6.11.2004 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
C 273/33 |
Günter Wilmsin 3.8.2004 Euroopan yhteisön komissiota vastaan nostama kanne
(Asia T-328/04)
(2004/C 273/64)
Oikeudenkäyntikieli: ranska
Günter Wilms, kotipaikka Bryssel, on nostanut 3.8.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Marc van der Woude ja Valérie Landes, prosessiosoite Luxemburgissa.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:
— |
kumoaa 27.11.2003 laaditun luettelon ylennetyistä virkamiehistä sikäli kuin kantajan nimeä ei ole kyseisessä luettelossa tai toissijaisesti kumoaa 13.11.2003 laaditun virkamiesten ansioluettelon sikäli kuin kantajan nimeä ei ole kyseisessä luettelossa siitä syystä, että hänelle on myönnetty riittämätön määrä lisäetusijapisteitä; |
— |
kumoaa oikeudellisen yksikön pääjohtajan henkilöstösääntöjen 45 artiklan yleisten täytäntöönpanosäännösten 6 artiklan 3 kohdan nojalla tekemän päätöksen, jossa hänelle myönnettiin ainoastaan yksi pääosaston etusijapiste ja yhteensä vain neljä etusijapistettä vuoden 2003 ylennyskierroksella; |
— |
kumoaa nimittävän viranomaisen vuoden 2003 ylennyskierroksella henkilöstösääntöjen 45 artiklan yleisten täytäntöönpanosäännösten 9 artiklan nojalla tekemän päätöksen, jossa kantajalle ei myönnetty yhtäkään erityisetusijapistettä, jotka myönnetään ylennyskomitean suosituksesta ”ylimääräisestä toiminnasta toimielimen eduksi”; |
— |
kumoaa nimittävän viranomaisen implisiittisen päätöksen hylätä kantajan 14.7.2003 päivätty ”valitus”, joka on tehty ylennyskomitealle ja joka koskee etusijapisteiden myöntämistä oikeudellisessa yksikössä ja etusijapisteiden myöntämistä ylimääräisten tehtävien suorittamisesta; |
— |
velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja väittää, että oikeudellisen yksikön pääjohtajan päätös, jossa hänelle myönnettiin 4 etusijapistettä, on henkilöstösääntöjen 45 artiklan, henkilöstösääntöjen 45 artiklan yleisten täytäntöönpanosäännösten 6 artiklan 4 kohdan a alakohdan ja uralla etenemismahdollisuuksia koskevan periaatteen vastainen, ja että kyseessä on ilmeinen arviointivirhe. Kantaja vetoaa lisäksi siihen, että henkilöstösääntöjen 45 artiklan yleisten täytäntöönpanosäännösten 6 artiklan 3 kohdan a alakohtaa ja uralla etenemismahdollisuuksia koskevaa periaatetta yhdessä yhdenvertaisen kohtelun periaatteen kanssa on rikottu. Kantaja vetoaa kolmanneksi harkintavallan väärinkäyttöön.
Nimittävän viranomaisen tekemä päätös, jossa kantajalle ei myönnetty etusijapisteitä ylimääräisten tehtävien suorittamisesta, on lisäksi kantajan mukaan lainvastainen, koska se on henkilöstösääntöjen 45 artiklan yleisten täytäntöönpanosäännösten 9 artiklan 1 ja 2 kohdan ja liitteen 1 sekä yhdenvertaisen kohtelun periaatteen vastainen.
Kantaja vetoaa lopuksi siihen, että nimittävän viranomaisen päätös, jossa hänelle ei ole myönnetty lisäylennyspisteitä ylennyskomitealle tehdyn valituksen johdosta, on lainvastainen sikäli kuin sitä ei ole perusteltu riittävästi.