1.7.2019 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
C 220/27 |
Valitus, jonka Hamas on tehnyt 16.5.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu ensimmäinen jaosto) asiassa T-289/15, Hamas v. neuvosto, 6.3.2019 antamasta tuomiosta
(asia C-386/19 P)
(2019/C 220/33)
Oikeudenkäyntikieli: ranska
Asianosaiset
Valittaja: Hamas (edustaja: L. Glock, avocate)
Muut osapuolet: Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan komissio
Vaatimukset
— |
6.3.2019 annettu tuomio T-289/15, Hamas v. neuvosto, on kumottava |
— |
valituksen kohteena olevista kysymyksistä on lausuttava lopullisesti |
— |
neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut unionin yleisessä tuomioistuimessa ja unionin tuomioistuimessa |
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Valittaja vetoaa neljään perusteeseen valituksensa tueksi.
Se toteaa ensinnäkin, että kun unionin yleinen tuomioistuin katsoi, että neuvosto vetosi itsenäisesti maaliskuussa 2015 annettuja riidanalaisia toimia koskevien perustelujen liitteessä A olevassa 15 kohdassa ja liitteessä B olevassa 17 kohdassa mainittuihin tosiseikkoihin, se otti asiakirja-aineiston huomioon vääristyneellä tavalla, korvasi riidanalaisten toimien tekijöiden perustelut omillaan, laiminlöi velvollisuuttaan perustella päätöksensä ja eväsi valittajalta mahdollisuuden valmistella puolustuksensa.
Se toteaa toiseksi, että unionin yleinen tuomioistuin rikkoi yhteisen kannan 2001/931 1 artiklan 4 kohtaa, kun se myönsi, että kyseisessä säännöksessä tarkoitettu toimivaltainen viranomainen oli antanut hallintoviranomaisen päätöksen, vaikka tämä ei ollut milloinkaan ollut tuomioistuinvalvonnan kohteena.
Se toteaa kolmanneksi, että unionin yleinen tuomioistuin rikkoi yhteisen kannan 2001/931 1 artiklan 4 kohtaa ja SEUT 296 artiklaa ja loukkasi valittajan puolustautumisoikeuksia ja oikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan, kun se katsoi, että Yhdistyneen kuningaskunnan päätös oli tuomitsemista koskeva ratkaisu ja että neuvostolla oli näin ollen velvollisuus nojautua niin paljon kuin mahdollista sen antaneen viranomaisen arviointiin.
Se toteaa neljänneksi, että kun unionin yleinen tuomioistuin katsoi, että Hamas ja Hamas IDQ olivat yksi yhteisö, se rikkoi todistustaakkaa koskevia sääntöjä, salli neuvoston muuttaa perustelujaan menettelyn kuluessa, otti huomioon todisteet selvittämättä, olivatko ne todenmukaisia, jätti huomiotta kontradiktorisen periaatteen tosiseikkojen osalta, otti asiakirja-aineiston vääristyneellä tavalla huomioon ja jätti huomiotta menettelyjen riippumattomuuden periaatteen.