7.11.2009 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
C 267/42 |
Valitus, jonka Acegas-APS SpA, aikaisemmin Acqua, Elettricità, Gas e servizi SpA (Acegas), on tehnyt 21.8.2009 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu kahdeksas jaosto) asiassa T-309/02, Acegas-APS SpA, aikaisemmin Acqua, Elettricità, Gas e servizi SpA (Acegas) v. komissio, 11.6.2009 antamasta tuomiosta
(Asia C-341/09 P)
2009/C 267/74
Oikeudenkäyntikieli: italia
Asianosaiset
Valittaja: Acegas-APS SpA, aikaisemmin Acqua, Elettricità, Gas e servizi SpA (Acegas) (edustajat: avvocato F. Ferletic ja avvocato F. Spitaleri sekä lakimies L. Daniele)
Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio
Vaatimukset
— |
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-309/02, ACEGAS-APS vastaan komissio, 11.6.2009 antama tuomio on kumottava ja asia on palautettava ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen aineellista ratkaisua varten |
— |
komissio on velvoitettava korvaamaan muutoksenhausta aiheutuneet kulut ja että ensimmäisessä oikeusasteessa aiheutuneista kuluista päätetään myöhemmin Mikäli yhteisöjen tuomioistuin päättää, että se voi itse ratkaista asian: |
— |
valtiontuesta, joka koskee Italian myöntämiä verovapautuksia ja halpakorkoisia lainoja yleishyödyllisille laitoksille, joiden osake-enemmistö on julkisessa omistuksessa, 5.6.2002 tehty komission päätös 2003/193/EY (1) on kumottava kokonaisuudessaan |
— |
vaihtoehtoisesti riidanalaisen päätöksen 3 artikla on kumottava niiltä osin kuin siinä velvoitetaan Italian valtio perimään tuki takaisin tuensaajilta |
— |
Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan sekä muutoksenhausta aiheutuneet kulut että ensimmäisessä oikeusasteessa aiheutuneet kulut. |
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Ensimmäinen valitusperuste: EY 230 artiklan neljännen kohdan rikkominen, koska on virheellisten ja merkityksettömien seikkojen perusteella katsottu, ettei kyseinen päätös koske ACEGAS-APS:ää erikseen
ACEGAS-APS korostaa, että yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneessa oikeuskäytännössä sille, että tukiohjelmia koskevista komission päätöksistä voidaan nostaa kanne, asetetaan kaksi edellytystä: kantajan on kyseisen ohjelman osalta oltava tosiasiallinen tuensaaja ja päätökseen tulee sisältyä määräys tuen takaisinperimisestä. ACEGAS-APS toteaa, että käsiteltävänä olevassa asiassa kyseiset kaksi edellytystä täyttyivät. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki näin ollen virheen, kun se jätti alkuperäisen kanteen tutkimatta vedoten sellaisiin seikkoihin, jotka olivat virheellisiä, merkityksettömiä tai tuomioistuimen toimivaltaan kuulumattomia.
Toinen valitusperuste: EY 230 artiklan neljännen kohdan rikkominen sillä perusteella, että ensimmäinen oikeusasteen tuomioistuin otti kyseisen päätöksen tekemisen jälkeisiä seikkoja huomioon arvioidessaan sitä, koskiko päätös kantajaa erikseen
ACEGAS-APS väittää, että edellytysten sille, että henkilö voi nostaa kanteen, on täytyttävä silloin kun riidanalainen päätös tehdään. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on näin ollen virheellisesti katsonut, ettei kyseinen päätös koskenut ACEGAS-APS:ää erikseen, koska se perusti käsityksensä sellaisiin myöhempiin seikkoihin, jotka liittyivät toimivaltaisten Italian viranomaisten aloittamaan, myönnetyksi väitetyn tuen takaisinperintää koskevaan menettelyyn.
Kolmas valitusperuste: valittajan puolustautumisoikeuksien loukkaaminen sillä perusteella, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa käydyssä menettelyssä on ilmennyt valittajan etujen vastaisia virheitä; että todisteita on otettu huomioon vääristyneesti ja että perustelut ovat puutteelliset ja ristiriitaiset
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin esitti oikeudenkäynnin kuluessa ACEGAS-APS:lle ja Italian tasavallalle kirjalliset kysymykset, joissa se pyysi näitä ilmoittamaan sen tuen määrän, joka valittajan väitettiin saaneen. Esittämällä mainitut kysymykset ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin loukkasi ACEGAS-APS:n puolustautumisoikeuksia. Lisäksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin otti saamansa vastaukset — joissa vahvistettiin, että valittaja oli komission riitauttaman verovapautusohjelman ”tosiasiallinen edunsaaja” — huomioon vääristyneellä tavalla.
(1) EUVL L 77, s. 21.