Virallinen lehti nro C 102 , 03/04/1998 s. 0025
KIRJALLINEN KYSYMYS E-2318/97 neuvostolle esittäjä(t): Leonie van Bladel (UPE) (18. heinäkuuta 1997) Aihe: Marokon vankien humanitaarinen tilanne 1. Onko neuvoston alankomaalainen puheenjohtaja tietoinen Marokon vankien ihmisarvoa alentavista olosuhteista? 2. Onko neuvoston alankomaalainen puheenjohtaja harkinnut sitä, että Marokon viranomaisten kanssa neuvoteltaisiin Marokon vankiloissa olevien vankien humanitaaristen olosuhteiden parantamisesta? 3. Onko neuvoston puheenjohtaja tietoinen Espanjan viranomaisten Marokon viranomaisten kanssa käymistä kahdenvälisistä neuvotteluista, joissa on sovittu siitä, että Espanjan kansalaiset, jotka tuomitaan Marokossa, saavat kärsiä rangaistuksensa Espanjassa, ja aikooko neuvoston alankomaalainen puheenjohtaja neuvotella samoin Marokon kanssa siitä, että alankomaalaiset, jotka tuomitaan Marokossa, voivat kärsiä rangaistuksensa Alankomaissa? 4. Onko neuvoston alankomaalainen puheenjohtaja sitä mieltä, että on järkevää lopettaa Tanger'ssa sijaitsevan Alankomaiden konsulaatin toiminta 1. syyskuuta 1997, kun otetaan huomioon niiden alankomaalaisten suuri lukumäärä, jotka ovat marokkolaisessa Salé-vankilassa, ja kun otetaan vielä huomioon se, että konsulitason EU:n edustusto on saanut 15. huhtikuuta 1997 selville, missä järkyttävissä humanitaarisissa oloissa muun muassa alankomaalaiset pidätetyt ovat ¨Prison Civile¨ -vankilassa? Vastaus (13. marraskuuta 1997) Neuvostolla ei ole tietoja vankien tilanteesta Marokossa. Mitä tulee muihin arvoisan parlamentin jäsenen kysymyksiin, neuvoston puheenjohtajalla ei ole toimivaltaa tässä asiassa, joka kuuluu onuonin jäsenvaltion toimivaltaan. Neuvosto haluaa kuitenkin korostaa kiinnittävänsä erityistä huomiota ihmisoikeuksien suojelemiseen ja edistämiseen. Ihmisoikeuskysymys on keskeinen osa Euroopan yhteisöjen ja Marokon kuningaskunnan välistä sopimusta ja sen merkitys on otettava huomioon kummankin osapuolen sisä- ja ulkopolitiikassa. Lisäksi Euro-Välimeri-yhteistyö, johon Marokko osallistuu täysipainoisesti, tarjoaa erinomaiset puitteet poliittisen vuoropuhelun vahvistamiselle, ihmisoikeuksien edistämiselle ja oikeusvaltion ja demokratian kehittämiselle.