6.2 |
|
ZOXAMIDE |
156052-68-5 |
640 |
|
F6.3 |
ANILIDIFUNGISIDIT |
CARBOXIN |
5234-68-4 |
273 |
|
F6.3 |
|
FENHEXAMID |
126833-17-8 |
603 |
|
F6.4 |
ANTIBIOOTTISET FUNGISIDIT JA BAKTERISIDIT |
KASUGAMYCIN |
6980-18-3 |
703 |
|
F6.4 |
|
POLYOXINS |
11113-80-7 |
710 |
|
F6.4 |
|
STREPTOMYCIN |
57-92-1 |
312 |
|
F6.5 |
AROMAATTISET FUNGISIDIT |
CHLOROTHALONIL |
1897-45-6 |
288 |
|
F6.5 |
|
DICLORAN |
99-30-9 |
150 |
|
F6.6 |
DIKARBOKSIMIDIFUNGISIDIT |
IPRODIONE |
36734-19-7 |
278 |
|
F6.6 |
|
PROCYMIDONE |
32809-16-8 |
383 |
|
F6.7 |
DINITROANILIINIFUNGISIDIT |
FLUAZINAM |
79622-59-6 |
521 |
|
F6.8 |
DINITROFENOLIFUNGISIDIT |
DINOCAP |
39300-45-3 |
98 |
|
F6.9 |
ORGAANISIIN FOSFORIYHDISTEISIIN PERUSTUVAT FUNGISIDIT |
FOSETYL |
15845-66-6 |
384 |
|
F6.9 |
|
TOLCLOFOS-METHYL |
57018-04-9 |
479 |
|
F6.10 |
OKSATSOLIFUNGISIDIT |
HYMEXAZOL |
10004-44-1 |
528 |
|
F6.10 |
|
FAMOXADONE |
131807-57-3 |
594 |
|
F6.10 |
|
VINCLOZOLIN |
50471-44-8 |
280 |
|
F6.11 |
FENYYLIPYRROLIFUNGISIDIT |
FLUDIOXONIL |
131341-86-1 |
522 |
|
F6.12 |
FTAALI-IMIDIFUNGISIDIT |
CAPTAN |
133-06-2 |
40 |
|
F6.12 |
|
FOLPET |
133-07-3 |
75 |
|
F6.13 |
PYRIMIDIINIFUNGISIDIT |
BUPIRIMATE |
41483-43-6 |
261 |
|
F6.13 |
|
CYPRODINIL |
121552-61-2 |
511 |
|
F6.13 |
|
FENARIMOL |
60168-88-9 |
380 |
|
F6.13 |
|
MEPANIPYRIM |
110235-47-7 |
611 |
|
F6.13 |
|
PYRIMETHANIL |
53112-28-0 |
714 |
|
F6.14 |
KINOLIINIFUNGISIDIT |
QUINOXYFEN |
124495-18-7 |
566 |
|
F6.14 |
|
8-HYDROXYQUINOLINE SULFATE |
134-31-6 |
677 |
|
F6.15 |
KINONIFUNGISIDIT |
DITHIANON |
3347-22-6 |
153 |
|
F6.16 |
STROBILURIINIFUNGISIDIT |
AZOXYSTROBIN |
131860-33-8 |
571 |
|
F6.16 |
|
DIMOXYSTROBIN |
149961-52-4 |
739 |
|
F6.16 |
|
KRESOXIM-METHYL |
143390-89-0 |
568 |
|
F6.16 |
|
PICOXYSTROBINE |
117428-22-5 |
628 |
|
F6.16 |
|
PYRACLOSTROBINE |
175013-18-0 |
657 |
|
F6.16 |
|
TRIFLOXYSTROBINE |
141517-21-7 |
617 |
|
F6.17 |
UREAFUNGISIDIT |
PENCYCURON |
66063-05-6 |
402 |
|
F6.18 |
LUOKITTELEMATTOMAT FUNGISIDIT |
ACIBENZOLAR |
126448-41-7 |
597 |
|
F6.18 |
|
BENZOIC ACID |
65-85-0 |
622 |
|
F6.18 |
|
DICHLOROPHEN |
97-23-4 |
325 |
|
F6.18 |
|
FENPROPIDIN |
67306-00-7 |
520 |
|
F6.18 |
|
2-PHENYPHENOL |
90-43-7 |
246 |
|
F6.18 |
|
SPIROXAMINE |
118134-30-8 |
572 |
|
F6.18 |
|
MUUT FUNGISIDIT |
|
|
Rikkakasvien torjunta-aineet (herbisidit), varsien hävittämisaineet ja sammaleen torjunta-aineet |
H0 |
|
|
|
|
Fenoksifytohormoneihin perustuvat herbisidit |
H1 |
|
|
|
|
|
H1.1 |
FENOKSIHERBISIDIT |
2,4-D |
94-75-7 |
1 |
|
H1.1 |
|
2,4-DB |
94-82-6 |
83 |
|
H1.1 |
|
DICHLORPROP-P |
15165-67-0 |
476 |
|
H1.1 |
|
MCPA |
94-74-6 |
2 |
|
H1.1 |
|
MCPB |
94-81-5 |
50 |
|
H1.1 |
|
MECOPROP |
7085-19-0 |
51 |
|
H1.1 |
|
MECOPROP-P |
16484-77-8 |
475 |
Triatsiineihin ja triatsinoneihin perustuvat herbisidit |
H2 |
|
|
|
|
|
H2.1 |
METYYLITIOTRIATSIINIHERBISIDIT |
METHOPROTRYNE |
841-06-5 |
94 |
|
H2.2 |
TRIATSIINIHERBISIDIT |
SIMETRYN |
1014-70-6 |
179 |
|
H2.2 |
|
TERBUTHYLAZINE |
5915-41-3 |
234 |
|
H2.3 |
TRIATSINONIHERBISIDIT |
METAMITRON |
41394-05-2 |
381 |
|
H2.3 |
|
METRIBUZIN |
21087-64-9 |
283 |
Amideihin ja anilideihin perustuvat herbisidit |
H3 |
|
|
|
|
|
H3.1 |
AMIDIHERBISIDIT |
DIMETHENAMID |
87674-68-8 |
638 |
|
H3.1 |
|
FLUPOXAM |
119126-15-7 |
8158 |
|
H3.1 |
|
ISOXABEN |
82558-50-7 |
701 |
|
H3.1 |
|
NAPROPAMIDE |
15299-99-7 |
271 |
|
H3.1 |
|
PROPYZAMIDE |
23950-58-5 |
315 |
|
H3.2 |
ANILIDIHERBISIDIT |
DIFLUFENICAN |
83164-33-4 |
462 |
|
H3.2 |
|
FLORASULAM |
145701-23-1 |
616 |
|
H3.2 |
|
FLUFENACET |
142459-58-3 |
588 |
|
H3.2 |
|
METOSULAM |
139528-85-1 |
707 |
|
H3.2 |
|
METAZACHLOR |
67129-08-2 |
411 |
|
H3.2 |
|
PROPANIL |
709-98-8 |
205 |
|
H3.3 |
KLOORIASETANILIDIHERBISIDIT |
ACETOCHLOR |
34256-82-1 |
496 |
|
H3.3 |
|
ALACHLOR |
15972-60-8 |
204 |
|
H3.3 |
|
DIMETHACHLOR |
50563-36-5 |
688 |
|
H3.3 |
|
PRETILACHLOR |
51218-49-6 |
711 |
|
H3.3 |
|
PROPACHLOR |
1918-16-7 |
176 |
Karbamaatteihin ja biskarbamaatteihin perustuvat herbisidit |
H4 |
|
|
|
|
|
H4.1 |
BISKARBAMAATTIHERBISIDIT |
CHLORPROPHAM |
101-21-3 |
43 |
|
H4.1 |
|
DESMEDIPHAM |
13684-56-5 |
477 |
|
H4.1 |
|
PHENMEDIPHAM |
13684-63-4 |
77 |
|
H4.2 |
KARBAMAATTIHERBISIDIT |
ASULAM |
3337-71-1 |
240 |
|
H4.2 |
|
CARBETAMIDE |
16118-49-3 |
95 |
Dinitroaniliinijohdannaisiin perustuvat herbisidit |
H5 |
|
|
|
|
|
H5.1 |
DINITROANILIINIHERBISIDIT |
BENFLURALIN |
1861-40-1 |
285 |
|
H5.1 |
|
BUTRALIN |
33629-47-9 |
504 |
|
H5.1 |
|
ETHALFLURALIN |
55283-68-6 |
516 |
|
H5.1 |
|
ORYZALIN |
19044-88-3 |
537 |
|
H5.1 |
|
PENDIMETHALIN |
40487-42-1 |
357 |
|
H5.1 |
|
TRIFLURALIN |
2582-09-8 |
183 |
Urea-, urasiili- tai sulfonyyliureajohdannaisiin perustuvat herbisidit |
H6 |
|
|
|
|
|
H6.1 |
SULFONYYLIUREAHERBISIDIT |
AMIDOSULFURON |
120923-37-7 |
515 |
|
H6.1 |
|
AZIMSULFURON |
120162-55-2 |
584 |
|
H6.1 |
|
BENSULFURON |
99283-01-9 |
502 |
|
H6.1 |
|
CHLORSULFURON |
64902-72-3 |
391 |
|
H6.1 |
|
CINOSULFURON |
94593-91-6 |
507 |
|
H6.1 |
|
ETHOXYSULFURON |
126801-58-9 |
591 |
|
H6.1 |
|
FLAZASULFURON |
104040-78-0 |
595 |
|
H6.1 |
|
FLUPYRSULFURON |
150315-10-9 |
577 |
|
H6.1 |
|
FORAMSULFURON |
173159-57-4 |
659 |
|
H6.1 |
|
IMAZOSULFURON |
122548-33-8 |
590 |
|
H6.1 |
|
IODOSULFURON |
185119-76-0 |
634 |
|
H6.1 |
|
MESOSULFURON |
400852-66-6 |
663 |
|
H6.1 |
|
METSULFURON |
74223-64-6 |
441 |
|
H6.1 |
|
NICOSULFURON |
111991-09-4 |
709 |
|
H6.1 |
|
OXASULFURON |
144651-06-9 |
626 |
|
H6.1 |
|
PRIMISULFURON |
113036-87-6 |
712 |
|
H6.1 |
|
PROSULFURON |
94125-34-5 |
579 |
|
H6.1 |
|
RIMSULFURON |
122931-48-0 |
716 |
|
H6.1 |
|
SULFOSULFURON |
141776-32-1 |
601 |
|
H6.1 |
|
THIFENSULFURON |
79277-67-1 |
452 |
|
H6.1 |
|
TRIASULFURON |
82097-50-5 |
480 |
|
H6.1 |
|
TRIBENURON |
106040-48-6 |
546 |
|
H6.1 |
|
TRIFLUSULFURON |
135990-29-3 |
731 |
|
H6.1 |
|
TRITOSULFURON |
142469-14-5 |
735 |
|
H6.2 |
URASIILIHERBISIDIT |
LENACIL |
2164-08-1 |
163 |
|
H6.3 |
UREAHERBISIDIT |
CHLORTOLURON |
15545-48-9 |
217 |
|
H6.3 |
|
DIURON |
330-54-1 |
100 |
|
H6.3 |
|
FLUOMETURON |
2164-17-2 |
159 |
|
H6.3 |
|
ISOPROTURON |
34123-59-6 |
336 |
|
H6.3 |
|
LINURON |
330-55-2 |
76 |
|
H6.3 |
|
METHABENZTHIAZURON |
18691-97-9 |
201 |
|
H6.3 |
|
METOBROMURON |
3060-89-7 |
168 |
|
H6.3 |
|
METOXURON |
19937-59-8 |
219 |
Muut herbisidit |
H7 |
|
|
|
|
|
H7.1 |
ARYYLIOKSIFENOKSIPROPIONIHAPPOHERBISIDIT |
CLODINAFOP |
114420-56-3 |
683 |
|
H7.1 |
|
CYHALOFOP |
122008-85-9 |
596 |
|
H7.1 |
|
DICLOFOP |
40843-25-2 |
358 |
|
H7.1 |
|
FENOXAPROP-P |
113158-40-0 |
484 |
|
H7.1 |
|
FLUAZIFOP-P-BUTYL |
79241-46-6 |
395 |
|
H7.1 |
|
HALOXYFOP |
69806-34-4 |
438 |
|
H7.1 |
|
HALOXYFOP-R |
72619-32-0 |
526 |
|
H7.1 |
|
PROPAQUIZAFOP |
111479-05-1 |
713 |
|
H7.1 |
|
QUIZALOFOP |
76578-12-6 |
429 |
|
H7.1 |
|
QUIZALOFOP-P |
94051-08-8 |
641 |
|
H7.2 |
BENTSOFURAANIHERBISIDIT |
ETHOFUMESATE |
26225-79-6 |
233 |
|
H7.3 |
BENZOEHAPPOHERBISIDIT |
CHLORTHAL |
2136-79-0 |
328 |
|
H7.3 |
|
DICAMBA |
1918-00-9 |
85 |
|
H7.4 |
BIPYRIDYYLIHERBISIDIT |
DIQUAT |
85-00-7 |
55 |
|
H7.4 |
|
PARAQUAT |
4685-14-7 |
56 |
|
H7.5 |
SYKLOHEKSAANIDIONIHERBISIDIT |
CLETHODIM |
99129-21-2 |
508 |
|
H7.5 |
|
CYCLOXYDIM |
101205-02-1 |
510 |
|
H7.5 |
|
TEPRALOXYDIM |
149979-41-9 |
608 |
|
H7.5 |
|
TRALKOXYDIM |
87820-88-0 |
544 |
|
H7.6 |
DIATSIINIHERBISIDIT |
PYRIDATE |
55512-33-9 |
447 |
|
H7.7 |
DIKARBOKSIMIDIHERBISIDIT |
CINIDON-ETHYL |
142891-20-1 |
598 |
|
H7.7 |
|
FLUMIOXAZIN |
103361-09-7 |
578 |
|
H7.8 |
DIFENYYLIEETTERIHERBISIDIT |
ACLONIFEN |
74070-46-5 |
498 |
|
H7.8 |
|
BIFENOX |
42576-02-3 |
413 |
|
H7.8 |
|
NITROFEN |
1836-75-5 |
170 |
|
H7.8 |
|
OXYFLUORFEN |
42874-03-3 |
538 |
|
H7.9 |
IMIDATSOLINONIHERBISIDIT |
IMAZAMETHABENZ |
100728-84-5 |
529 |
|
H7.9 |
|
IMAZAMOX |
114311-32-9 |
619 |
|
H7.9 |
|
IMAZETHAPYR |
81335-77-5 |
700 |
|
H7.10 |
EPÄORGAANISET HERBISIDIT |
AMMONIUM SULFAMATE |
7773-06-0 |
679 |
|
H7.10 |
|
CHLORATES |
7775-09-9 |
7 |
|
H7.11 |
ISOKSATSOLIHERBISIDIT |
ISOXAFLUTOLE |
141112-29-0 |
575 |
|
H7.12 |
MORFAKTIINIHERBISIDIT |
FLURENOL |
467-69-6 |
304 |
|
H7.13 |
NITRIILIHERBISIDIT |
BROMOXYNIL |
1689-84-5 |
87 |
|
H7.13 |
|
DICHLOBENIL |
1194-65-6 |
73 |
|
H7.13 |
|
IOXYNIL |
1689-83-4 |
86 |
|
H7.14 |
ORGAANISIIN FOSFORIYHDISTEISIIN PERUSTUVAT HERBISIDIT |
GLUFOSINATE |
51276-47-2 |
437 |
|
H7.14 |
|
GLYPHOSATE |
1071-83-6 |
284 |
|
H7.15 |
FENYYLIPYRATSOLIHERBISIDIT |
PYRAFLUFEN |
129630-19-9 |
605 |
|
H7.16 |
PYRIDATSINONIHERBISIDIT |
CHLORIDAZON |
1698-60-8 |
111 |
|
H7.16 |
|
FLURTAMONE |
96525-23-4 |
569 |
|
H7.17 |
PYRIDIINIKARBOKSAMIDIHERBISIDIT |
PICOLINAFEN |
137641-05-5 |
639 |
|
H7.18 |
PYRIDIINIKARBOKSYYLIHAPPOHERBISIDIT |
CLOPYRALID |
1702-17-6 |
455 |
|
H7.18 |
|
PICLORAM |
1918-02-1 |
174 |
|
H7.19 |
PYRIDYYLIOKSIETIKKAHAPPOHERBISIDIT |
FLUROXYPYR |
69377-81-7 |
431 |
|
H7.19 |
|
TRICLOPYR |
55335-06-3 |
376 |
|
H7.20 |
KINOLIINIHERBISIDIT |
QUINCLORAC |
84087-01-4 |
493 |
|
H7.20 |
|
QUINMERAC |
90717-03-6 |
563 |
|
H7.21 |
TIADIATSIINIHERBISIDIT |
BENTAZONE |
25057-89-0 |
366 |
|
H7.22 |
TIOKARBAMAATTIHERBISIDIT |
EPTC |
759-94-4 |
155 |
|
H7.22 |
|
MOLINATE |
2212-67-1 |
235 |
|
H7.22 |
|
PROSULFOCARB |
52888-80-9 |
539 |
|
H7.22 |
|
THIOBENCARB |
28249-77-6 |
388 |
|
H7.22 |
|
TRI-ALLATE |
2303-17-5 |
97 |
|
H7.23 |
TRIATSOLIHERBISIDIT |
AMITROL |
61-82-5 |
90 |
|
H7.24 |
TRIATSOLINONIHERBISIDIT |
CARFENTRAZONE |
128639-02-1 |
587 |
|
H7.25 |
TRIATSOLONIHERBISIDIT |
PROPOXYCARBAZONE |
145026-81-9 |
655 |
|
H7.26 |
TRIKETONIHERBISIDIT |
MESOTRIONE |
104206-82-8 |
625 |
|
H7.26 |
|
SULCOTRIONE |
99105-77-8 |
723 |
|
H7.27 |
LUOKITTELEMATTOMAT HERBISIDIT |
CLOMAZONE |
81777-89-1 |
509 |
|
H7.27 |
|
FLUROCHLORIDONE |
61213-25-0 |
430 |
|
H7.27 |
|
QUINOCLAMINE |
2797-51-5 |
648 |
|
H7.27 |
|
METHAZOLE |
20354-26-1 |
369 |
|
H7.27 |
|
OXADIARGYL |
39807-15-3 |
604 |
|
H7.27 |
|
OXADIAZON |
19666-30-9 |
213 |
|
H7.27 |
|
MUUT HERBISIDIT, VARSIEN HÄVITTÄMISAINEET SAMMALEEN TORJUNTA-AINEET |
|
|
Hyönteisten ja punkkien torjunta-aineet (insektisidit ja akarisidit) |
I0 |
|
|
|
|
Pyretroideihin perustuvat insektisidit |
I1 |
|
|
|
|
|
I1.1 |
PYRETROIDI-INSEKTISIDIT |
ACRINATHRIN |
101007-06-1 |
678 |
|
I1.1 |
|
ALPHA-CYPERMETHRIN |
67375-30-8 |
454 |
|
I1.1 |
|
BETA-CYFLUTHRIN |
68359-37-5 |
482 |
|
I1.1 |
|
BETA-CYPERMETHRIN |
65731-84-2 |
632 |
|
I1.1 |
|
BIFENTHRIN |
82657-04-3 |
415 |
|
I1.1 |
|
CYFLUTHRIN |
68359-37-5 |
385 |
|
I1.1 |
|
CYPERMETHRIN |
52315-07-8 |
332 |
|
I1.1 |
|
DELTAMETHRIN |
52918-63-5 |
333 |
|
I1.1 |
|
ESFENVALERATE |
66230-04-4 |
481 |
|
I1.1 |
|
ETOFENPROX |
80844-07-1 |
471 |
|
I1.1 |
|
GAMMA-CYHALOTHRIN |
76703-62-3 |
768 |
|
I1.1 |
|
LAMBDA-CYHALOTHRIN |
91465-08-6 |
463 |
|
I1.1 |
|
TAU-FLUVALINATE |
102851-06-9 |
432 |
|
I1.1 |
|
TEFLUTHRIN |
79538-32-2 |
451 |
|
I1.1 |
|
ZETA-CYPERMETHRIN |
52315-07-8 |
733 |
Kloorattuihin hiilivetyihin perustuvat insektisidit |
I2 |
|
|
|
|
|
I2.1 |
ORGAANISIIN KLOORIYHDISTEISIIN PERUSTUVAT INSEKTISIDIT |
DICOFOL |
115-32-2 |
123 |
|
I2.1 |
|
TETRASUL |
2227-13-6 |
114 |
Karbamaatteihin ja oksiimikarbamaatteihin perustuvat insektisidit |
I3 |
|
|
|
|
|
I3.1 |
OKSIIMIKARBAMAATTI-INSEKTISIDIT |
METHOMYL |
16752-77-5 |
264 |
|
I3.1 |
|
OXAMYL |
23135-22-0 |
342 |
|
I3.2 |
KARBAMAATTI-INSEKTISIDIT |
BENFURACARB |
82560-54-1 |
501 |
|
I3.2 |
|
CARBARYL |
63-25-2 |
26 |
|
I3.2 |
|
CARBOFURAN |
1563-66-2 |
276 |
|
I3.2 |
|
CARBOSULFAN |
55285-14-8 |
417 |
|
I3.2 |
|
FENOXYCARB |
79127-80-3 |
425 |
|
I3.2 |
|
FORMETANATE |
22259-30-9 |
697 |
|
I3.2 |
|
METHIOCARB |
2032-65-7 |
165 |
|
I3.2 |
|
PIRIMICARB |
23103-98-2 |
231 |
Organofosfaatteihin perustuvat insektisidit |
I4 |
|
|
|
|
|
I4.1 |
ORGAANISIIN FOSFORIYHDISTEISIIN PERUSTUVAT INSEKTISIDIT |
AZINPHOS-METHYL |
86-50-0 |
37 |
|
I4.1 |
|
CADUSAFOS |
95465-99-9 |
682 |
|
I4.1 |
|
CHLORPYRIFOS |
2921-88-2 |
221 |
|
I4.1 |
|
CHLORPYRIFOS-METHYL |
5589-13-0 |
486 |
|
I4.1 |
|
COUMAPHOS |
56-72-4 |
121 |
|
I4.1 |
|
DIAZINON |
333-41-5 |
15 |
|
I4.1 |
|
DICHLORVOS |
62-73-7 |
11 |
|
I4.1 |
|
DIMETHOATE |
60-51-5 |
59 |
|
I4.1 |
|
ETHOPROPHOS |
13194-48-4 |
218 |
|
I4.1 |
|
FENAMIPHOS |
22224-92-6 |
692 |
|
I4.1 |
|
FENITROTHION |
122-14-5 |
35 |
|
I4.1 |
|
FOSTHIAZATE |
98886-44-3 |
585 |
|
I4.1 |
|
ISOFENPHOS |
25311-71-1 |
412 |
|
I4.1 |
|
MALATHION |
121-75-5 |
12 |
|
I4.1 |
|
METHAMIDOPHOS |
10265-92-6 |
355 |
|
I4.1 |
|
NALED |
300-76-5 |
195 |
|
I4.1 |
|
OXYDEMETON-METHYL |
301-12-2 |
171 |
|
I4.1 |
|
PHOSALONE |
2310-17-0 |
109 |
|
I4.1 |
|
PHOSMET |
732-11-6 |
318 |
|
I4.1 |
|
PHOXIM |
14816-18-3 |
364 |
|
I4.1 |
|
PIRIMIPHOS-METHYL |
29232-93-7 |
239 |
|
I4.1 |
|
TRICHLORFON |
52-68-6 |
68 |
Biologisiin ja kasvituotteisiin perustuvat insektisidit |
I5 |
|
|
|
|
|
I5.1 |
BIOLOGISET INSEKTISIDIT |
AZADIRACHTIN |
11141-17-6 |
627 |
|
I5.1 |
|
NICOTINE |
54-11-5 |
8 |
|
I5.1 |
|
PYRETHRINS |
8003-34-7 |
32 |
|
I5.1 |
|
ROTENONE |
83-79-4 |
671 |
Muut insektisidit |
I6 |
|
|
|
|
|
I6.1 |
ANTIBIOOTTISET INSEKTISIDIT |
ABAMECTIN |
71751-41-2 |
495 |
|
I6.1 |
|
MILBEMECTIN |
51596-10-2 51596-11-3 |
660 |
|
I6.1 |
|
SPINOSAD |
168316-95-8 |
636 |
|
I6.3 |
BENTSOYYLIUREAINSEKTISIDIT |
DIFLUBENZURON |
35367-38-5 |
339 |
|
I6.3 |
|
FLUFENOXURON |
101463-69-8 |
470 |
|
I6.3 |
|
HEXAFLUMURON |
86479-06-3 |
698 |
|
I6.3 |
|
LUFENURON |
103055-07-8 |
704 |
|
I6.3 |
|
NOVALURON |
116714-46-6 |
672 |
|
I6.3 |
|
TEFLUBENZURON |
83121-18-0 |
450 |
|
I6.3 |
|
TRIFLUMURON |
64628-44-0 |
548 |
|
I6.4 |
KARBATSAATTI-INSEKTISIDIT |
BIFENAZATE |
149877-41-8 |
736 |
|
I6.5 |
DIATSYYLIHYDRATSIINI-INSEKTISIDIT |
METHOXYFENOZIDE |
161050-58-4 |
656 |
|
I6.5 |
|
TEBUFENOZIDE |
112410-23-8 |
724 |
|
I6.6 |
HYÖNTEISTEN KASVUA SÄÄTÄVÄT AINEET |
BUPROFEZIN |
69327-76-0 |
681 |
|
I6.6 |
|
CYROMAZINE |
66215-27-8 |
420 |
|
I6.6 |
|
HEXYTHIAZOX |
78587-05-0 |
439 |
|
I6.7 |
HYÖNTEISFEROMONIT |
(E,Z)-9-DODECENYL ACETATE |
35148-19-7 |
422 |
|
I6.8 |
NITROGUANIDIINIINSEKTISIDIT |
CLOTHIANIDIN |
210880-92-5 |
738 |
|
I6.8 |
|
THIAMETHOXAM |
153719-23-4 |
637 |
|
I6.9 |
ORGAANISET TINAA SISÄLTÄVÄT INSEKTISIDIT |
AZOCYCLOTIN |
41083-11-8 |
404 |
|
I6.9 |
|
CYHEXATIN |
13121-70-5 |
289 |
|
I6.9 |
|
FENBUTATIN OXIDE |
13356-08-6 |
359 |
|
I6.10 |
OKSADIATSIINI-INSEKTISIDIT |
INDOXACARB |
173584-44-6 |
612 |
|
I6.11 |
FENYYLIEETTERI-INSEKTISIDIT |
PYRIPROXYFEN |
95737-68-1 |
715 |
|
I6.12 |
PYRATSOLI- (FENYYLI-) INSEKTISIDIT |
FENPYROXIMATE |
134098-61-6 |
695 |
|
I6.12 |
|
FIPRONIL |
120068-37-3 |
581 |
|
I6.12 |
|
TEBUFENPYRAD |
119168-77-3 |
725 |
|
I6.13 |
PYRIDIINI-INSEKTISIDIT |
PYMETROZINE |
123312-89-0 |
593 |
|
I6.14 |
PYRIDYYLIMETYYLIAMIINI-INSEKTISIDIT |
ACETAMIPRID |
135410-20-7 |
649 |
|
I6.14 |
|
IMIDACLOPRID |
138261-41-3 |
582 |
|
I6.14 |
|
THIACLOPRID |
111988-49-9 |
631 |
|
I6.15 |
SULFIITTIESTERI-INSEKTISIDIT |
PROPARGITE |
2312-35-8 |
216 |
|
I6.16 |
TETRATSIINI-INSEKTISIDIT |
CLOFENTEZINE |
74115-24-5 |
418 |
|
I6.17 |
TETRONIHAPPOINSEKTISIDIT |
SPIRODICLOFEN |
148477-71-8 |
737 |
|
I6.18 |
(KARBAMYYLI-) TRIATSOLI-INSEKTISIDIT |
TRIAZAMATE |
112143-82-5 |
728 |
|
I6.19 |
UREAINSEKTISIDIT |
DIAFENTHIURON |
80060-09-9 |
8097 |
|
I6.20 |
LUOKITTELEMATTOMAT INSEKTISIDIT |
ETOXAZOLE |
153233-91-1 |
623 |
|
I6.20 |
|
FENAZAQUIN |
120928-09-8 |
693 |
|
I6.20 |
|
PYRIDABEN |
96489-71-3 |
583 |
|
I6.20 |
|
MUUT INSEKTISIDIT JA AKARISIDIT |
|
|
Nilviäisten torjunta-aineet (molluskisidit), yhteensä: |
M0 |
|
|
|
|
Molluskisidit |
M1 |
|
|
|
|
|
M1.1 |
KARBAMAATTIMOLLUSKISIDIT |
THIODICARB |
59669-26-0 |
543 |
|
M1.2 |
MUUT MOLLUSKISIDIT |
FERRIC PHOSPHATE |
10045-86-0 |
629 |
|
M1.2 |
|
METALDEHYDE |
108-62-3 |
62 |
|
M1.2 |
|
MUUT MOLLUSKISIDIT |
|
|
Kasvien kasvua säätävät aineet, yhteensä: |
PGR0 |
|
|
|
|
Fysiologiset kasvien kasvua säätävät aineet |
PGR1 |
|
|
|
|
|
PGR1.1 |
FYSIOLOGISET KASVIEN KASVUA SÄÄTÄVÄT AINEET |
CHLORMEQUAT |
999-81-5 |
143 |
|
PGR1.1 |
|
CYCLANILIDE |
113136-77-9 |
586 |
|
PGR1.1 |
|
DAMINOZIDE |
1596-84-5 |
330 |
|
PGR1.1 |
|
DIMETHIPIN |
55290-64-7 |
689 |
|
PGR1.1 |
|
DIPHENYLAMINE |
122-39-4 |
460 |
|
PGR1.1 |
|
ETHEPHON |
16672-87-0 |
373 |
|
PGR1.1 |
|
ETHOXYQUIN |
91-53-2 |
517 |
|
PGR1.1 |
|
FLORCHLORFENURON |
68157-60-8 |
633 |
|
PGR1.1 |
|
FLURPRIMIDOL |
56425-91-3 |
696 |
|
PGR1.1 |
|
IMAZAQUIN |
81335-37-7 |
699 |
|
PGR1.1 |
|
MALEIC HYDRAZIDE |
51542-52-0 |
310 |
|
PGR1.1 |
|
MEPIQUAT |
24307-26-4 |
440 |
|
PGR1.1 |
|
1-METHYLCYCLOPROPENE |
3100-04-7 |
767 |
|
PGR1.1 |
|
PACLOBUTRAZOL |
76738-62-0 |
445 |
|
PGR1.1 |
|
PROHEXADIONE-CALCIUM |
127277-53-6 |
567 |
|
PGR1.1 |
|
SODIUM 5-NITROGUAIACOLATE |
67233-85-6 |
718 |
|
PGR1.1 |
|
SODIUM O-NITROPHENOLATE |
824-39-5 |
720 |
|
PGR1.1 |
|
TRINEXAPAC-ETHYL |
95266-40-3 |
8349 |
Itämistä estävät aineet |
PGR2 |
|
|
|
|
|
PGR2.2 |
ITÄMISTÄ ESTÄVÄT AINEET |
CARVONE |
99-49-0 |
602 |
|
PGR2.2 |
|
CHLORPROPHAM |
101-21-3 |
43 |
Muut kasvien kasvua säätävät aineet |
PGR3 |
|
|
|
|
|
PGR3.1 |
MUUT KASVIEN KASVUA SÄÄTÄVÄT AINEET |
MUUT KASVIEN KASVUA SÄÄTÄVÄT AINEET |
|
|
Muut torjunta-aineet, yhteensä: |
ZR0 |
|
|
|
|
Kivennäisöljyt |
ZR1 |
|
|
|
|
|
ZR1.1 |
KIVENNÄISÖLJYT |
MAAÖLJYT |
64742-55-8 |
29 |
Kasviöljyt |
ZR2 |
|
|
|
|
|
ZR2.1 |
KASVIÖLJYT |
TERVAÖLJYT |
|
30 |
Maaperän sterilointiaineet (myös nematisidit) |
ZR3 |
|
|
|
|
|
ZR3.1 |
METYYLIBROMIDI |
METHYL BROMIDE |
74-83-9 |
128 |
|
ZR3.2 |
MUUT MAAPERÄN STERILOINTIAINEET |
CHLOROPICRIN |
76-06-2 |
298 |
|
ZR3.2 |
|
DAZOMET |
533-74-4 |
146 |
|
ZR3.2 |
|
1,3-DICHLOROPROPENE |
542-75-6 |
675 |
|
ZR3.2 |
|
METAM-SODIUM |
137-42-8 |
20 |
|
ZR3.2 |
|
MUUT MAAPERÄN STERILOINTIAINEET |
|
|
Jyrsijöiden torjunta-aineet (rodentisidit) |
ZR4 |
|
|
|
|
|
ZR4.1 |
RODENTISIDIT |
BRODIFACOUM |
56073-10-0 |
370 |
|
ZR4.1 |
|
BROMADIOLONE |
28772-56-7 |
371 |
|
ZR4.1 |
|
CHLORALOSE |
15879-93-3 |
249 |
|
ZR4.1 |
|
CHLOROPHACINONE |
3691-35-8 |
208 |
|
ZR4.1 |
|
COUMATETRALYL |
5836-29-3 |
189 |
|
ZR4.1 |
|
DIFENACOUM |
56073-07-5 |
514 |
|
ZR4.1 |
|
DIFETHIALONE |
104653-34-1 |
549 |
|
ZR4.1 |
|
FLOCOUMAFEN |
90035-08-8 |
453 |
|
ZR4.1 |
|
WARFARIN |
81-81-2 |
70 |
|
ZR4.1 |
|
MUUT RODENTISIDIT |
|
|
Kaikki muut torjunta-aineet |
ZR5 |
|
|
|
|
|
ZR5.1 |
DESINFIOIMISAINEET |
MUUT DESINFIOIMISAINEET |
|
|
|
ZR5.2 |
MUUT TORJUNTA-AINEET |
MUUT TORJUNTA-AINEET |
|
|
(1) British Crop Production Council (BCPC) julkaisee säännöllisesti The Pesticide Manual -käsikirjaa, joka on maailmanlaajuinen torjunta-ainekäsikirja ja sisältää useimpien kemiallisten torjunta-aineiden yleisnimet. Kansainvälinen standardisointijärjestö (ISO) on virallisesti tai alustavasti hyväksynyt nimet.
(2) Chemical Abstracts Service Registry Number.
(3) Collaborative International Pesticides Analytical Council.
20.3.2009 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 66/124 |
Yhteisiä markkinajärjestelyjä koskevan asetuksen muuttaminen kansallisten maitokiintiöiden osalta *
P6_TA(2008)0092
Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma 12. maaliskuuta 2008 ehdotuksesta neuvoston asetukseksi maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) annetun asetuksen (EY) N:o 1234/2007 muuttamisesta kansallisten maitokiintiöiden osalta (KOM(2007)0802 — C6-0015/2008 — 2007/0281(CNS))
(2009/C 66 E/33)
(Kuulemismenettely)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon komission ehdotuksen neuvostolle (KOM(2007)0802), |
— |
ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 37 artiklan, jonka mukaisesti neuvosto on kuullut parlamenttia (C6-0015/2008), |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 51 artiklan, |
— |
ottaa huomioon maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan mietinnön (A6-0046/2008), |
1. |
hyväksyy komission ehdotuksen sellaisena kuin se on tarkistettuna; |
2. |
pyytää komissiota muuttamaan ehdotustaan vastaavasti EY:n perustamissopimuksen 250 artiklan 2 kohdan mukaisesti; |
3. |
pyytää neuvostoa ilmoittamaan parlamentille, jos se aikoo poiketa parlamentin hyväksymästä sanamuodosta; |
4. |
pyytää tulla kuulluksi uudelleen, jos neuvosto aikoo tehdä huomattavia muutoksia komission ehdotukseen; |
5. |
kehottaa puhemiestä välittämään parlamentin kannan neuvostolle ja komissiolle. |
(3) |
Neuvosto pyysi komissiota laatimaan markkinanäkymiä koskevan kertomuksen, kun maitoa ja maitotuotteita koskevat vuoden 2003 uudistukset oli toteutettu kokonaisuudessaan sen arvioimiseksi, onko aiheellista myöntää lisäkiintiöitä . |
(3) |
Neuvosto pyysi komissiota laatimaan markkinanäkymiä koskevan kertomuksen, kun maitoa ja maitotuotteita koskevat vuoden 2003 uudistukset oli toteutettu kokonaisuudessaan . Tämän kertomuksen perusteella oli määrä tehdä päätös . |
(4) |
Kyseinen kertomus on laadittu, ja sen mukaan yhteisön markkinoiden ja maailmanmarkkinoiden nykytilanteen ja vuoteen 2014 ulottuvan jakson tilannearvioinnin perusteella on aiheellista myöntää kiintiöön kahden prosentin lisäkorotus, jotta voidaan helpottaa maidon lisätuotantoa yhteisössä ja täyttää maitotuotemarkkinoiden uudet vaatimukset. |
(4) |
Kyseinen kertomus on laadittu, ja sen mukaan yhteisön markkinoiden ja maailmanmarkkinoiden nykytilanteen ja vuoteen 2014 ulottuvan jakson tilannearvioinnin perusteella saattaa olla aiheellista myöntää kiintiöön lisäkorotus, jotta voidaan helpottaa maidon lisätuotantoa yhteisössä ja täyttää maitotuotemarkkinoiden uudet vaatimukset. |
(4 a) |
Euroopan unionissa maitokiintiöitä ei käytetä kokonaisuudessaan . |
(4 b) |
Euroopan parlamentti kehotti rehujen ja elintarvikkeiden hintojen noususta 25 päivänä lokakuuta 2007 antamassaan päätöslauselmassa (1) komissiota ehdottamaan pikaisesti maitokiintiöiden väliaikaista korottamista hintojen vakauttamiseksi sisämarkkinoilla. |
(4 c) |
Euroopan parlamentti on kehottanut komissiota perustamaan maitotukien rakenneuudistusohjelman. |
(4 d) |
Euroopan unionin nykyinen maitotuotteiden markkinatilanne tarjoaa tuottajille heidän niin halutessaan kasvumahdollisuuksia, sillä tuotanto ei riitä alituisesti kasvavan kysynnän tyydyttämiseen. |
(5) |
Sen vuoksi on aiheellista korottaa asetuksen (EY) N:o 1234/2007 liitteen IX mukaisia kaikkien jäsenvaltioiden kiintiöitä kahdella prosentilla 1 päivästä huhtikuuta 2008. |
(5) |
Sen vuoksi on aiheellista antaa jäsenvaltioiden korottaa vapaaehtoisesti asetuksen (EY) N:o 1234/2007 liitteen IX mukaisia kiintiöitään kahdella prosentilla yli nykyisen osuuden 1 päivästä huhtikuuta 2008 ottaen huomioon, että kaikki jäsenvaltiot eivät nykyisin käytä niille myönnettyjä kiintiöitä kokonaisuudessaan ja että eräät jäsenvaltiot eivät turvaudu kiintiöiden korottamiseen . |
(5 a) |
Maitokiintiöiden korottaminen 1 päivästä huhtikuuta 2008 ei vaikuta siihen, millaisiin tuloksiin yhteisen maatalouspolitiikan ”terveystarkastuksen” yhteydessä toteutettavassa maidon ja maitotuotteiden markkinoiden tarkastelussa päädytään. |
(5 b) |
Maitokiintiöiden korottaminen kiintiövuonna 2008/2009 ei vaaranna nykyisellään Euroopan unionin maitoalan markkinoiden vakautta, eikä se heikennä kiintiöiden asemaa välineenä, jolla vakautetaan maitoalan markkinoita ja taataan tuotannon kannattavuus. |
(5 c) |
Samalla olisi tutkittava tuottajien käyttäytymistä, koska useissa jäsenvaltioissa tuotanto on kiintiöitä huomattavasti vähäisempää . |
(5 d) |
On syytä tutkia enemmän kuluttajien käyttäytymistä maitoalan markkinoilla, koska markkinat reagoivat herkästi muutoksiin. Komission olisi toteutettava välittömästi toimenpiteitä tutkimuksen lisäämiseksi tällä alalla. |
(6 a) |
Kansainvälisten markkinoiden ja monien Euroopan unionin markkinoiden kehitys on jo ilman tuotannon lisäämistä johtanut viime viikkoina selvästi alhaisempiin noteerauksiin raaka-ainepörsseissä. Siksi on aiheellista arvioida, mitä keskipitkän aikavälin vaikutuksia kiintiöiden korottamisesta kahdella prosentilla aiheutuu. |
(6 b) |
Maidontuotanto on ratkaisevan tärkeää Euroopan unionin epäsuotuisten alueiden tulonmuodostukselle, sillä maataloustuotannossa ei ole kovinkaan usein tarjolla samanveroisia vaihtoehtoja. Siksi on syytä ottaa huomioon erityisesti markkinoihin vaikuttavien toimenpiteiden erityisvaikutukset arvonmuodostukseen ja alueellisesti kestävän ja maatalouden kannalta välttämättömän maidontuotannon säilyttämiseen. |
-1 artikla
Lisätään asetuksen (EY) N:o 1234/2007 78 artiklan 1 kohtaan alakohta seuraavasti:
Kiintiövuoden 2008/2009 osalta peritään II alajakson mukaisesti vahvistettu ylijäämämaksu kansallisen kiintiön ulkopuolella kaupan pidettävästä maidosta ja muista maitotuotteista, jos ylijäämä on vielä olemassa unionin laajuisen tasapainottamisen jälkeen.
Korvataan asetuksen (EY) N:o 1234/2007 liitteessä IX oleva 1 kohta tämän asetuksen liitteellä .
Jäsenvaltioiden kiintiöitä voidaan korottaa vapaaehtoisuuteen perustuen kahdella prosentilla 1 päivästä huhtikuuta 2008. Asetuksen (EY) N:o 1234/2007 liitteessä IX oleva 1 kohta mukautetaan vastaavasti .
1 a artikla
Komissio esittää viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2009 maitokiintiöiden korottamisen taloudellisista, yhteiskunnallisista ja ympäristöä koskevista vaikutuksista analyysin, jossa otetaan erityisesti huomioon vuoristoalueet ja muut alueet, joilla on vastaavat vaikeat tuotanto-olosuhteet.
1 b artikla
Komissio esittää viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2009 selvityksen kuluttajien käyttäytymisestä maitoalan markkinoilla ja maidontuotannon erityispiirteistä epäsuotuisilla alueilla.
(1) Hyväksytyt tekstit, P6_TA(2007)0480.
Torstai 13. maaliskuuta 2008
20.3.2009 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 66/128 |
Iäkkäiden ihmisten elämänlaadun parantaminen ***I
P6_TA(2008)0098
Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma 13. maaliskuuta 2008 ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi yhteisön osallistumisesta useiden jäsenvaltioiden toteuttamaan tutkimus- ja kehitysohjelmaan iäkkäiden ihmisten elämänlaadun parantamiseksi uuden tieto- ja viestintäteknologian avulla (KOM(2007)0329 — C6-0178/2007 — 2007/0116(COD))
(2009/C 66 E/34)
(Yhteispäätösmenettely: ensimmäinen käsittely)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon komission ehdotuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle (KOM(2007)0329), |
— |
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan, 169 artiklan ja 172 artiklan 2 kohdan, joiden mukaisesti komissio on antanut ehdotuksen Euroopan parlamentille (C6-0178/2007), |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 51 artiklan, |
— |
ottaa huomioon teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietinnön ja naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan lausunnon (A6-0027/2008), |
1. |
hyväksyy komission ehdotuksen sellaisena, kuin se on tarkistettuna; |
2. |
pyytää komissiota antamaan asian uudelleen Euroopan parlamentin käsiteltäväksi, jos se aikoo tehdä tähän ehdotukseen huomattavia muutoksia tai korvata sen toisella ehdotuksella; |
3. |
kehottaa puhemiestä välittämään parlamentin kannan neuvostolle ja komissiolle. |
P6_TC1-COD(2007)0116
Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu ensimmäisessä käsittelyssä 13. maaliskuuta 2008, Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o …/2008/EY tekemiseksi yhteisön osallistumisesta useiden jäsenvaltioiden käynnistämään tutkimus- ja kehitysohjelmaan iäkkäiden ihmisten elämänlaadun parantamiseksi uuden tieto- ja viestintäteknologian avulla
(Euroopan parlamentin ja neuvoston päästyä sopimukseen parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä vahvistama kanta vastaa lopullista säädöstä, päätöstä N:o …/2008/EY).
20.3.2009 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
CE 66/129 |
Lyijyttömän bensiinin ja kaasuöljyn verotus *
P6_TA(2008)0099
Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma 13. maaliskuuta 2008 ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi direktiivin 2003/96/EY muuttamisesta moottoripolttoaineena ammattitarkoitukseen käytettävään kaasuöljyyn sovellettavien erityisten verojärjestelyjen tarkistamiseksi sekä lyijyttömän bensiinin ja moottoripolttoaineena käytettävän kaasuöljyn verotuksen koordinoimiseksi (KOM(2007)0052 — C6-0109/2007 — 2007/0023(CNS))
(2009/C 66 E/35)
(Kuulemismenettely)
Euroopan parlamentti, joka
— |
ottaa huomioon komission ehdotuksen neuvostolle (KOM(2007)0052), |
— |
ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan, jonka mukaisesti neuvosto on kuullut parlamenttia (C6-0109/2007), |
— |
ottaa huomioon työjärjestyksen 51 artiklan, |
— |
ottaa huomioon talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietinnön (A6-0030/2008), |
1. |
hyväksyy komission ehdotuksen sellaisena kuin se on tarkistettuna; |
2. |
pyytää komissiota muuttamaan ehdotustaan vastaavasti EY:n perustamissopimuksen 250 artiklan 2 kohdan mukaisesti; |
3. |
pyytää neuvostoa ilmoittamaan parlamentille, jos se aikoo poiketa parlamentin hyväksymästä sanamuodosta; |
4. |
pyytää tulla kuulluksi uudelleen, jos neuvosto aikoo tehdä huomattavia muutoksia komission ehdotukseen; |
5. |
kehottaa puhemiestä välittämään parlamentin kannan neuvostolle ja komissiolle. |
(4) |
Suuri osa maantiekuljetusyrityksen toimintakustannuksista on polttoainekustannuksia. Kaasuöljyn verotuksessa on kuitenkin havaittavissa suuria eroja eri jäsenvaltioiden välillä. Nämä erot johtavat polttoaineturismiin ja kilpailun vääristymiin. Lähentämällä ammattitarkoitukseen käytettävään kaasuöljyyn sovellettavia verotasoja yhteisön tasolla puututtaisiin tehokkaasti epäreilun kilpailun aiheuttamaan ongelmaan, mikä parantaisi viime kädessä sisämarkkinoiden toimintaa ja vähentäisi ympäristövahinkoja. |
(4) |
Suuri osa maantiekuljetusyrityksen toimintakustannuksista on polttoainekustannuksia. Kaasuöljyn verotuksessa on kuitenkin havaittavissa suuria eroja eri jäsenvaltioiden välillä. Nämä erot voivat johtaa polttoaineturismiin ja kilpailun vääristymiin raja-alueilla . Lähentämällä ammattitarkoitukseen käytettävään kaasuöljyyn sovellettavia verotasoja yhteisön tasolla puututtaisiin tehokkaasti epäreilun kilpailun aiheuttamaan ongelmaan, mikä parantaisi viime kädessä sisämarkkinoiden toimintaa ja vähentäisi ympäristövahinkoja. Valmisteverokantojen lähentämisessä olisi otettava huomioon myös inflaatiovaikutukset ja tarve vahvistaa Euroopan unionin kilpailukykyä. Lyijyttömän bensiinin ja kaasuöljyn valmisteverokantojen yhdenmukaistamisen ei pitäisi johtaa suhteettomiin vaatimuksiin niille jäsenvaltioille, jotka jo muutoin noudattavat tiukkaa veropolitiikkaa ja ovat voimakkaasti sitoutuneet inflaation torjuntaan . |
(5) |
Komission tekemä vaikutusten arviointi on osoittanut, että paras tapa lähentää ammattitarkoitukseen käytettävään kaasuöljyyn sovellettavia verotasoja on nostaa kyseiseen kaasuöljyyn sovellettavaa vähimmäistasoa, koska sen avulla voidaan vähentää kilpailun vääristymiä, niistä johtuvaa polttoaineturismia sekä kokonaiskulutusta. Sen vuoksi on aiheellista säätää, että kaasuöljyyn sovellettava vähimmäisverotaso on vuodesta 2012 alkaen sama kuin lyijyttömään bensiiniin sovellettava vähimmäisverotaso, mikä ilmentää sitä seikkaa, että nämä kaksi polttoainetta ovat yhtä haitallisia ympäristölle. Vuodesta 2014 alkaen vähimmäisverotason tulisi olla 380 euroa 1 000 litralta, jotta todellinen vähimmäistaso pysyisi vakaana ja jotta kilpailun vääristymiä ja ympäristövahinkoja voitaisiin vähentää vieläkin enemmän. |
(5) |
Komission tekemä vaikutusten arviointi on osoittanut, että paras tapa lähentää ammattitarkoitukseen käytettävään kaasuöljyyn sovellettavia verotasoja on nostaa kyseiseen kaasuöljyyn sovellettavaa vähimmäistasoa, koska sen avulla voidaan vähentää kilpailun vääristymiä, niistä johtuvaa polttoaineturismia sekä kokonaiskulutusta. Sen vuoksi on aiheellista säätää, että kaasuöljyyn sovellettava vähimmäisverotaso on vuodesta 2012 alkaen sama kuin lyijyttömään bensiiniin sovellettava vähimmäisverotaso, mikä ilmentää sitä seikkaa, että nämä kaksi polttoainetta ovat yhtä haitallisia ympäristölle. Vuodesta 2015 alkaen vähimmäisverotason tulisi olla 359 euroa 1 000 litralta, jotta todellinen vähimmäistaso pysyisi vakaana ja jotta kilpailun vääristymiä ja ympäristövahinkoja voitaisiin vähentää vieläkin enemmän. |
(6) |
Vaikuttaa siltä, että tässä vaiheessa on ympäristön kannalta asianmukaista vahvistaa lyijytöntä bensiiniä ja kaasuöljyä varten samat vähimmäisverotasot. Ei ole mitään pätevää syytä vahvistaa muuhun kuin ammattitarkoitukseen käytettävää kaasuöljyä ja lyijytöntä bensiiniä varten alempia kansallisia vähimmäisverotasoja kuin ammattitarkoitukseen käytettävää kaasuöljyä varten. Jäsenvaltioille, jotka erottavat toisistaan dieselpolttoöljyn käytön ammattitarkoitukseen ja muuhun tarkoitukseen, olisi tähdennettävä, että ne eivät saa soveltaa muuhun tarkoitukseen käytettävään dieselpolttoöljyyn alempaa verotasoa kuin ammattitarkoitukseen käytettävään dieselpolttoöljyyn. Lyijyttömän bensiinin verotus olisi samalla tavoin rinnastettava ammattitarkoitukseen käytettävän dieselpolttoöljyn verotuksen kanssa. |
(6) |
Vaikuttaa siltä, että tässä vaiheessa on ympäristön kannalta asianmukaista vahvistaa lyijytöntä bensiiniä ja kaasuöljyä varten samat vähimmäisverotasot. Ei ole mitään pätevää syytä vahvistaa muuhun kuin ammattitarkoitukseen käytettävää kaasuöljyä ja lyijytöntä bensiiniä varten alempia kansallisia vähimmäisverotasoja kuin ammattitarkoitukseen käytettävää kaasuöljyä varten. Jäsenvaltioille, jotka erottavat toisistaan dieselpolttoöljyn käytön ammattitarkoitukseen ja muuhun tarkoitukseen, olisi tähdennettävä, että ne eivät saa soveltaa muuhun tarkoitukseen käytettävään dieselpolttoöljyyn alempaa verotasoa kuin ammattitarkoitukseen käytettävään dieselpolttoöljyyn , ilman että tästä aiheutuu haittaa dieselpolttoöljyä muuhun tarkoitukseen käyttäville . Lyijyttömän bensiinin verotus olisi samalla tavoin rinnastettava ammattitarkoitukseen käytettävän dieselpolttoöljyn verotuksen kanssa. |
(6 a) |
Siirtymäkausia hyödyntävät jäsenvaltiot eivät yleensä valitettavasti toteuta toimenpiteitä saavuttaakseen valmisteverokantojen vähimmäisstandardit, mikä on vastoin niiden tekemiä sitoumuksia. Siirtymäkauden automaattista jatkamista ei siis voida mitenkään hyväksyä. Komission olisi esitettävä vuonna 2010 selvitys siitä, missä määrin jäsenvaltiot, joille myönnetty siirtymäkausi on loppumaisillaan, ovat täyttäneet velvollisuutensa. |
(6 b) |
Jotta varmistettaisiin direktiivin 2003/96/EY yhdenmukaisuus yhteisen liikennepolitiikan kanssa ja vältettäisiin mahdollinen kilpailun vääristyminen kuljetusalalla, dieselpolttoöljyn määritelmää olisi muutettava. Ammattikäytön määritelmä koskee maanteiden tavarakuljetuksia ajoneuvoilla, joiden suurin sallittu paino kuormattuna on vähintään 3,5 tonnia. |
(7) |
Tietyille jäsenvaltioille on myönnetty siirtymäkausia, jotta ne voisivat joustavasti sopeutua direktiivissä 2003/96/EY vahvistettuihin verotasoihin. Sen vuoksi näitä siirtymäkausia olisi täydennettävä tämän direktiivin osalta. |
(7) |
Tietyille jäsenvaltioille on myönnetty siirtymäkausia, jotta ne voisivat joustavasti sopeutua direktiivissä 2003/96/EY vahvistettuihin verotasoihin. Eräiden näiden jäsenvaltioiden tapauksessa siirtymäkausia olisi täydennettävä tämän direktiivin osalta. |
(10) |
Olisi laajennettava jäsenvaltioiden mahdollisuutta vahvistaa ammattitarkoitukseen käytettävää kaasuöljyä varten verotaso , joka on alempi kuin 1 päivänä tammikuuta 2003 voimassa ollut kansallinen verotaso, jos ne ottavat käyttöön tienkäyttömaksujärjestelmän tai soveltavat tällaista järjestelmää ja kokonaisverorasitus pysyy jotakuinkin samana. Kokemusten perusteella on asianmukaista, että tätä varten luovutaan vaatimuksesta, jonka mukaan 1 päivänä tammikuuta 2003 voimassa ollut dieselpolttoöljyn verotaso on vähintään kaksi kertaa niin korkea kuin 1 päivänä tammikuuta 2004 sovellettu vähimmäisverotaso. |
(10) |
Olisi laajennettava jäsenvaltioiden mahdollisuutta vahvistaa ammattitarkoitukseen käytettävää kaasuöljyä varten verotaso, jos ne ottavat käyttöön tienkäyttömaksujärjestelmän tai soveltavat tällaista järjestelmää ja kokonaisverorasitus pysyy jotakuinkin samana. Jäsenvaltioiden olisi voitava edistää muiden kuin fossiilisten ja vähän hiilidioksidipäästöjä aiheuttavien polttoaineiden käyttöä sekä verokannustimin että järjestelyjen avulla näiden polttoaineiden tietyn kulutustason takaamiseksi. Kokemusten perusteella on asianmukaista, että tätä varten luovutaan vaatimuksesta, jonka mukaan 1 päivänä tammikuuta 2003 voimassa ollut dieselpolttoöljyn verotaso on vähintään kaksi kertaa niin korkea kuin 1 päivänä tammikuuta 2004 sovellettu vähimmäisverotaso. |
(10 a) |
Toissijaisuusperiaate huomioon ottaen tämän direktiivin täytäntöönpanosta lisätuloja saavia jäsenvaltioita pitäisi kannustaa investoimaan ne uudelleen pääasiallisesti infrastruktuuriin, biopolttoaineisiin ja uusiin ympäristötoimiin hiilidioksidipäästöjen vähentämiseksi. |
1. Moottoripolttoaineisiin sovellettavat vähimmäisverotasot vahvistetaan 1 päivästä tammikuuta 2004, 1 päivästä tammikuuta 2010, 1 päivästä tammikuuta 2012 ja 1 päivästä tammikuuta 2014 liitteessä I olevan taulukon A mukaisesti.
1. Moottoripolttoaineisiin sovellettavat vähimmäisverotasot vahvistetaan 1 päivästä tammikuuta 2004, 1 päivästä tammikuuta 2010, 1 päivästä tammikuuta 2012 ja 1 päivästä tammikuuta 2015 liitteessä I olevan taulukon A mukaisesti.
2. Jäsenvaltiot voivat tehdä eron ammattitarkoitukseen ja muuhun kuin ammattitarkoitukseen käytettävän dieselpolttoaineen välillä edellyttäen, että yhteisön vähimmäistasoja noudatetaan ja että ammattitarkoitukseen käytettävän dieselpolttoöljyn verokanta ei laske 1 päivänä tammikuuta 2003 voimassa olleen kansallisen verotason alle.
2. Jäsenvaltiot voivat tehdä eron ammattitarkoitukseen ja muuhun kuin ammattitarkoitukseen käytettävän dieselpolttoaineen välillä edellyttäen, että yhteisön vähimmäistasoja noudatetaan.
(a a) |
Korvataan 3 kohdan a alakohta seuraavasti:
|
4. Jäsenvaltiot , jotka soveltavat 3 kohdassa määriteltyä ammattitarkoitukseen käytettävää dieselpolttoöljyä käyttäviä moottoriajoneuvoja koskevaa tienkäyttömaksujärjestelmää tai ottavat tällaisen järjestelmän käyttöön , voivat soveltaa tällaiseen dieselöljyyn alennettua verokantaa, joka on alempi kuin 1 päivänä tammikuuta 2003 voimassa ollut verokanta, kunhan kokonaisverorasitus pysyy jotakuinkin samana ja edellyttäen, että dieselöljyyn sovellettavaa yhteisön vähimmäistasoa noudatetaan.
4. Jäsenvaltiot voivat soveltaa 3 kohdassa määriteltyä ammattitarkoitukseen käytettävää dieselpolttoöljyä käyttäviä moottoriajoneuvoja koskevaa tienkäyttömaksujärjestelmää tai ottaa tällaisen järjestelmän käyttöön edellyttäen, että dieselöljyyn sovellettavaa yhteisön vähimmäistasoa noudatetaan.
Komissio vahvistaa ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuja mekanismeja koskevat yksityiskohtaiset säännöt 27 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.
Komissio vahvistaa viimeistään … (1) ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuja mekanismeja koskevat yksityiskohtaiset säännöt 27 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.
(2) |
Muutetaan 18 artikla seuraavasti: |
(2) |
Muutetaan 18 artikla seuraavasti: |
(a) |
Korvataan 3 kohdan ensimmäinen virke seuraavasti: |
(a) |
Poistetaan 3 kohdan ensimmäinen virke. |
Espanjan kuningaskunnalle voidaan myöntää siirtymäkausi 1 päivään tammikuuta 2007, jotta se voi saattaa dieselpolttoaineen kansallisen verokantansa uudelle 302 euron vähimmäistasolle, siirtymäkausi 1 päivään tammikuuta 2012, jotta se voi saavuttaa 330 euron vähimmäistason, siirtymäkausi 1 päivään tammikuuta 2014, jota se voi saavuttaa 359 euron vähimmäistason, ja siirtymäkausi 1 päivään tammikuuta 2016, jotta se voi saavuttaa 380 euron vähimmäistason.
(b) |
Korvataan 4 kohdan ensimmäinen virke seuraavasti: |
(b) |
Poistetaan 4 kohdan ensimmäinen virke. |
Itävallan tasavallalle voidaan myöntää siirtymäkausi 1 päivään tammikuuta 2007, jotta se voi saattaa dieselpolttoaineen kansallisen verokantansa uudelle 302 euron vähimmäistasolle, siirtymäkausi 1 päivään tammikuuta 2012, jotta se voi saavuttaa 330 euron vähimmäistason, siirtymäkausi 1 päivään tammikuuta 2014, jota se voi saavuttaa 359 euron vähimmäistason, ja siirtymäkausi 1 päivään tammikuuta 2016, jotta se voi saavuttaa 380 euron vähimmäistason.
(c) |
Korvataan 5 kohdan ensimmäinen virke seuraavasti: |
(c) |
Poistetaan 5 kohdan ensimmäinen virke. |
Belgian kuningaskunnalle voidaan myöntää siirtymäkausi 1 päivään tammikuuta 2007, jotta se voi saattaa dieselpolttoaineen kansallisen verokantansa uudelle 302 euron vähimmäistasolle, siirtymäkausi 1 päivään tammikuuta 2012, jotta se voi saavuttaa 330 euron vähimmäistason, siirtymäkausi 1 päivään tammikuuta 2014, jota se voi saavuttaa 359 euron vähimmäistason, ja siirtymäkausi 1 päivään tammikuuta 2016, jotta se voi saavuttaa 380 euron vähimmäistason.
(d) |
Korvataan 6 kohdan ensimmäinen virke seuraavasti: |
(d) |
Poistetaan 6 kohdan ensimmäinen virke. |
Luxemburgin suurherttuakunnalle voidaan myöntää siirtymäkausi 1 päivään tammikuuta 2009, jotta se voi saattaa dieselpolttoaineen kansallisen verokantansa uudelle 302 euron vähimmäistasolle, siirtymäkausi 1 päivään tammikuuta 2012, jotta se voi saavuttaa 330 euron vähimmäistason, siirtymäkausi 1 päivään tammikuuta 2014, jota se voi saavuttaa 359 euron vähimmäistason, ja siirtymäkausi 1 päivään tammikuuta 2016, jotta se voi saavuttaa 380 euron vähimmäistason.
(e) |
Korvataan 7 kohdan toisen alakohdan ensimmäinen virke seuraavasti: |
(e) |
Poistetaan 7 kohdan toisen alakohdan ensimmäinen virke. |
Portugalin tasavallalle voidaan myöntää siirtymäkausi 1 päivään tammikuuta 2009, jotta se voi saattaa dieselpolttoaineen kansallisen verokantansa uudelle 302 euron vähimmäistasolle, siirtymäkausi 1 päivään tammikuuta 2012, jotta se voi saavuttaa 330 euron vähimmäistason, siirtymäkausi 1 päivään tammikuuta 2014, jota se voi saavuttaa 359 euron vähimmäistason, ja siirtymäkausi 1 päivään tammikuuta 2016, jotta se voi saavuttaa 380 euron vähimmäistason.
(f) |
Korvataan 8 kohdan toisen alakohdan ensimmäinen virke seuraavasti: |
(f) |
Poistetaan 8 kohdan kolmannen alakohdan ensimmäinen virke. |
Kreikan tasavallalle voidaan myöntää siirtymäkausi 1 päivään tammikuuta 2010, jotta se voi saattaa dieselpolttoaineen kansallisen verokantansa uudelle 302 euron vähimmäistasolle, siirtymäkausi 1 päivään tammikuuta 2012, jotta se voi saavuttaa 330 euron vähimmäistason, siirtymäkausi 1 päivään tammikuuta 2014, jota se voi saavuttaa 359 euron vähimmäistason, ja siirtymäkausi 1 päivään tammikuuta 2016, jotta se voi saavuttaa 380 euron vähimmäistason.
(a) |
Korvataan 5 kohdan ensimmäinen virke seuraavasti: |
(a) |
Korvataan 5 kohdan ensimmäinen alakohta seuraavasti: |
Latvian tasavalta voi soveltaa siirtymäkautta 1 päivään tammikuuta 2011 , jotta se voi saattaa kaasuöljyn ja polttoaineena käytettävän kerosiinin kansallisen verokantansa uudelle vähimmäistasolle, joka on 302 euroa 1 000 litralta, ja 1 päivään tammikuuta 2013, jotta se voi saattaa verokantansa 330 euron vähimmäistasolle, sekä 1 päivään tammikuuta 2015 , jotta se voi saattaa dieselpolttoöljyn verokantansa 359 euron vähimmäistasolle , ja 1 päivään tammikuuta 2017, jotta se voi saattaa tämän verokantansa 380 euron vähimmäistasolle .
5. Latvian tasavalta voi soveltaa siirtymäkautta 1 päivään tammikuuta 2012 , jotta se voi saattaa kaasuöljyn ja polttoaineena käytettävän kerosiinin kansallisen verokantansa uudelle vähimmäistasolle, joka on 302 euroa 1 000 litralta, ja 1 päivään tammikuuta 2013, jotta se voi saattaa verokantansa 330 euron vähimmäistasolle, sekä 1 päivään tammikuuta 2016 , jotta se voi saattaa dieselpolttoöljyn verokantansa 359 euron vähimmäistasolle. Kaasuöljyyn ja kerosiiniin sovellettavan verokannan on 1 päivästä tammikuuta 2004 oltava kuitenkin vähintään 245 euroa 1 000 litralta ja 1 päivästä tammikuuta 2008 vähintään 274 euroa 1 000 litralta.
(b) |
Korvataan 6 kohdan ensimmäinen virke seuraavasti: |
(b) |
Korvataan 6 kohdan ensimmäinen alakohta seuraavasti: |
Liettuan tasavalta voi soveltaa siirtymäkautta 1 päivään tammikuuta 2011 , jotta se voi saattaa kaasuöljyn ja polttoaineena käytettävän kerosiinin kansallisen verokantansa uudelle vähimmäistasolle, joka on 302 euroa 1 000 litralta, ja 1 päivään tammikuuta 2013, jotta se voi saattaa verokantansa 330 euron vähimmäistasolle, sekä 1 päivään tammikuuta 2015 , jotta se voi saattaa dieselpolttoöljyn verokantansa 359 euron vähimmäistasolle , ja 1 päivään tammikuuta 2017, jotta se voi saattaa tämän verokantansa 380 euron vähimmäistasolle .
6. Liettuan tasavalta voi soveltaa siirtymäkautta 1 päivään tammikuuta 2012 , jotta se voi saattaa kaasuöljyn ja polttoaineena käytettävän kerosiinin kansallisen verokantansa uudelle vähimmäistasolle, joka on 302 euroa 1 000 litralta, ja 1 päivään tammikuuta 2013, jotta se voi saattaa verokantansa 330 euron vähimmäistasolle, sekä 1 päivään tammikuuta 2016 , jotta se voi saattaa dieselpolttoöljyn verokantansa 359 euron vähimmäistasolle. Kaasuöljyyn ja kerosiiniin sovellettavan verokannan on 1 päivästä toukokuuta 2004 oltava kuitenkin vähintään 245 euroa 1 000 litralta ja 1 päivästä tammikuuta 2008 vähintään 274 euroa 1 000 litralta.
(c) |
Korvataan 9 kohdan toisen alakohdan ensimmäinen virke seuraavasti: |
(c) |
Korvataan 9 kohdan toinen alakohta seuraavasti: |
Puolan tasavalta voi soveltaa siirtymäkautta 1 päivään tammikuuta 2010 , jotta se voi saattaa polttoaineena käytettävän kaasuöljyn kansallisen verokantansa uudelle vähimmäistasolle, joka on 302 euroa 1 000 litralta, ja 1 päivään tammikuuta 2012 , jotta se voi saattaa verokantansa 330 euron vähimmäistasolle 1 päivään tammikuuta 2014 , jota se voi saattaa verokantansa 359 euron vähimmäistasolle, ja 1 päivään tammikuuta 2016, jota se voi saattaa verokantansa 380 euron vähimmäistasolle .
Puolan tasavalta voi soveltaa siirtymäkautta 1 päivään tammikuuta 2012 , jotta se voi saattaa polttoaineena käytettävän kaasuöljyn kansallisen verokantansa uudelle vähimmäistasolle, joka on 302 euroa 1 000 litralta, ja 1 päivään tammikuuta 2013 , jotta se voi saattaa verokantansa 330 euron vähimmäistasolle, sekä 1 päivään tammikuuta 2016 , jotta se voi saattaa verokantansa 359 euron vähimmäistasolle. Kaasuöljyyn ja kerosiiniin sovellettavan verokannan on 1 päivästä toukokuuta 2004 oltava kuitenkin vähintään 245 euroa 1 000 litralta ja 1 päivästä tammikuuta 2008 vähintään 274 euroa 1 000 litralta.
Bulgarian tasavalta ja Romania voivat soveltaa dieselpolttoöljyyn ylimääräistä siirtymäkautta 1 päivään tammikuuta 2015 , jotta ne voivat saattaa verokantansa 359 euron vähimmäistasolle , ja 1 päivään tammikuuta 2017, jotta ne voivat saattaa verokantansa 380 euron vähimmäistasolle , sanotun kuitenkaan rajoittamatta niiden 7 artiklaa koskevien poikkeusten soveltamista, jotka on vahvistettu Bulgarian tasavallan ja Romanian Euroopan unioniin liittymistä koskevassa sopimuksessa.
Bulgarian tasavalta ja Romania voivat soveltaa dieselpolttoöljyyn ylimääräistä siirtymäkautta 1 päivään tammikuuta 2016 , jotta ne voivat saattaa verokantansa 359 euron vähimmäistasolle, sanotun kuitenkaan rajoittamatta niiden 7 artiklaa koskevien poikkeusten soveltamista, jotka on vahvistettu Bulgarian tasavallan ja Romanian Euroopan unioniin liittymistä koskevassa sopimuksessa.
Komission teksti
|
1 päivä tammikuuta 2004 |
1 päivä tammikuuta 2010 |
1 päivä tammikuuta 2012 |
1 päivä tammikuuta 2014 |
Lyijytön bensiini (euroa1 000 litralta) CN-koodit 2710 11 31, 2710 11 41, 2710 11 45 ja 2710 11 49 |
359 |
359 |
359 |
380 |
Kaasuöljy (euroa1 000 litralta) CN-koodit 2710 19 41–2710 19 49 |
302 |
330 |
359 |
380 |
Parlamentin tarkistus
|
1 päivä tammikuuta 2004 |
1 päivä tammikuuta 2010 |
1 päivä tammikuuta 2012 |
1 päivä tammikuuta 2015 |
Lyijytön bensiini (euroa1 000 litralta) CN-koodit 2710 11 31, 2710 11 41, 2710 11 45 ja 2710 11 49 |
359 |
359 |
359 |
359 |
Kaasuöljy (euroa1 000 litralta) CN-koodit 2710 19 41–2710 19 49 |
302 |
330 |
340 |
359 |
Seuraavia määräyksiä sovelletaan, tämän kuitenkaan rajoittamatta 18 a artiklan 5, 6 ja 9 kohdassa sekä 18 c artiklassa säädettyjen ajanjaksojen soveltamista:
— |
Lyijyttömän bensiinin ja kaasuöljyn valmisteverokantojen on oltava vähintään 359 euroa 1 000 litralta ennen 1 päivää tammikuuta 2015. |
— |
Jäsenvaltioiden, joita vaaditaan yhteisön lainsäädännön nojalla nostamaan kaasuöljyn valmisteverokantaa 340 euroon 1 000 litralta 1 päivään tammikuuta 2012 mennessä, on määrättävä ainakin 359 euron valmisteverosta 1 000 litralta 1 päivään tammikuuta 2015 mennessä. |
— |
Jäsenvaltiot, joissa kaasuöljyn valmisteverokanta oli enemmän kuin 400 euroa 1 000 litralta 1 päivänä tammikuuta 2008, eivät saa nostaa kaasuöljyn valmisteverokantaa ennen 1 päivää tammikuuta 2015. |
— |
Jäsenvaltiot, joissa lyijyttömän bensiinin valmisteverokanta oli enemmän kuin 500 euroa 1 000 litralta 1 päivänä tammikuuta 2008, eivät saa nostaa tätä verokantaa ennen 1 päivää tammikuuta 2015. |
(5 a) Lisätään 29 a artikla seuraavasti:
29 a artikla
Komissio esittää selvityksen siitä, miten jäsenvaltiot, joiden siirtymäaika päättyy vuonna 2010, ovat noudattaneet velvollisuuksiaan.
(1) Kuusi kuukautta tämän direktiivin voimaantulosta .