1.8.2009 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
C 180/4 |
Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 11.6.2009 (Oberlandesgericht Düsseldorfin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Hans & Christophorus Oymanns GbR, Orthopädie Schuhtechnik v. AOK Rheinland/Hamburg
(Asia C-300/07) (1)
(Direktiivi 2004/18/EY - Julkiset tavara- ja palveluhankinnat - Julkiset sairausvakuutuskassat - Julkisoikeudelliset laitokset - Hankintaviranomaiset - Tarjouskilpailu - Yksilöllisesti potilaiden tarpeisiin mukautettujen ortopedisten jalkineiden valmistaminen ja toimittaminen - Potilaille annetut yksityiskohtaiset neuvot)
2009/C 180/06
Oikeudenkäyntikieli: saksa
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
Oberlandesgericht Düsseldorf
Pääasian asianosaiset
Kantaja: Hans & Christophorus Oymanns GbR, Orthopädie Schuhtechnik
Vastaaja: AOK Rheinland/Hamburg
Oikeudenkäynnin kohde
Ennakkoratkaisupyyntö — Oberlandesgericht Düsseldorf — Julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY (EYVL L 134, s. 114) 1 artiklan 2 kohdan c ja d alakohdan, 4 ja 5 kohdan sekä 9 kohdan toisen alakohdan c alakohdan tulkinta — Lakisääteiseen järjestelmään kuuluvan sairauskassan tarjouskilpailu ortopedisten jalkineiden toimittamisesta vakuutetuille — Julkisoikeudellisen laitoksen käsite — Palvelusuoritukseen kuuluu jalkineiden valmistaminen yksilöllisesti kunkin vakuutetun tarpeita vastaaviksi ja tuotteen käytön yksityiskohtainen neuvonta — Näiden palvelusuoritusten luokitteleminen ”tavarahankintoja koskevaksi sopimukseksi” tai ”palveluhankintoja koskevaksi sopimukseksi”
Tuomiolauselma
1) |
Julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY 1 artiklan 9 kohdan toisen alakohdan c alakohdan ensimmäistä vaihtoehtoa on tulkittava niin, että toimintaa rahoittaa pääosin valtio, kun julkisten sairausvakuutuskassojen toiminta rahoitetaan pääasiallisesti vakuutetuilta kannettavilla maksuilla, jotka määrätään, lasketaan ja peritään pääasiassa kyseessä olevien kaltaisten julkisoikeudellisten sääntöjen mukaisesti. Tällaisia sairausvakuutuskassoja on pidettävä julkisoikeudellisina laitoksina ja siten tämän direktiivin sääntöjen soveltamiseksi hankintaviranomaisina. |
2) |
Kun hankintaa koskevan sekasopimuksen kohteena ovat samalla tavarat ja palvelut, sovellettava kriteeri sen määrittämiseksi, onko kyseessä olevaa sopimusta pidettävä tavaranhankinta- vai palveluhankintasopimuksena, on sopimukseen sisältyvien tavaroiden ja palvelujen arvo. Silloin, kun käytettäviksi annetaan tavaroita, jotka on valmistettu ja mukautettu yksilöllisesti kunkin asiakkaan tarpeisiin ja joiden käyttöä on kullekin asiakkaalle yksilöllisesti neuvottava, mainittujen tavaroiden valmistus on luokiteltava kyseisen sopimuksen osaan ”tavarat” sen kunkin osan arvon laskemiseksi. |
3) |
Jos palvelujen suorittaminen osoittautuu kyseessä olevassa sopimuksessa ensisijaiseksi tavaroiden toimitukseen nähden, pääasiassa kyseessä olevan kaltaista julkisen sairausvakuutuskassan ja talouden toimijan välillä tehtyä sopimusta, jossa määritellään kyseisen toimijan suorittamista eri hoitomuodoista sille maksettavat korvaukset sekä sopimuksen voimassaoloaika ja jossa mainittu toimija sitoutuu palvelemaan sen puoleen kääntyviä vakuutettuja ja jonka nojalla mainittu kassa puolestaan on ainoa maksuvelvollinen tämän saman toimijan suorituksiin perustuvan korvauksen osalta, on pidettävä direktiivin 2004/18 1 artiklan 5 kohdassa tarkoitettuna puitejärjestelynä. |