YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS
28 päivänä elokuuta 1996
Asia T-112/96R
Jean-Claude Séché
vastaan
Euroopan yhteisöjen komissio
”Henkilöstö — Kantajan hakemuksen hylkääminen ja toisen hakijan nimittäminen — Välitoimet — Hakemus täytäntöönpanon lykkäämiseksi — Kiireellisyys — Kiireellisyyden puuttuminen”
Täydellinen teksti ranskankielellä II-1121
Aihe:
Hakemus, jossa vaaditaan lykättäväksi niiden komission 22.5.1996 tekemien päätösten täytäntöönpanoa, joilla on hylätty kantajan hakemus ja nimitetty toinen hakija ilmoituksella KOM/20/96 avoimeksi julistettuun oikeudellisen pääneuvonantajan virkaan.
Lopputulos:
Hylkääminen.
Määräyksen lyhennelmä
Kantaja on komission A 3 palkkaluokan virkamies, joka toimii ryhmäpäällikkönä oikeudellisessa yksikössä. Sen jälkeen kun oli julkaistu kaksi ilmoitusta A 2 palkkaluokan oikeudellisen pääneuvonantajan avoimista viroista, kantaja haki näitä kahta avointa virkaa. Hänelle ilmoitettiin 8.5.1996 päivätyllä muistiolla, että nimitysasioiden neuvoa-antavan komitean lausunnon mukaan neljä hakemusta voidaan ottaa huomioon ja että hänen hakemuksensa kuuluvat näihin. Huomioon otettavat hakijat ovat aakkosjärjestyksessä B, D, M ja kantaja.
Komissio nimitti 8.5.1996 tekemällään päätöksellä B:n hoitamaan oikeudellisen yksikön pääneuvonantajan virkaa väliaikaisesti. Komissio nimitti 22.5.1996 D:n ja M:n edellä mainituilla ilmoituksilla avoimiksi julistettuihin virkoihin. Kantajalle ilmoitettiin 14.6.1996 hänen hakemuksensa hylkäämisestä.
Oikeudelliset seikat
Vaadittujen toimenpiteiden on oltava luonteeltaan tilapäisiä siten, että ne eivät saa vaikuttaa pääasian ratkaisuun (11 kohta).
Viittaukset: asia T-41/96R, Bayer v. komissio, 3.6.1996 (Kok. 1996, s. II-0000,13 kohta).
Kiireellisyys
Välitoimien määräämisen kiireellisyyttä arvioitaessa on otettava huomioon, aiheuttaako se, että riidanalaiset päätökset pannaan täytäntöön ennen kuin yhteisöjen, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ratkaisee pääasian, välitoimia hakeneelle osapuolelle vakavaa ja peruuttamatonta vahinkoa, jota ei voida korjata vaikka riitautettu päätös kumottaisiin, tai vahinkoa, joka on vain väliaikaista mutta silti suhteetonta verrattuna vastaajan intressiin saada päätökset täytäntöönpannuiksi niitä vastaan nostetusta kanteesta huolimatta. Hakijan on osoitettava, että nämä edellytykset ovat täyttyneet (16 kohta).
Viittaukset: asia T-589/93 R. Ryan-Sheridan v. Euroopan elin- ja työolojen kehittämissäätiö, 11.3.1994 (Kok. 1994, s. II-257, 19 kohta); asia T-85/96 R, Clarke v. Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskus. 5.7.1996 (Kok. H. 1996, s. II-0000,62 kohta).
Pelkästään se seikka, että kantaja on piakkoin jäämässä eläkkeelle, ei sellaisenaan periaatteessa voi vaikuttaa kyseisen viran täyttömenettelyyn eikä erityisesti siihen päivämäärään, jona mahdollisen nimityksen pitäisi tulla voimaan. Erityisesti silloin kun lähellä eläkeikää oleva virkamies saa kumottua ne päätökset, joilla hänen hakemuksensa virkaan on hylätty ja toinen hakija on nimitetty tähän virkaan, hänen oikeutensa on asianmukaisesti turvattu, koska hänellä on mahdollisuus vaatia vahingonkorvausta, mikäli häntä ei nimitetä kyseiseen virkaan tai mikäli nimittäminen on mahdotonta (18 kohta).
Viittaukset: asia T-41/95, Moat v. komissio, 21.6.1996 (Kok. H. 1996, s. II-939, 40 ja 41 kohta).
Välitoimista päättävä tuomioistuin katsoo erityisesti sen vahingon osalta, jonka on väitetty aiheutuneen kantajan ammatilliselle maineelle hänen hakemuksensa hylkäämisen ja toisen hakijan nimittämisen vuoksi, että tämä väite ei ensi arviolta perustu mihinkään konkreettiseen seikkaan (20 kohta).
Vaikka nimittävän viranomaisen kieltäytyminen ylentämästä kantajaa oikeudellisen pääneuvonantajan virkaan heikentäisikin kantajan arvovaltaa hänen johtamassaan ryhmässä ja niissä ammatillisissa suhteissa, joita hänellä on komission muiden pääosastojen kanssa, mitä seikkaa ei tässä vaiheessa ole näytetty toteen, tällainen aineeton vahinko ei ole peruuttamatonta, mikäli riitautetut päätökset kumotaan. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen päätöksellä, jolla ehkä hyväksytään kantajan tekemä kumoamisvaatimus ja ratkaistaan vaatimus väitetyn aineettoman vahingon korvaamisesta, nimittäin joka tapauksessa palautettaisiin kantajan ammatillinen maine. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on tältä osin arvioitava, onko vaadittu kumoaminen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan sellaisenaan asianmukainen korvaus siitä aineettomasta vahingosta, jonka kantaja on saattanut kärsiä riitautettujen päätösten vuoksi, ja riittääkö se periaatteessa korjaamaan tällaisen vahingon ottaen huomioon, että kantajan kyvyistä ei ole esitetty mitään nimenomaisia kielteisiä arvioita, jotka voisivat loukata häntä. Mikäli kyseisten päätösten mahdollisella kumoamisella ei voida riittävästi korjata väitettyä aineetonta vahinkoa, tämä vahinko voidaan joka tapauksessa tarpeen vaatiessa korjata hyväksymällä kantajan pääasian kanteessa esittämä vaatimus, jonka mukaan komissio on velvoitettava maksamaan hänelle yksi ecu vertauskuvallisena korvauksena aineettomasta vahingosta (21 kohta).
Viittaukset: asia T-58/92, Moat v. komissio, 16.12.1993 (Kok. 1993, s. II-1443, 71 kohta).
Ratkaisu:
Välitoimihakemus hylätään.