28.7.2012 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
C 227/4 |
Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 12.6.2012 (Bundesfinanzhofin (Saksa) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) — Waldemar Hudzinski v. Agentur für Arbeit Wesel — Familienkasse (C-611/10) ja Jaroslaw Wawrzyniak v. Agentur für Arbeit Mönchengladbach — Familienkasse (C-612/10)
(Yhdistetyt asiat C-611/10 ja C-612/10) (1)
(Siirtotyöläisten sosiaaliturva - Asetus (ETY) N:o 1408/71 - 14 artiklan 1 kohdan a alakohta ja 14 a artiklan 1 kohdan a alakohta - SEUT 45 ja SEUT 48 artikla - Tilapäinen työskentely muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, jonka alueella toimintaa tavallisesti harjoitetaan - Perhe-etuudet - Sovellettava lainsäädäntö - Jäsenvaltion, jossa työskennellään tilapäisesti mutta joka ei ole toimivaltainen valtio, mahdollisuus myöntää lapsilisä - Sellaisen päällekkäisyyttä estävän kansallisen säännön soveltaminen, jolla suljetaan tämä etuus pois tilanteessa, jossa vastaava etuus saadaan toisessa valtiossa)
2012/C 227/05
Oikeudenkäyntikieli: saksa
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
Bundesfinanzhof
Pääasian asianosaiset
Kantajat: Waldemar Hudzinski (C-611/10) ja Jaroslaw Wawrzyniak (C-612/10)
Vastaajat: Agentur für Arbeit Wesel — Familienkasse (C-611/10), Agentur für Arbeit Mönchengladbach — Familienkasse (C-612/10)
Oikeudenkäynnin kohde
Ennakkoratkaisupyynnöt — Bundesfinanzhof — Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 (EYVL L 149, s. 2) 14 a artiklan 1 kohdan a alakohdan tulkinta — Sovellettavan lainsäädännön määrittäminen — Siirtotyöläisen oikeus saada jäsenvaltiossa, jossa hän työskentelee, perhe-etuuksia lähtöjäsenvaltiossaan asuvista lapsistaan — Sellaisen henkilön tilanne, joka toimii lähtöjäsenvaltiossaan itsenäisenä ammatinharjoittajana ja on töissä neljän kuukauden pituisen ajanjakson ajan toisessa jäsenvaltiossa
Tuomiolauselma
1) |
Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2.12.1996 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 118/97, sellaisena kuin se on muutettuna 13.4.2005 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 647/2005, 14 artiklan 1 kohdan a alakohtaa ja 14 a artiklan 1 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä sille, että jäsenvaltio, jota ei näiden säännösten perusteella ole määritetty toimivaltaiseksi jäsenvaltioksi, myöntää kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti lapsietuuksia siirtotyöläiselle, joka työskentelee tilapäisesti sen alueella pääasioissa kyseessä olevien kaltaisissa olosuhteissa, myös kun on todettu ensiksi, että työntekijälle ei ole aiheutunut oikeudellista haittaa siitä, että hän on käyttänyt oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen, koska hän on säilyttänyt oikeutensa samanlaisiin perhe-etuuksiin toimivaltaisessa jäsenvaltiossa, ja toiseksi, ettei kyseinen työntekijä eikä lapsi, jolle etuutta haetaan, asu vakinaisesti jäsenvaltiossa, jossa tilapäinen työskentely tapahtui. |
2) |
Työntekijöiden vapaata liikkuvuutta koskevia EUT-sopimuksen sääntöjä on tulkittava siten, että ne ovat esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa tuloverolain (Einkommensteuergesetz) 65 §:n kaltaisen kansallisen oikeussäännön soveltamiselle siltä osin kuin se ei merkitse etuuden määrän vähentämistä toisessa valtiossa saatavan vastaavan etuuden määrällä vaan tämän etuuden pois sulkemista. |