16.1.2010 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
C 11/30 |
Kanne 22.10.2009 — GL2006 Europe v. komissio ja OLAF
(Asia T-435/09)
2010/C 11/58
Oikeudenkäyntikieli: englanti
Asianosaiset
Kantaja: GL2006 Europe Ltd (Birmingham, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: lakimies M. Gardenal ja lakimies E. Belinguier-Raiz)
Vastaajat: Euroopan yhteisöjen komissio ja Euroopan petostentorjuntavirasto (OLAF)
Vaatimukset
— |
Unionin yleisen tuomioistuimen on todettava, että komission vuoden 2008 joulukuussa paikalla tekemä tarkastus, 19.12.2008 päivätty tarkastuskertomusluonnos ja 25.3.2009 päivätty lopullinen tarkastuskertomus sekä 10.7.2009 päivättyyn kirjeeseen sisältynyt lopullinen komission päätös, jonka mukaan kaksi sellaista hanketta päätetään, joihin GL2006 Europe Ltd osallistui, sekä 7.8.2009 päivätyt veloitusilmoitukset, joissa määrätään GL2006 Europe Ltd maksamaan takaisin komissiolle yhteensä 2 258 456,31 euroa, ovat lainvastaisia ja mitättömiä. |
— |
Toissijaisesti ja/tai lisäksi unionin yleisen tuomioistuimen on vahvistettava, että komission olennaiset väitteet eivät ole perusteltuja. |
— |
Unionin yleisen tuomioistuimen on todettava, että komission paikalla tekemä tarkastus, tilintarkastuskertomukset ja lopullinen päätös eivät voi vaikuttaa niiden EY-sopimusten pätevyyteen, joissa GL2006 Europe Ltd oli osallisena. |
— |
Unionin yleisen tuomioistuimen on todettava, että kyseiset sopimukset ovat päteviä. |
— |
Komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Esillä olevalla kanteella, joka perustuu välityslausekkeeseen, kantaja riitauttaa sen komission 10.7.2009 tekemän päätöksen laillisuuden, jolla OLAFin tarkastuskertomuksen perusteella päätetään tutkimuksen ja teknologisen kehityksen yhteisön ohjelmien puitteissa kantajan kanssa tehdyt kaksi sopimusta. Kantaja riitauttaa myös niiden komission 6.8.2009 antamien veloitusilmoitusten lainmukaisuuden, jotka perustuivat samaan OLAFin tarkastuskertomukseen ja joilla perittiin takaisin komission kahdentoista sellaisen hankkeen osalta maksamia ennakkomaksuja, joihin kantaja osallistui ja jotka olivat tutkinnan kohteena.
Kantaja esittää väitteidensä tueksi seuraavat perustelut.
Ensinnäkin kantaja väittää, että komission paikalla tekemä tarkastus ei ollut sääntöjenmukainen seuraavista syistä: siitä ei ollut ilmoitettu etukäteen, sen kesto ei ollut riittävä, kun otetaan huomioon lopullisen päätöksen vakavuus, olennaisia seikkoja ei ollut otettu riittävästi huomioon, komissio loukkasi kantajan yksityisyyttä ja oikeusperustan osalta tapahtui virhe, koska tarkastusta koskevassa kirjallisessa raportissa mainittiin säännös, joka ei ollut enää voimassa.
Toiseksi kantaja väittää, että tarkastusraportti sisälsi useita sääntöjenvastaisuuksia kuten sen, että siitä puuttuivat asianmukaiset perustelut, koska se oli laadittu puutteellisen paikalla tehdyn tarkastuksen perusteella, tai sen, että analyysin ja lopullisessa kertomuksessa tehtyjen johtopäätösten välillä ei ole yhteyttä, mikä johti kantajan perusoikeuksien kuten syyttömyysolettaman loukkaamiseen.
Kolmanneksi kantaja väittää, että komission lopullinen päätös on seuraamuksen osalta epäselvä, koska sen mukaan kaksi sopimusta päätetään, vaikka kyseiseen päätökseen liittyvät veloitusilmoitukset koskevat kahtatoista sopimusta. Kantaja väittää myös, ettei kyseistä lopullista päätöstä ole annettu kantajalle tiedoksi sääntöjenmukaisesti.
Lisäksi kantaja esittää väitteitä, jotka koskevat niitä olennaisia perusteita, joiden nojalla komissio on päättänyt sopimukset ja vaatinut kantajalle annettujen määrien palauttamista. Kantaja väittää, että kyseiset komission päätöksessään esittämät väitteet ovat perusteettomia ja että niissä tullaan päinvastaisiin tuloksiin kuin perusteluissa, jotka on esitetty vuoden 2007 tarkastuskertomuksessa.