16.4.2018 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
C 134/13 |
Valitus, jonka Toni Klement on tehnyt 13.12.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-211/14 RENV, Klement v. EUIPO, 10.10.2017 antamasta tuomiosta
(Asia C-698/17 P)
(2018/C 134/17)
Oikeudenkäyntikieli: saksa
Asianosaiset
Valittaja: Toni Klement (edustaja: J. Weiser, Rechtsanwalt)
Muu osapuoli: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)
Vaatimukset
Valittaja vaatii
— |
kumoamaan unionin yleisen tuomioistuimen 10.10.2017 asiassa T-211/14 RENV antaman tuomion ja |
— |
velvoittamaan muun osapuolen korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Valittaja vetoaa olennaisilta osin kolmeen valitusperusteeseen.
Valittajan ensimmäinen valitusperuste perustuu siihen, että riidanalaisen kolmiulotteisen tavaramerkin erottamiskykyä koskevan arvioinnin perustelut ovat riittämättömät. Hänen mukaansa valituksenalaisessa tuomiossa ei perustella, miksi riidanalaisen kolmiulotteisen tavaramerkin erottamiskyky olisi erityisen huomattava, vaikka sen muoto on puhtaasti tekninen. Niinpä tuomion perustelut eivät valittajan mukaan ole olennaisen seikan osalta selvät ja ymmärrettävät, joten ne ovat oikeudellisesti virheelliset.
Valittajan toinen valitusperuste perustuu siihen, että valituksenalaisen tuomion perustelut ovat riidanalaiseen tavaramerkkiin sen käyttämisen yhteydessä liitetyn sanaosan ”Bullerjan” erottamiskyvyn osalta ristiriitaiset ja riittämättömät. Valituksenalaisessa tuomiossa ei mainita, millaiseksi tuomioistuin arvioi lisätyn sanaosan erottamiskyvyn. Ilman lisätyn sanaosan erottamiskyvyn toteamista ei valittajan mukaan voida arvioida, vaikuttaako se riidanalaisen tavaramerkin erottamiskykyyn. Lisäksi valituksenalainen tuomio on tältä osin ristiriitainen. Tuomioistuin lähtee yhtäältä siitä, että sanaosa helpottaa tavaran alkuperän tunnistamista, mutta esittää toisaalta, ettei se vaikuta riidanalaisen kolmiulotteisen tavaramerkin erottamiskykyyn. Valittajan mukaan alkuperän tunnistamisen helpottuminen ja vaikutuksettomuus erottamiskykyyn sulkevat kuitenkin toisensa pois.
Valittajan kolmas valitusperuste perustuu siihen, että riidanalaisen kolmiulotteisen tavaramerkin erottamiskyvyn arvioinnissa käytettiin virheellisiä oikeudellisia arviointiperusteita. Kolmiulotteisen tavaramerkin erottamiskyvyn määrittämiseksi suojattua muotoa on valittajan mukaan verrattava markkinoilla esiintyviin muotoihin. Tuomioistuimen perustelut eivät kuitenkaan perustuneet markkinoilla esiintyviin muotoihin vaan ”uunin yleiseen muotoon”. Tällaista uunin yleistä muotoa ei valittajan mukaan kuitenkaan ole olemassa.