15.9.2014 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
C 315/13 |
Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 10.7.2014 (Juzgado de lo Social no 1 de Benidormin (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Víctor Manuel Julián Hernández ym. v. Puntal Arquitectura SL ym.
(Asia C-198/13) (1)
((Työntekijöiden suoja työnantajan maksukyvyttömyystilanteessa - Direktiivi 2008/94/EY - Soveltamisala - Työnantajan oikeus korvaukseen jäsenvaltiolta palkoista, jotka maksetaan työntekijälle tämän irtisanomisen riitautusta koskevan oikeudenkäynnin aikana riitautuskanteen nostamisesta laskettavan 60. arkipäivän jälkeen - Oikeutta korvaukseen ei ole, jos irtisanomiset on todettu mitättömiksi - Työntekijä tulee työnantajan sijaan tämän tilapäisessä maksukyvyttömyystilanteessa korvausoikeuden osalta - Niiden työntekijöiden syrjintä, joiden irtisanominen on todettu mitättömäksi - Euroopan unionin perusoikeuskirja - Soveltamisala - 20 artikla))
2014/C 315/19
Oikeudenkäyntikieli: espanja
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
Juzgado de lo Social no1 de Benidorm
Pääasian asianosaiset
Kantajat: Víctor Manuel Julián Hernández, Chems Eddine Adel, Jaime Morales Ciudad, Bartolomé Madrid Madrid, Martín Sellé Orozco, Alberto Martí Juan ja Said Debbaj
Vastaajat: Puntal Arquitectura SL, Obras Alteramar SL, Altea Diseño y Proyectos SL, Ángel Muñoz Sánchez, Vicente Orozco Miro ja Subdelegación del Gobierno de España en Alicante
Tuomiolauselma
Pääasiassa kyseessä olevan kaltainen lainsäädäntö, jonka mukaan työnantaja voi vaatia asianomaista jäsenvaltiota maksamaan palkat, jotka ovat erääntyneet irtisanomista koskevan oikeudenkäynnin aikana irtisanomisen riitauttavan kanteen nostamisesta laskettavan 60. päivän jälkeen, ja jonka mukaan työntekijä voi – silloin kun työnantaja on jättänyt palkat maksamatta ja on tilapäisesti maksukyvytön – tulemalla lain nojalla työnantajan sijaan vaatia mainittuja palkkoja suoraan tältä valtiolta, ei kuulu työntekijöiden suojasta työnantajan maksukyvyttömyystilanteessa 22.10.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/94/EY soveltamisalaan, eikä sitä näin ollen voida tutkia perusoikeuskirjassa taattujen perusoikeuksien, kuten sen 20 artiklan kannalta.