6.6.2017 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
C 178/5 |
Valitus, jonka Mondelez UK Holdings & Services Ltd, aiemmin Cadbury Holdings Ltd on tehnyt 15.2.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-112/13, Mondelez UK Holdings & Services v. EUIPO – Société des produits Nestlé, 15.12.2016 antamasta tuomiosta
(Asia C-85/17 P)
(2017/C 178/05)
Oikeudenkäyntikieli: englanti
Asianosaiset
Valittaja: Mondelez UK Holdings & Services Ltd, aiemmin Cadbury Holdings Ltd (edustajat: T. Mitcheson, QC, barrister, P. Walsh, J. Blum ja S. Dunstan, solicitors)
Muut osapuolet: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO), Société des produits Nestlé SA
Vaatimukset
Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin
— |
kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-112/13 antaman tuomion seuraavat osat:
|
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
1) |
Unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen ensimmäisen kanneperusteen toista osaa koskevissa perusteluissaan, jotka on esitetty tuomion 37–44 kohdassa. Toinen osa koskee tavaramerkin käyttöä kaikkia niitä tavaroita varten, joita varten se on rekisteröity. Unionin yleinen tuomioistuin teki virheen katsoessaan, että liiketoiminnassa suklaapatukka, jossa on neljä puolisuunnikkaan muotoista riviä, voidaan luokitella makeiseksi tai keksiksi. |
2) |
Unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen ensimmäisen kanneperusteen ensimmäistä osaa koskevissa perusteluissaan, jotka on esitetty tuomion 58–64 kohdassa. Ensimmäinen osa koskee tavaramerkin käyttöä siinä muodossa kuin se on rekisteröity. Mondelez väittää, ettei tavaramerkkiä ole käytetty lainkaan siinä muodossa kuin se on rekisteröity. Unionin yleinen tuomioistuin sovelsi virheellisiä oikeudellisia arviointiperusteita, (i) kun se ei painottanut riittävästi tekemäänsä päätelmää, jonka mukaan patukka on sellainen muoto, joka tulee luontevasti mieleen kyseessä olevista tavaroista, ja (ii) kun se nojautui muodon ja sanan KIT KAT väliseen ”spontaaniin ja välittömään mielleyhtymään” asiassa C-215/14 Société des Produits Nestlé, EU:C:2015:604 (jäljempänä asia C-215/14) esitetyn vastaisesti. |
3) |
Unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen ensimmäisen kanneperusteen kolmatta osaa koskevissa perusteluissaan, jotka on esitetty tuomion 78–111 kohdassa. Kolmas osa koskee sitä, että tavaramerkkiä ei ole käytetty riittävästi tuotteen alkuperän osoituksena ja näyttöä, joka tästä on esitetty. Unionin yleinen tuomioistuin sovelsi virheellistä oikeudellista arviointiperustetta, kun se tukeutui tunnistamisesta ja mielleyhtymästä tekemiinsä päätelmiin. Asianmukainen lähestymistapa on kysyä, mielletäänkö kohderyhmässä pelkästään tämän tavaramerkin, eikä muiden tavaramerkkien, joita mahdollisesti myös on esillä, perusteella, että sillä varustettu tavara tai palvelu on peräisin tietystä yrityksestä unionin tuomioistuimen asiassa C-215/14 esittämien perustelujen mukaisesti. |
4) |
Unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen ensimmäisen kanneperusteen neljättä osaa koskevissa perusteluissaan, jotka on esitetty tuomion 144–169 kohdassa ja 177 kohdan siinä osassa, jonka mukaan ”vaikka oli osoitettu, että riidanalainen tavaramerkki oli tullut käytön perusteella erottamiskykyiseksi Tanskassa, Saksassa, Espanjassa, Ranskassa, Italiassa, Alankomaissa, Itävallassa, Suomessa, Ruotsissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa”. Neljäs osa koskee sitä, ettei ole esitetty näyttöä siitä, että tavaramerkki olisi tullut käytössä erottamiskykyiseksi Euroopan unionissa. Unionin yleinen tuomioistuin oli oikeassa todetessaan, ettei Nestlé ollut osoittanut, että tavaramerkki oli tullut erottamiskykyiseksi kaikkialla Euroopan unionissa, eikä Mondelez halua kyseenalaistaa tätä päätelmää. Mondelez kuitenkin riitauttaa toteamuksen, jonka mukaan Nestlé olisi osoittanut, että tavaramerkki on tullut tavaroiden osalta jossain vaiheessa erottamiskykyiseksi kymmenessä Euroopan unionin jäsenvaltiossa tai ylipäänsä tullut erottamiskykyiseksi. Unionin yleinen tuomioistuin teki virheen soveltamalla virheellistä oikeudellista arviointiperustetta jokaiseen kyseiseen jäsenvaltioon, sillä tunnistaminen, yksilöinti tai mielleyhtymä eivät vastaa unionin tuomioistuimen asiassa C-215/14 edellyttämää perustetta, jonka mukaan merkityksellistä on se, että kohderyhmä mieltää tavaramerkin osoitukseksi alkuperästä. |