EUROOPAN KOMISSIO
Bryssel 7.11.2017
COM(2017) 645 final
2017/0287(NLE)
Ehdotus
NEUVOSTON ASETUS
unionin vesillä ja unionin kalastusaluksiin tietyillä unionin ulkopuolisilla vesillä sovellettavien tiettyjen kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2018
PERUSTELUT
1.EHDOTUKSEN TAUSTA
•Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet
Kaikilla kalastusmahdollisuuksista annettavilla asetuksilla on rajoitettava kalakantojen hyödyntäminen yhteisen kalastuspolitiikan (YKP) yleisiä tavoitteita vastaaville tasoille. Yhteisestä kalastuspolitiikasta annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1380/2013, jäljempänä ’YKP-perusasetus’, vahvistetaan tavoitteet saalis- ja pyyntiponnistusrajoituksista tehtäviä vuosittaisia ehdotuksia varten sen varmistamiseksi, että unionin kalastus on ekologisesti, taloudellisesti ja yhteiskunnallisesti kestävää.
Kalastusmahdollisuudet vahvistetaan vuosittain toteutettavalla hallinnointimenettelyllä (syvänmeren lajien osalta joka toinen vuosi). Tämä ei kuitenkaan estä ottamasta käyttöön pidempään sovellettavia kalastuksenhoidon toimintamalleja. Osa nykyisistä monivuotisista suunnitelmista on vanhentuneita: ne eivät ole YKP-perusasetuksessa asetettujen tavoitteiden mukaisia tai niissä käytetyt biologiset viitearvot ovat tällä välin muuttuneet. Komissio esittikin 3. elokuuta 2016 Pohjanmerta koskevan monivuotisen suunnitelman ja aikoo lähitulevaisuudessa esittää myös Atlantin valtamerta koskevan monivuotisen suunnitelman.
Tämä ehdotus koskee kalastusmahdollisuuksia, joista unioni päättää itsenäisesti. Se käsittää myös monenvälisiin tai kahdenvälisiin neuvotteluihin perustuvia kalastusmahdollisuuksia. Lopputulos pannaan täytäntöön säätämällä jäsenvaltioiden kesken suhteellisen vakauden periaatteen pohjalta suoritettavasta sisäisestä jaosta.
Näin ollen tämä ehdotus koskee unionin autonomisten kantojen lisäksi
·yhteisiä kalakantoja eli kantoja, joita hoidetaan yhdessä Norjan kanssa Pohjanmerellä ja Skagerrakissa tai jotka liittyvät Koillis-Atlantin kalastuskomission NEAFC:n puitteissa käytyihin rannikkovaltioiden neuvotteluihin,
·kalastusmahdollisuuksia, jotka perustuvat alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen puitteissa tehtyihin sopimuksiin.
Joidenkin kalastusmahdollisuuksien yhteydessä on tässä ehdotuksessa merkintä ”pm” (pro memoria). Tämä johtuu siitä, että
–joistakin kannoista lausuntoa ei ole saatavilla ehdotuksen hyväksymisajankohtana, tai
–tietyistä saalisrajoituksista ja muista suosituksista päätetään asiaankuuluvien alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen vuosikokouksissa, joita ei vielä ole pidetty, tai
–Grönlannin vesien joidenkin kantojen sekä yhteisten kalakantojen ja Norjan ja muiden kolmansien maiden kanssa vaihdettujen kantojen osalta luvut vahvistetaan vasta, kun kyseisten maiden kanssa marras- ja joulukuussa 2017 käytävät neuvottelut on saatu päätökseen, tai
–joistakin TACeista on saatu lausunnot, mutta arviointi on vielä kesken.
Kalastusmahdollisuuksien vahvistamisessa noudatettava lähestymistapa
Komissio on tavanomaiseen tapaan vuotuisessa tiedonannossaan kalastusmahdollisuuksia koskevasta kuulemisesta (COM(2017) 368), jäljempänä ’tiedonanto’, tarkastellut tilannetta, johon kalastusmahdollisuuksia koskevilla ehdotuksilla on reagoitava. Tiedonannossa esitetään kantojen tilasta yleiskatsaus, joka perustuu käytettävissä olevissa tieteellisissä lausunnoissa esitettyihin havaintoihin.
Kansainvälinen merentutkimusneuvosto (ICES) antoi komission pyynnöstä 30. kesäkuuta 2017 vuotuisen lausuntonsa, joka kattaa suurimman osan tämän ehdotuksen kohteena olevista kalakannoista. ICES on ottanut huomioon komission tiedonannossaan esittämät suuntaviivat.
ICESin antamat tieteelliset lausunnot perustuvat ensisijaisesti tietoihin: ainoastaan kannat, joista on riittävästi luotettavaa tietoa, voidaan arvioida perusteellisesti siten, että laaditaan arviot kantojen koosta ja ennuste siitä, miten kannat reagoivat erilaisiin hyödyntämismalleihin (nk. saalisvaihtoehtoja koskevat taulukot). Jos käytettävissä on riittävästi tietoja, tieteelliset elimet pystyvät arvioimaan, mitä kalastusmahdollisuuksien mukautuksia tarvitaan, jotta asianomainen kanta tuottaisi kestävän enimmäistuoton, jäljempänä ’kestävää enimmäistuottoa koskevat lausunnot’. Muissa tapauksissa tieteelliset elimet käyttävät hyväkseen ennalta varautuvaa lähestymistapaa antaessaan suosituksia siitä, mikä kalastusmahdollisuuksien tason olisi oltava. ICESin tässä tarkoituksessa käyttämä menetelmä esitetään ICESin julkaisemassa aineistossa, joka koskee lausuntojen soveltamista niihin kantoihin, joista tietoja on saatavilla vain rajoitetusti.
Kaikki ehdotetut kalastusmahdollisuudet ovat komissiolle toimitettujen kantojen tilaa koskevien tieteellisten lausuntojen mukaisia, ja lausuntoja on käytetty komission tiedonannossa kuvaillulla tavalla.
Asetuksella (EU) N:o 1380/2013 käyttöön otettu saaliin purkamista koskeva velvoite
YKP-perusasetuksella käyttöön otettu purkamisvelvoite tulee sovellettavaksi asteittain vuosina 2015–2019. Vuonna 2019 purkamisvelvoite koskee kaikkia TACien alaisia kantoja. Tiettyihin Pohjanmeren sekä Luoteis- ja Lounais-Atlantin vesien pohjakalastuksiin purkamisvelvoitetta on sovellettu 1. tammikuuta 2016 alkaen. Komissio on antanut jäsenvaltioiden yhteisten suositusten perusteella ja asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan mukaisesti delegoituja asetuksia erityisistä poisheittämissuunnitelmista. Vuonna 2016 jäsenvaltiot ovat toimittaneet ajan tasalle saatetut yhteiset suositukset purkamisvelvoitteen laajentamiseksi asteittain 1. tammikuuta 2017 alkaen. Purkamisvelvoitteen täytäntöönpano jatkuu vuonna 2017, ja jäsenvaltiot ovat toimittaneet yhteiset suositukset purkamisvelvoitteen soveltamisalaan 1. tammikuuta 2018 alkaen kuuluvista kalastuksista.
Kun purkamisvelvoite otetaan käyttöön, ehdotetuissa kalastusmahdollisuuksissa on asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 2 kohdan mukaisesti oltava nähtävissä puretusta määrästä pyydettyyn määrään tapahtunut muutos ottaen huomioon, että poisheittämisiä ei enää sallita. Tässä käytetään perustana saatuja tieteellisiä lausuntoja, jotka koskevat kalakantoja YKP-perusasetuksen 15 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa kalastuksissa. Kalastusmahdollisuudet olisi vahvistettava myös muiden asiaa koskevien säännösten eli 16 artiklan 1 kohdan (suhteellisen vakauden periaate) ja 16 artiklan 4 kohdan (yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteet ja monivuotisissa suunnitelmissa vahvistetut säännöt) mukaisesti.
Sen vuoksi komissio ehdottaa TACien korotuksia sellaisille kannoille, joihin sovelletaan purkamisvelvoitetta vuodesta 2018 alkaen. Silloin kun tietystä kannasta saatuja saaliita on purettava kalastuksessa, johon purkamisvelvoitetta aletaan soveltaa vuonna 2018, mutta muita samasta kannasta saatuja saaliita voidaan yhä heittää pois (pyydetty kalastuksissa, joista tulee purkamisvelvoitteen alaisia vuosien 2018–2019 aikana), komissio esittää parhaan saatavilla olevan tiedon perusteella TACien korotuksia, jotka vastaavat purkamisvelvoitteen mukaisia määriä.
Lisä-TACit lasketaan jäsenvaltioiden toimittamien tietojen perusteella. Koska tällaisia tietoja ei vielä ole toimitettu, komission ehdotuksessa päätettiin käyttää toistaiseksi lukuja, joihin ei sisälly lisä-TACeja. Ne lisätään heti, kun tiedot niiden laskemiseksi on toimitettu.
On myös tarkasteltava YKP-perusasetuksen ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 847/96 välistä yhteyttä. Viimeksi mainitulla asetuksella otettiin käyttöön TACien vuosittaiseen hallinnoimiseen liittyviä lisäedellytyksiä, kuten 3 ja 4 artiklan mukaiset varo-TACeja ja analyyttisiä TACeja koskevat joustosäännökset. TACeja vahvistaessaan neuvosto päättää asetuksen 2 artiklan mukaisesti kannoista, joihin 3 tai 4 artiklaa ei sovelleta, käyttäen perustana erityisesti kantojen biologista tilannetta. Sittemmin on asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdassa otettu käyttöön toinen joustojärjestely. Jotta vältettäisiin liiallinen joustonvara, joka heikentäisi meren elollisten luonnonvarojen järkiperäisen ja vastuullisen hyödyntämisen periaatetta ja haittaisi yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden saavuttamista, olisi tehtävä selväksi, ettei asetuksen (EY) N:o 847/96 3 ja 4 artiklaa voida soveltaa asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdassa säädetyn vuosittaisen joustomahdollisuuden lisäksi.
Ankeriasta koskevat toimenpiteet
Ankeriaan elinkaari on monimutkainen, koska kyseessä on pitkäikäinen ja laajasti ja hajanaisesti esiintyvä laji. Viimeaikaisten tietojen mukaan vaikuttaisi siltä, että ankeriaat kutevat Sargassomerellä, ja niiden toukat kulkeutuvat merivirtojen mukana Euroopan ja Pohjois-Afrikan mannerjalustalle, jossa ne muuttuvat lasiankeriaiksi ja saapuvat mannerten vesialueille.
Tieteelliset lausunnot osoittavat, että ”... kun ennalta varautuvaa lähestymistapaa sovelletaan ankeriaaseen, olisi kaikkia ihmisen toiminnasta (esim. virkistys- ja ammattikalastus kaikkine vaiheineen, vesivoima ja pumppuasemat, saastuminen) aiheutuvia vaikutuksia, jotka haittaavat hopea-ankeriaan kasvatusta ja kutuvaellusta, vähennettävä nollaan tai niin lähelle nollaa kuin mahdollista.”
ICESin lausunto huomioon ottaen on tärkeää, että kaikki kutukypsiin kaloihin kohdistuva kalastus olisi lopetettava, kunnes on olemassa selkeää näyttöä kannan tilan parantumisesta. ICESin lausunnon tiukkuus huomioon ottaen ja pidemmän aikavälin ratkaisun puuttuessa on siten aiheellista kieltää kaikenlainen ankeriaan kalastus vuonna 2018 asianomaisella ICES-alueella sijaitsevilla unionin vesillä sekä Itämerellä.
Meribassia koskevat toimenpiteet
Meribassia koskevat toimenpiteet vahvistetaan ICESiltä 24. lokakuuta 2017 saatavan lausunnon jälkeen.
•Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa
Ehdotetut toimenpiteet on suunniteltu yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden ja sääntöjen mukaisesti, ja ne ovat yhdenmukaisia kestävää kehitystä koskevan unionin politiikan kanssa.
•Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen kanssa
Ehdotetut toimenpiteet ovat johdonmukaisia suhteessa unionin muuhun politiikkaan, erityisesti ympäristön alalla.
2.OIKEUSPERUSTA SEKÄ TOISSIJAISUUS- JA SUHTEELLISUUSPERIAATE
•Oikeusperusta
Ehdotuksen oikeusperusta on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 43 artiklan 3 kohta.
Elollisten vesiluonnonvarojen kestävää hyödyntämistä koskevat unionin velvollisuudet perustuvat YKP-perusasetuksen 2 artiklassa vahvistettuihin velvollisuuksiin.
•Toissijaisuusperiaate (muun kuin yksinomaisen toimivallan osalta)
Ehdotus kuuluu perussopimuksen 3 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitettuun unionin yksinomaiseen toimivaltaan. Sen vuoksi toissijaisuusperiaatetta ei sovelleta.
•Suhteellisuusperiaate
Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen seuraavasta syystä: yhteinen kalastuspolitiikka on yhteistä politiikkaa. Perussopimuksen 43 artiklan 3 kohdan mukaan neuvoston tehtävänä on hyväksyä kalastusmahdollisuuksien vahvistamista ja jakamista koskevat toimenpiteet.
Ehdotetussa neuvoston asetuksessa jaetaan kalastusmahdollisuudet jäsenvaltioille. Perusasetuksen (EU) N:o 1380/2003 16 ja 17 artiklan mukaan jäsenvaltiot voivat puolestaan jakaa mainitut mahdollisuudet parhaaksi katsomallaan tavalla eri alueiden tai toimijoiden kesken. Jäsenvaltioilla on täten laaja liikkumavara päätöksissä, jotka koskevat niiden valitsemaa sosiaalista/taloudellista mallia niille myönnettyjen kalastusmahdollisuuksien hyödyntämiseksi.
Ehdotuksella ei ole uusia rahoitusvaikutuksia jäsenvaltioille. Neuvosto antaa tämän asetuksen vuosittain, ja sen täytäntöönpanemiseksi tarvittavat julkiset ja yksityiset resurssit ovat jo olemassa.
•Sääntelytavan valinta
Ehdotettu sääntelytapa: asetus.
3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMÄKUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET
•Voimassa olevan lainsäädännön jälkiarvioinnit/toimivuustarkastukset
Kalastusmahdollisuuksia koskevaa asetusta tarkistetaan useita kertoja vuodessa, jotta voidaan tehdä tarvittavat muutokset uusimman tieteellisen tiedon ja muun kehityksen huomioon ottamiseksi.
•Sidosryhmien kuuleminen
a)Kuulemismenettely, tärkeimmät kohderyhmät ja yleiskuvaus vastaajista
Komissio on kuullut sidosryhmiä, erityisesti neuvoa-antavia toimikuntia, sekä jäsenvaltioita ehdotetusta lähestymistavastaan kalastusmahdollisuuksia koskeviin eri ehdotuksiinsa, vuoden 2018 kalastusmahdollisuuksia koskevan komission tiedonannon pohjalta.
Lisäksi komissio on noudattanut yhteisön kalastuksenhoitoa koskevan kuulemismenettelyn parantamisesta neuvostolle ja Euroopan parlamentille annetussa komission tiedonannossa (KOM(2006) 246 lopullinen) esitettyjä suuntaviivoja, joissa esitetään ns. aikaistamismenettelyn periaatteet.
b)Tiivistelmä vastauksista ja siitä, miten ne on otettu huomioon
Edellä mainittuun kalastusmahdollisuuksia koskevaan komission tiedonantoon saadut vastaukset kuvastavat sidosryhmien näkemyksiä arviosta, jonka komissio on laatinut kalavarojen tilasta, sekä siitä, miten voidaan varmistaa niiden asianmukainen hoito. Komissio on ottanut nämä vastaukset huomioon ehdotusta laatiessaan.
•Asiantuntijatiedon käyttö
Metodologian osalta mainittakoon, että komissio kuuli, kuten edellä on todettu, Kansainvälistä merentutkimusneuvostoa (ICES). ICESiltä saatu lausunto perustuu sen asiantuntijaryhmien ja päätöksentekoelinten kehittämään lausuntojärjestelmään, ja se on annettu komission kanssa sovitun yhteisymmärryspöytäkirjan mukaisesti.
Perimmäisenä tavoitteena on saattaa kalakannat tasoille, joilla niitä on mahdollista hyödyntää kestävän enimmäistuoton mukaisesti, ja säilyttää ne tällaisilla tasoilla. Tämä tavoite on sisällytetty YKP-perusasetukseen, erityisesti sen 2 artiklan 2 kohtaan, jossa todetaan, että tavoite ”on saavutettava mahdollisuuksien mukaan vuoteen 2015 mennessä ja [...] viimeistään vuoteen 2020 mennessä kaikkien kantojen osalta”. Unioni sitoutui tähän tavoitteeseen hyväksyessään Johannesburgissa vuonna 2002 pidetyn kestävän kehityksen huippukokouksen päätelmät ja kyseisen huippukokouksen toimeenpanosuunnitelman. Kuten edellä jo todettiin, joidenkin kantojen osalta kestävän enimmäistuoton tasoista on jo käytettävissä tietoa. Niihin kuuluu niin saalismäärien kuin kaupallisen arvon kannalta hyvin merkittäviä lajeja kuten kummeliturska, turska, merikrotit, meriantura, lasikampelat, kolja ja keisarihummeri.
Kestävää enimmäistuottoa koskevan tavoitteen saavuttaminen saattaa joissakin tapauksissa edellyttää kalastuskuolevuuden ja/tai saalismäärien alentamista. Näin ollen tässä ehdotuksessa hyödynnetään kestävää enimmäistuottoa koskevaa lausuntoa, jos se on saatavilla. Yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden mukaisesti silloin, kun TACeja ehdotetaan kestävää enimmäistuottoa koskevan lausunnon perusteella, TAC vastaa tasoa, jolla kyseisen lausunnon mukaan on mahdollista varmistaa kestävän enimmäistuoton tavoitteen saavuttaminen vuonna 2018. Tämä toimintatapa noudattaa vuoden 2018 kalastusmahdollisuuksia koskevassa tiedonannossa esitettyjä periaatteita.
Kun kyseessä ovat kannat, joista ei ole saatavilla riittäviä tietoja, tieteelliset neuvoa-antavat elimet antavat suosituksia siitä, onko saalismääriä alennettava tai vakautettava tai voidaanko niitä lisätä. ICES:n lausuntoon sisältyy usein tällaisia vähennyksiä tai lisäyksiä varten määrälliset ohjeet, joiden mukaan saalismääriä voidaan muuttaa edellisestä vuodesta enintään noin 20 prosenttia ennalta varautumisen periaatteen mukaisesti. Tätä ohjeistusta on käytetty TAC-ehdotuksia määritettäessä. Silloin, kun tieteellisiä lausuntoja ei ole käytettävissä lainkaan, noudatetaan ennalta varautuvaa lähestymistapaa eli TACeja vähennetään ennalta varautuvasti 20 prosenttia.
Joidenkin kantojen tapauksessa (lähinnä laajasti vaeltavat kannat sekä hait ja rauskut) lausunto annetaan syksyn aikana. Tätä ehdotusta on lausunnon saamisen jälkeen tarvittaessa tarkistettava. Kuten edellä mainitaan, eräiden kantojen osalta lausuntoja käytetään apuna toteutettaessa hoitosuunnitelmia.
•Vaikutusten arviointi
Kalastusmahdollisuuksia koskevan asetuksen soveltamisala rajataan perussopimuksen 43 artiklan 3 kohdassa.
Ehdotuksessa pyritään välttämään lyhyen aikavälin ratkaisuja ja perustamaan päätökset mieluummin pitkän aikavälin kestävyyteen. Sen vuoksi ehdotuksessa otetaan huomioon sidosryhmien ja alueellisten neuvoa-antavien toimikuntien aloitteet, jos ICES ja/tai STECF on arvioinut ne myönteisiksi. Lisäksi YKP:n uudistusta koskeva komission ehdotus laadittiin asianmukaisesti vaikutustenarvioinnin (SEC(2011) 891) pohjalta, ja vaikutustenarvioinnin yhteydessä analysoitiin kestävän enimmäistuoton tavoite. Sen päätelmissä katsottiin, että tämä tavoite on tarpeellinen edellytys kestävyyden saavuttamiseksi ympäristön, talouden ja yhteiskunnallisten kysymysten osalta.
Alueellisiin kalastuksenhoitojärjestöihin liittyvien kalastusmahdollisuuksien ja kolmansien maiden kanssa yhteisten kalakantojen osalta tällä ehdotuksella pääasiassa pannaan täytäntöön kansainvälisesti sovitut toimenpiteet. Kaikkia kalastusmahdollisuuksien mahdollisten vaikutusten arviointiin liittyviä näkökohtia käsitellään valmisteltaessa ja käytäessä kansainvälisiä neuvotteluja, joissa sovitaan unionin kalastusmahdollisuuksista kolmansien osapuolten kanssa.
•Sääntelyn toimivuus ja yksinkertaistaminen
Ehdotuksella yksinkertaistetaan (unionin tai kansallisten) viranomaisten hallintomenettelyjä, erityisesti pyyntiponnistuksen hallinnointia koskevien vaatimusten osalta.
•Perusoikeudet
4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET
Ehdotetuilla toimenpiteillä ei ole vaikutuksia talousarvioon.
5.MUUT ASIAT
•Täytäntöönpanosuunnitelmat sekä seuranta-, arviointi- ja raportointijärjestelyt
Asetuksen säännökset pannaan täytäntöön ja sen noudattamista valvotaan voimassa olevan yhteisen kalastuspolitiikan mukaisesti.
2017/0287 (NLE)
Ehdotus
NEUVOSTON ASETUS
unionin vesillä ja unionin kalastusaluksiin tietyillä unionin ulkopuolisilla vesillä sovellettavien tiettyjen kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2018
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan 3 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)Perussopimuksen 43 artiklan 3 kohdassa määrätään, että neuvosto hyväksyy komission ehdotuksesta kalastusmahdollisuuksien vahvistamiseen ja jakamiseen liittyvät toimenpiteet.
(2)Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1380/2013 edellytetään, että säilyttämistoimenpiteet hyväksytään ottaen huomioon käytettävissä olevat tieteelliset, tekniset ja taloudelliset lausunnot, mukaan lukien tarvittaessa tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean (STECF) ja muiden neuvoa-antavien elinten laatimat kertomukset sekä neuvoa-antavien toimikuntien antamat lausunnot.
(3)Neuvoston tehtävänä on hyväksyä kalastusmahdollisuuksien vahvistamiseen ja jakamiseen liittyvät toimenpiteet sekä tarvittaessa tietyt niihin toiminnallisesti liittyvät edellytykset. Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 4 kohdan mukaisesti kalastusmahdollisuudet olisi määriteltävä kyseisen asetuksen 2 artiklan 2 kohdassa esitettyjen yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden mukaisesti. Kyseisen asetuksen 16 artiklan 1 kohdan mukaisesti kalastusmahdollisuudet olisi jaettava jäsenvaltioille siten, että taataan kunkin jäsenvaltion kalastustoiminnan suhteellinen vakaus kunkin kalakannan tai kalastuksen osalta.
(4)Suurimmat sallitut saaliit (total allowable catch, jäljempänä ’TAC’) olisi siten vahvistettava asetuksen (EU) N:o 1380/2013 mukaisesti ja saatavilla olevien tieteellisten lausuntojen perusteella, ottaen huomioon biologiset ja sosioekonomiset näkökohdat ja varmistaen eri kalastussektorien välinen oikeudenmukainen kohtelu sekä ottaen huomioon myös ne näkemykset, jotka on tuotu esiin sidosryhmien kuulemisissa, erityisesti neuvoa-antavien toimikuntien kanssa järjestetyissä kokouksissa.
(5)Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklassa tarkoitettu purkamisvelvoite otetaan käyttöön kalastuskohtaisesti. Kun tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvalla alueella harjoitettu kalastus on purkamisvelvoitteen alainen, kaikki kyseisessä kalastuksessa saadut saalisrajoitusten alaiset lajit olisi purettava aluksesta. Tammikuun 1 päivästä 2016 alkaen purkamisvelvoitetta sovelletaan kalastusta määrittäviin lajeihin. Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 2 kohdassa säädetään, että kun tiettyä kalakantaa koskeva purkamisvelvoite otetaan käyttöön, kalastusmahdollisuudet määritellään ottaen huomioon muutos, jonka myötä siirrytään kalastusmahdollisuuksien määrittelystä saaliin purkamisen perusteella kalastusmahdollisuuksien määrittelyyn saaliiden perusteella. Komissio on antanut jäsenvaltioiden yhteisten suositusten perusteella ja asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan mukaisesti delegoituja asetuksia, joissa vahvistetaan väliaikaisena toimenpiteenä ja enintään kolmen vuoden ajaksi erityisiä poisheittämissuunnitelmia valmistauduttaessa purkamisvelvoitteen täysimittaiseen täytäntöönpanoon.
(6)Purkamisvelvoitteen soveltamisalaan 1 päivästä tammikuuta 2018 alkaen kuuluvien lajien kantojen kalastusmahdollisuuksilla olisi korvattava aikaisemmat poisheitetyt saaliit, ja niiden olisi perustuttava tieteellisiin tietoihin ja lausuntoihin. Oikeudenmukaisen korvauksen varmistamiseksi niiden kalojen osalta, jotka aikaisemmin heitettiin pois ja jotka on 1 päivästä tammikuuta 2018 alkaen purettava aluksesta, olisi laskettava TACin lisäys seuraavan menetelmän mukaisesti: uusi purettujen saaliiden määrä lasketaan vähentämällä Kansainvälisen merentutkimusneuvoston (ICES) kokonaissaaliiden määrästä ne määrät, jotka edelleen heitetään pois purkamisvelvoitteen ollessa käytössä; sen jälkeen TACiin sovelletaan lisäystä, joka vastaa uuden lasketun purettujen saaliiden määrän ja aikaisemman ICESin purettujen saaliiden määrän välistä eroa.
(7)Ankeriaskannan osalta ICES suosittaa kaiken ihmisen toiminnan, virkistys- ja ammattikalastus mukaan luettuina, aiheuttaman kuolevuuden vähentämistä nollaan tai niin lähelle nollaa kuin mahdollista. Tätä suositusta olisi noudatettava kieltämällä kyseisen lajin kalastus Itämerellä, Kattegatissa, Skagerrakissa, Pohjanmerellä sekä Atlantin valtamerellä (unionin vedet).
(8)[Meribassia koskevat toimenpiteet vahvistetaan ICESiltä 24. lokakuuta 2017 saatavan lausunnon jälkeen.]
(9)Tiettyjen leveäsuisten rustokalojen (Elasmobranchii) eli haiden ja rauskujen TACit on viime vuosina vahvistettu nollatasolle, ja niiden yhteydessä on asetettu velvoite, jonka mukaan tahattomat saaliit on päästettävä välittömästi takaisin mereen. Erityiskohtelun syynä on kyseisten kantojen heikko suojelutilanne, ja koska niiden eloonjäämisaste on korkea, mereen takaisin päästäminen ei lisää kalastuskuolevuutta, vaan siitä katsotaan olevan hyötyä kyseisten lajien säilyttämiselle. Näiden lajien saaliit on pelagisessa kalastuksessa 1 päivästä tammikuuta 2015 alkaen kuitenkin aina purettava aluksesta, jollei niihin sovelleta jotakin asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklassa säädettyä poikkeusta purkamisvelvoitteesta. Mainitun asetuksen 15 artiklan 4 kohdan a alakohdassa sallitaan tällaiset poikkeukset sellaisten lajien osalta, joiden kalastus on kielletty ja jotka on määritelty kielletyiksi lajeiksi yhteisen kalastuspolitiikan alalla hyväksytyllä unionin säädöksellä. Siksi on aiheellista kieltää näiden lajien kalastus kyseessä olevilla alueilla.
(10)Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 4 kohdan mukaan yksittäisten monivuotisten suunnitelmien alaisten kantojen TACit olisi vahvistettava kyseisissä suunnitelmissa määriteltyjen sääntöjen mukaisesti. Näin ollen Englannin kanaalin länsiosan merianturan, Pohjanmeren punakampelan ja merianturan sekä Itä-Atlantin ja Välimeren tonnikalan TACit olisi laadittava seuraavissa säädöksissä vahvistettujen sääntöjen mukaisesti: neuvoston asetukset (EY) N:o 509/2007, (EY) N:o 676/2007 ja (EY) N:o 302/2009. Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2166/2005 etelänkummeliturskalle vahvistettuna tavoitteena on elvyttää kyseisen kannan biomassa turvallisten biologisten rajojen sisälle säilyttäen samalla yhdenmukaisuus tieteellisten tietojen kanssa. Tieteellisen lausunnon mukaisesti, kutevan kannan biomassaa koskevan lopullisen tiedon puuttuessa ja ottaen huomioon biologisesti turvallisten rajojen muutokset TAC on aiheellista vahvistaa kestävää enimmäistuottoa koskevan ICESin lausunnon perusteella, jotta voidaan edistää asetuksessa (EU) N:o 1380/2013 vahvistettujen yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden saavuttamista.
(11)Skotlannin länsipuolisen alueen sillikannan osalta ICES on äskettäin tehdyn vertailevan arvioinnin perusteella antanut lausunnon, joka koskee yhdistettyjä sillikantoja alueilla 6a, 7b ja 8c (Skotlannista länteen, Irlannista länteen). Lausunto kattaa kaksi erillistä TACia (toisen alueille 6aS, 7b ja 8c ja toisen alueille 5b, 6b ja 6aN). ICESin mukaan näille kannoille on laadittava elvytyssuunnitelma. Koska tieteellisen lausunnon mukaan pohjoisen kannan hoitosuunnitelmaa ei voida soveltaa yhdistettyihin kantoihin eikä erillisten kalastusmahdollisuuksien vahvistaminen näille kahdelle kannalle ole mahdollista, kaupallisesti hyödynnettävää näytteenotto-ohjelmaa varten vahvistetaan rajoitetun saaliin mahdollistava TAC.
(12)Jos kannoista ei ole riittäviä tai luotettavia tietoja kokoarvioiden tekemiseksi, kantojen hoitotoimenpiteissä ja TAC-tasoissa olisi noudatettava kalastuksenhoidon ennalta varautuvaa lähestymistapaa, sellaisena kuin se määritellään asetuksen (EU) N:o 1380/2013 4 artiklan 1 kohdan 8 alakohdassa, ottaen samalla huomioon kantakohtaiset tekijät, erityisesti saatavilla olevat tiedot kantojen kehittymissuuntauksista sekä sekakalastukseen liittyvät näkökohdat.
(13)Neuvoston asetuksella (EY) N:o 847/96 otettiin käyttöön TACien vuosittaiseen hallinnoimiseen liittyviä lisäedellytyksiä, mukaan lukien 3 ja 4 artiklan mukaiset varo-TACeja ja analyyttisiä TACeja koskevat joustosäännökset. Kyseisen asetuksen 2 artiklan mukaan neuvosto päättää TACeja vahvistettaessa kannoista, joihin 3 tai 4 artiklaa ei sovelleta, käyttäen perustana erityisesti kantojen biologista tilannetta. Sittemmin otettiin asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdalla käyttöön kaikkia purkamisvelvoitteen alaisia kantoja koskeva vuotuinen joustomekanismi. Jotta vältettäisiin liiallinen jousto, joka heikentäisi meren elollisten luonnonvarojen järkiperäisen ja vastuullisen hyödyntämisen periaatetta, haittaisi yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden saavuttamista ja heikentäisi kantojen biologista tilannetta, olisi sen vuoksi vahvistettava, että asetuksen (EY) N:o 847/96 3 ja 4 artiklaa sovelletaan analyyttisiin TACeihin vain siinä tapauksessa, ettei asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdassa säädettyä vuosittaista joustomahdollisuutta käytetä.
(14)Kun johonkin kantaan liittyvä TAC myönnetään ainoastaan yhdelle jäsenvaltiolle, on aiheellista valtuuttaa kyseinen jäsenvaltio perussopimuksen 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti määrittelemään kyseisen TACin taso. Olisi annettava säännöksiä, joilla varmistetaan, että asianomainen jäsenvaltio toimii TACin tasoa vahvistaessaan tavalla, joka on täysin yhdenmukainen yhteisen kalastuspolitiikan periaatteiden ja sääntöjen kanssa.
(15)On tarpeen vahvistaa vuoden 2018 pyyntiponnistuksen enimmäismäärät asetuksen (EY) N:o 509/2007 5 artiklan, asetuksen (EY) N:o 676/2007 9 artiklan ja asetuksen (EY) N:o 302/2009 5 ja 9 artiklan mukaisesti.
(16)Tiettyjen lajien, kuten tiettyjen hailajien, osalta jopa rajoitettu kalastustoiminta voisi vaarantaa vakavasti niiden säilymisen. Tällaisten lajien kalastusmahdollisuuksia olisi sen vuoksi rajoitettava kattavasti asettamalla kyseisten lajien yleinen pyyntikielto.
(17)Quitossa 3–9 päivänä marraskuuta 2014 pidetyssä muuttavien luonnonvaraisten eläinten suojelemista koskevan yleissopimuksen sopimuspuolten yhdennessätoista kokouksessa useita lajeja lisättiin yleissopimuksen liitteiden I ja II suojeltujen lajien luetteloihin, ja lisäykset tulivat voimaan 8 päivänä helmikuuta 2015. Tästä syystä on aiheellista säätää kyseisten lajien suojelusta kaikilla vesillä pyytävien unionin kalastusalusten ja unionin vesillä pyytävien unionin ulkopuolisten alusten osalta.
(18)Tässä asetuksessa vahvistettujen, unionin kalastusalusten käytettävissä olevien kalastusmahdollisuuksien käyttöön sovelletaan neuvoston asetusta (EY) N:o 1224/2009 ja erityisesti sen 33 artiklaa, joka koskee saaliiden ja pyyntiponnistuksen kirjaamista, ja 34 artiklaa, joka koskee tietojen ilmoittamista kalastusmahdollisuuksien käyttämisestä loppuun. Sen vuoksi on tarpeen täsmentää koodit, joita jäsenvaltioiden on käytettävä lähettäessään komissiolle tietoja tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien kantojen puretuista saaliista.
(19)ICESin lausunnon mukaisesti on aiheellista säilyttää erityinen järjestelmä, joka koskee tuulenkalan ja sen kanssa saatujen sivusaaliiden hoitamista ICES-alueilla 2a ja 3a ja ICES-suuralueella 4 sijaitsevilla unionin vesillä. Koska ICESin tieteellisen lausunnon odotetaan olevan saatavilla vasta helmikuussa 2018, on aiheellista vahvistaa tämän kannan TACit ja kiintiöt väliaikaisesti nollaksi, kunnes kyseinen lausunto on annettu.
(20)Norjan ja Färsaarten kanssa tehdyissä kalastussuhteita koskevissa sopimuksissa tai pöytäkirjoissa määrätyn menettelyn mukaisesti unioni on neuvotellut kalastusoikeuksista näiden kumppanien kanssa. Grönlannin kanssa tehdyssä kalastussuhteita koskevassa sopimuksessa ja pöytäkirjassa määrätyn menettelyn mukaisesti sekakomitea on vahvistanut unionin käytettävissä olevien kalastusmahdollisuuksien tason Grönlannin vesillä vuonna 2018. Sen vuoksi on tarpeen sisällyttää kyseiset kalastusmahdollisuudet tähän asetukseen. [Johdantokappaletta tarkistetaan sen jälkeen, kun neuvottelut on käyty.]
(21)Koillis-Atlantin kalastuskomissio (NEAFC) hyväksyi vuoden 2017 vuosikokouksessaan Irmingerinmeren kahta punasimppukantaa koskevat säilyttämistoimenpiteet. Nämä toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin lainsäädäntöä [Johdanto-osan kappaletta tarkistetaan vuosikokouksen jälkeen].
(22)Kansainvälinen Atlantin tonnikalojen suojelukomissio (ICCAT) hyväksyi vuoden 2017 vuosikokouksessaan Pohjois-Atlantin valkotonnikalan ja Etelä-Atlantin valkotonnikalan sekä Pohjois-Atlantin miekkakalan ja Etelä-Atlantin miekkakalan TACien ja kiintiöiden jatkamisen sekä keltaevätonnikalan TACin jatkamisen. Lisäksi se myös asetti saalisrajoituksen Pohjois-Atlantin sinihaille, Itä-Atlantin purjekaloille ja Länsi-Atlantin purjekaloille, TACin Välimeren miekkakalalle ja vahvisti vuodelle 2018 tonnikalan ja isosilmätonnikalan aikaisemmin asetetut TACit ja kiintiöt. ICCAT vahvisti vuodelle 2018 sinimarliinin ja valkomarliinin aikaisemmin asetetut TACit ja hyväksyi EU:n ehdottaman takaisinmaksusuunnitelman Espanjan vuosina 2014 ja 2015 harjoittaman liikakalastuksen vuoksi. Kuten jo nyt on tilanne tonnikalakannan osalta, on aiheellista soveltaa kaikkien muiden ICCAT-kantojen virkistyskalastuksessa saataviin saaliisiin kyseisen järjestön hyväksymiä saalisrajoituksia. Lisäksi isosilmätonnikalaa ICCAT-yleissopimusalueella kalastaviin unionin kalastusaluksiin, joiden suurin pituus on vähintään 20 metriä, olisi sovellettava ICCATin suosituksessaan 15-01 hyväksymiä kapasiteettirajoituksia. Kaikki nämä toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin lainsäädäntöä [Johdanto-osan kappaletta tarkistetaan vuosikokouksen jälkeen].
(23)Etelämantereen meren elollisten luonnonvarojen säilyttämistä käsittelevän toimikunnan (CCAMLR) osapuolet hyväksyivät vuonna 2016 pidetyssä 35. vuosikokouksessaan saalisrajoitukset sekä kohde- että sivusaalislajeille kausiksi 2016–2016 ja 2017–2018. Kyseisen kiintiön käyttö vuonna 2016 olisi otettava huomioon vahvistettaessa kalastusmahdollisuuksia vuodeksi 2017 [Johdanto-osan kappaletta tarkistetaan vuosikokouksen jälkeen].
(24)Intian valtameren tonnikalatoimikunta (IOTC) hyväksyi vuonna 2016 pidetyssä vuosikokouksessaan saalisrajoitukset keltaevätonnikalalle (Thunnus albacares). Se hyväksyi myös toimenpiteen, jolla vähennetään kalojen yhteenkokoamiseen käytettävien välineiden käyttöä ja rajoitetaan huoltoalusten käyttöä. Koska huoltoalusten toiminta ja kalojen yhteenkokoamiseen käytettävien välineiden käyttö ovat erottamaton osa kuorenuotta-alusten pyyntiponnistusta, toimenpide olisi saatettava osaksi unionin lainsäädäntöä [Johdanto-osan kappaletta tarkistetaan vuosikokouksen jälkeen].
(25)Eteläisen Tyynenmeren alueellisen kalastusjärjestön (SPRFMO) vuosikokous pidetään 30 päivän tammikuuta ja 3 päivän helmikuuta 2018 välisenä aikana. On aiheellista, että SPRFMO-yleissopimusalueella tällä hetkellä sovellettavia toimenpiteitä jatketaan väliaikaisesti, kunnes vuosikokous on pidetty.
(26)Amerikan trooppisten tonnikalojen suojelukomissio (IATTC) hyväksyi vuoden 2017 vuosikokouksessaan keltaevätonnikalaa, isosilmätonnikalaa ja boniittia koskevan säilyttämistoimenpiteen vuosiksi 2018–2020 ja muutti kyseisten lajien nykyistä, vuonna 2017 sovellettavaa säilytystoimenpidettä. Nämä toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin lainsäädäntöä.
(27)Kaakkois-Atlantin kalatalousjärjestö (SEAFO) hyväksyi vuoden 2016 vuosikokouksessaan säilyttämistoimenpiteenä hammaskalan, syvänmerenpunataskuravun, limapäiden ja haarniskapäiden kaksivuotiset TACit. Lisäksi hyväksyttiin keltaroussin kaksivuotinen TAC alueelle B1, kun taas kyseisen lajin TAC SEAFO-yleissopimusalueen muissa osissa rajattiin yksivuotiseksi. Tällä hetkellä sovellettavat SEAFOn hyväksymät kalastusmahdollisuuksien jakamista koskevat toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin lainsäädäntöä [Johdanto-osan kappaletta tarkistetaan vuosikokouksen jälkeen].
(28)Länsi- ja Keski-Tyynenmeren kalastuskomissio (WCPFC) vahvisti 13. vuosikokouksessaan nykyisin voimassa olevat säilyttämis- ja hoitotoimenpiteet. Näiden toimenpiteiden täytäntöönpanoa osana unionin lainsäädäntöä olisi jatkettava [Johdanto-osan kappaletta tarkistetaan vuosikokouksen jälkeen].
(29)Luoteis-Atlantin kalastusjärjestö (NAFO) hyväksyi vuonna 2017 pidetyssä 39. vuosikokouksessaan joitakin eräiden kantojen vuoden 2018 kalastusmahdollisuuksia NAFO-yleissopimusalueen suuralueilla 1–4. Nämä toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin lainsäädäntöä.
(30)Välimeren yleinen kalastuskomissio (GFCM) hyväksyi vuonna 2016 pidetyssä 40. vuosikokouksessaan tietyille pienille pelagisille lajeille saalis- ja pyyntiponnistusrajoituksia vuosiksi 2017 ja 2018 GFCM-sopimusalueen maantieteellisillä osa-alueilla 17 ja 18 (Adrianmeri). Nämä toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin lainsäädäntöä. Liitteessä IL esitetyt enimmäissaalisrajoitukset on vahvistettu vain yhden vuoden ajaksi ja rajoittamatta mahdollisia muita tulevaisuudessa toteutettavia toimenpiteitä ja mahdollisia jäsenvaltioiden välillä sovellettavia jakojärjestelyjä.
(31)Ottaen huomioon Slovenian laivaston erityispiirteet ja sen vähäinen vaikutus pienten pelagisten lajien kantoihin on aiheellista säilyttää nykyiset kalastustavat ja varmistaa Slovenian laivaston pääsy vähimmäismäärään pieniä pelagisia lajeja.
(32)Asianomaiset alueelliset kalastuksenhoitojärjestöt hyväksyvät vuoden lopussa joitakin kansainvälisiä toimenpiteitä, joilla annetaan unionille kalastusmahdollisuuksia tai rajoitetaan niitä ja joita aletaan soveltaa ennen tämän asetuksen voimaantuloa. Sen vuoksi on tarpeen, että säännöksiä, joilla kyseiset toimenpiteet saatetaan osaksi unionin lainsäädäntöä, sovelletaan taannehtivasti. Etenkin, koska CCAMLR-yleissopimusalueen kalastuskausi alkaa 1 päivänä joulukuuta ja päättyy 30 päivänä marraskuuta, ja niin ollen tietyt kalastusmahdollisuudet tai -kiellot CCAMLR-yleissopimusalueella vahvistetaan 1 päivänä joulukuuta 2017 alkavaksi ajanjaksoksi, on paikallaan, että tämän asetuksen asianomaisia säännöksiä sovelletaan kyseisestä päivästä alkaen. Tällainen taannehtiva soveltaminen ei loukkaa luottamuksensuojan periaatetta, koska CCAMLR:n jäsenet eivät saa kalastaa CCAMLR-yleissopimusalueella ilman lupaa.
(33)Siltä osin, kuin kyse on lumitaskuravun kalastusmahdollisuuksista Huippuvuorten ympäristössä, vuoden 1920 Pariisin sopimuksessa myönnetään kaikille sopimuspuolille yhtäläinen ja syrjimätön pääsy luonnonvaroihin, myös kalastuksen osalta. Unionin näkemys kyseisestä pääsystä lumitaskuravun kalastukseen Huippuvuoria ympäröivällä mannerjalustalla on esitetty Norjalle osoitetussa 25 päivänä lokakuuta 2016 päivätyssä verbaalinootissa, joka koskee erästä Norjan asetusta lumitaskuravun kalastuksesta sille kuuluvalla mannerjalustalla. Unionin näkemyksen mukaan kyseisessä asetuksessa jätetään ottamatta huomioon Pariisin sopimuksen erityismääräykset ja erityisesti sen 2 ja 3 artiklan määräykset. Sen varmistamiseksi, että lumitaskuravun hyödyntäminen Huippuvuorten alueella saatetaan johdonmukaiseksi niiden syrjimättömien hoitosääntöjen kanssa, jotka Norjalla, jonka suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan alue kuuluu kyseisen sopimuksen asettamissa rajoissa, on oikeus asettaa, on aiheellista vahvistaa niiden alusten lukumäärä, joilla on lupa harjoittaa kyseistä kalastusta. Tällaisten kalastusmahdollisuuksien jakaminen jäsenvaltioiden kesken rajoitetaan vuoteen 2018. On muistettava, että ensisijainen vastuu sovellettavan lainsäädännön noudattamisen varmistamisesta kuuluu lippujäsenvaltioille. [Johdanto-osan kappaletta tarkistetaan mahdollinen kehitys huomioon ottaen].
(34)Venezuelan bolivariaaniselle tasavallalle osoitetun, kalastusmahdollisuuksien myöntämistä unionin vesillä Venezuelan bolivariaanisen tasavallan lipun alla purjehtiville kalastusaluksille Ranskan Guayanan edustalla sijaitsevalla talousvyöhykkeellä koskevan unionin julkilausuman mukaisesti on tarpeen vahvistaa Venezuelan käytettävissä olevat napsijoiden kalastusmahdollisuudet unionin vesillä.
(35)Koska tiettyjä määräyksiä sovelletaan jatkuvasti ja jotta vältettäisiin oikeudellinen epävarmuus vuoden 2017 lopun ja kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2018 annettavan asetuksen voimaantulopäivän välisenä aikana, on aiheellista säätää, että kieltoja ja kalastuskieltokausia koskevia säännöksiä sovelletaan edelleen vuoden 2019 alussa, kunnes kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2019 annettava asetus tulee voimaan.
(36)Jotta voidaan varmistaa yhdenmukaiset edellytykset myönnettäessä yksittäiselle jäsenvaltiolle lupa hallinnoida sille myönnettyä pyyntiponnistusta kilowattipäiviin perustuvalla järjestelmällä, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Tätä valtaa olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 mukaisesti.
(37)Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa, joka koskee ylimääräisten merelläolopäivien myöntämistä kalastustoiminnan pysyvää lopettamista ja tieteellisen tarkkailijajärjestelmän kattavuuden parantamista varten sekä laskentataulukkojen vahvistamista jäsenvaltion lipun alla purjehtivien kalastusalusten välistä merelläolopäivien siirtämistä koskevien tietojen keruuta ja toimittamista varten.
(38)Kalastustoiminnan keskeytymisen välttämiseksi ja unionin kalastajien toimeentulon turvaamiseksi tätä asetusta olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2018 lukuun ottamatta pyyntiponnistusrajoituksia koskevia säännöksiä, joita olisi sovellettava 1 päivästä helmikuuta 2018, ja joitakin tiettyihin alueisiin sovellettavia säännöksiä, joilla olisi oltava erityinen soveltamispäivä. Asian kiireellisyyden vuoksi tämän asetuksen olisi tultava voimaan välittömästi sen jälkeen, kun se on julkaistu.
(39)Kalastusmahdollisuuksia käytettäessä olisi kaikilta osin noudatettava sovellettavaa unionin lainsäädäntöä,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
I OSASTO
YLEISET SÄÄNNÖKSET
1 artikla
Kohde
1.Tässä asetuksessa vahvistetaan unionin vesillä ja tietyillä unionin ulkopuolisilla vesillä unionin kalastusalusten käytettävissä olevien tiettyjen kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuudet.
2.Edellä 1 kohdassa tarkoitettuihin kalastusmahdollisuuksiin kuuluvat seuraavat:
a)saalisrajoitukset vuodeksi 2018 ja, jos tässä asetuksessa niin täsmennetään, vuodeksi 2019;
b)1 päivän helmikuuta 2018 ja 31 päivän tammikuuta 2019 väliseksi ajaksi asetetut pyyntiponnistusrajoitukset, jollei 25, 26 tai 38 artiklassa taikka liitteessä II E vahvisteta muita ajanjaksoja, sekä kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitetuilla välineillä tapahtuvaa kalastusta koskevat pyyntiponnistusrajoitukset;
c)tiettyjen CCAMLR-yleissopimusalueen kantojen kalastusmahdollisuudet 1 päivän joulukuuta 2017 ja 30 päivän marraskuuta 2018 väliseksi ajaksi;
d)tiettyjen kantojen kalastusmahdollisuudet 27 artiklassa määritellyllä IATTC-yleissopimusalueella vuosiksi 2017 ja 2018 kyseisessä artiklassa vahvistettuina ajanjaksoina.
2 artikla
Soveltamisala
1.Tätä asetusta sovelletaan seuraaviin aluksiin:
a)unionin kalastusalukset;
b)kolmansien maiden alukset unionin vesillä.
2.Tätä asetusta sovelletaan myös virkistyskalastukseen, jos se mainitaan nimenomaisesti asiaa koskevissa säännöksissä.
3 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1380/2013 4 artiklassa tarkoitettuja määritelmiä. Lisäksi tässä asetuksessa tarkoitetaan
a)’kolmannen maan aluksella’ kolmannen maan lipun alla purjehtivaa ja kolmannessa maassa rekisteröityä kalastusalusta;
b)’virkistyskalastuksella’ muuta kuin kaupallista kalastustoimintaa, jossa meren elollisia vesiluonnonvaroja hyödynnetään virkistys-, matkailu- tai urheilutarkoituksiin;
c)’kansainvälisillä vesillä’ vesialueita, jotka eivät kuulu minkään valtion suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan;
d)’suurimmalla sallitulla saaliilla’ (TAC)
i)asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklassa tarkoitetun purkamisvelvoitteen alaisissa kalastuksissa kalojen määrää, joka kustakin kannasta voidaan pyytää vuosittain;
ii)kaikissa muissa kalastuksissa kalojen määrää, joka kustakin kannasta voidaan purkaa aluksesta vuosittain;
e)’kiintiöllä’ unionille, jäsenvaltiolle tai kolmannelle maalle myönnettyä osuutta TACista;
f)’analyyttisillä arvioinneilla’ kalakannan kehityssuunnan määrällisiä arviointeja sellaisten kalakannan biologista tilannetta ja hyödyntämistä koskevien tietojen perusteella, jotka tieteellinen tarkastelu on osoittanut riittävän laadukkaiksi, jotta tulevaisuuden saalismäärävaihtoehdoista voidaan antaa tieteellinen lausunto;
g)’silmäkoolla’ komission asetuksen (EY) N:o 517/2008 mukaisesti määritettyä kalaverkkojen silmäkokoa;
h)’unionin kalastusalusrekisterillä’ rekisteriä, jonka komissio on perustanut asetuksen (EU) N:o 1380/2013 24 artiklan 3 kohdan mukaisesti;
i)’kalastuspäiväkirjalla’ asetuksen (EY) N:o 1224/2009 14 artiklassa tarkoitettua päiväkirjaa.
4 artikla
Kalastusalueet
Tässä asetuksessa tarkoitetaan
a)’ICES-alueilla’ (Kansainvälinen merentutkimusneuvosto) asetuksen (EY) N:o 218/2009 liitteessä III täsmennettyjä maantieteellisiä alueita;
b)’Skagerrakilla’ maantieteellistä aluetta, joka rajoittuu lännessä linjaan Hanstholmin majakasta Lindesnesin majakkaan ja etelässä linjaan Skagenin majakasta Tistlarnan majakkaan ja linjaan tästä pisteestä lähimpään pisteeseen Ruotsin rannikolla;
c)’Kattegatilla’ maantieteellistä aluetta, joka rajoittuu pohjoisessa linjaan Skagenin majakasta Tistlarnan majakkaan ja tästä pisteestä lähimpään pisteeseen Ruotsin rannikolla sekä etelässä linjaan Hasenørestä Gnibens Spidsiin, Korshagesta Spodsbjergiin ja Gilbjerg Hovedista Kulleniin;
d)’ICES -suuralueen 7 toiminnallisella yksiköllä 16’ maantieteellistä aluetta, joka jää seuraavien peräkkäisten pisteiden kautta kulkevien loksodromien sisäpuolelle:
–53° 30' N 15° 00' W,
–53° 30' N 11° 00' W,
–51° 30' N 11° 00' W,
–51° 30' N 13° 00' W,
–51° 00' N 13° 00' W,
–51° 00' N 15° 00' W,
–53° 30' N 15° 00' W;
e)’ICES-alueen 9a toiminnallisella yksiköllä 26’ maantieteellistä aluetta, joka jää seuraavien peräkkäisten pisteiden kautta kulkevien loksodromien sisäpuolelle:
–43° 00' N 8° 00' W,
–43° 00' N 10° 00' W,
–42° 00' N 10° 00' W,
–42° 00' N 8° 00' W;
f)’ICES-alueen 9a toiminnallisella yksiköllä 27’ maantieteellistä aluetta, joka jää seuraavien peräkkäisten pisteiden kautta kulkevien loksodromien sisäpuolelle:
–42° 00' N 8° 00' W,
–42° 00' N 10° 00' W,
–38° 30' N 10° 00' W,
–38° 30' N 9° 00' W,
–40° 00' N 9° 00' W,
–40° 00' N 8° 00' W;
g)’Cádizinlahdella’ pituuspiirin 7° 23′ 48″ W itäpuolella sijaitsevaa osaa ICES-alueesta 9a;
h)’CECAF-alueilla’ (Itäisen Keski-Atlantin kalastuskomitea) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 216/2009 liitteessä II täsmennettyjä maantieteellisiä alueita;
i)’NAFO-alueilla’ (Koillis-Atlantin kalastuskomitea) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 217/2009 liitteessä III täsmennettyjä maantieteellisiä alueita;
j)’SEAFO-yleissopimusalueella’ (Kaakkois-Atlantin kalastusjärjestö) kalavarojen säilyttämisestä ja hoidosta Kaakkois-Atlantilla tehdyssä yleissopimuksessa määriteltyä maantieteellistä aluetta;
k)’ICCAT-yleissopimusalueella’ (Kansainvälinen Atlantin tonnikalojen suojelukomissio) Atlantin tonnikalojen suojelusta tehdyssä kansainvälisessä yleissopimuksessa määriteltyä maantieteellistä aluetta;
l)’CCAMLR-yleissopimusalueella’ (Etelämantereen meren elollisten luonnonvarojen säilyttämistä koskeva toimikunta) asetuksen (EY) N:o 601/2004 2 artiklan a alakohdassa määriteltyä maantieteellistä aluetta;
m)’IATTC-yleissopimusalueella’ (Amerikan trooppisten tonnikalojen suojelukomissio) Amerikan yhdysvaltojen ja Costa Rican tasavallan välisellä vuoden 1949 yleissopimuksella perustetun Amerikan trooppisten tonnikalojen suojelukomission vahvistamista koskevassa yleissopimuksessa määriteltyä maantieteellistä aluetta;
n)’IOTC-yleissopimusalueella’ (Intian valtameren tonnikalatoimikunta) Intian valtameren tonnikalatoimikunnan perustamista koskevassa sopimuksessa määriteltyä maantieteellistä aluetta;
o)’SPRFMO-yleissopimusalueella’ (Eteläisen Tyynenmeren alueellinen kalastusjärjestö) aavan meren kalavarojen säilyttämistä ja hoitoa Etelä-Tyynellämerellä koskevassa yleissopimuksessa määriteltyä maantieteellistä aluetta;
p)’WCPFC-yleissopimusalueella’ (Länsi- ja Keski-Tyynenmeren kalastuskomissio) laajasti vaeltavien kalakantojen säilyttämistä ja hoitoa Länsi- ja Keski-Tyynellämerellä koskevassa yleissopimuksessa määriteltyä maantieteellistä aluetta;
q)’GFCM-alueen (Välimeren yleinen kalastuskomissio) maantieteellisillä osa-alueilla’ Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1343/2011 liitteessä I määriteltyjä alueita;
r)’Beringinmeren aavalla merellä’ Beringinmerellä olevaa aavan meren maantieteellistä aluetta, joka sijaitsee yli 200 meripeninkulman etäisyydellä perusviivoista, joista Beringinmeren rannikkovaltioiden aluemeren leveys mitataan;
s)’IATTC:n ja WCPFC:n päällekkäisalueella’ seuraavien rajaamaa maantieteellistä aluetta:
–pituuspiiri 150° W,
–pituuspiiri 130° W,
–leveyspiiri 4° S,
–leveyspiiri 50° S.
II OSASTO
UNIONIN KALASTUSALUSTEN KALASTUSMAHDOLLISUUDET
I luku
Yleiset säännökset
5 artikla
TACit ja niiden jakaminen
1.Unionin kalastusalusten TACit unionin vesillä tai tietyillä unionin ulkopuolisilla vesillä ja näiden TACien jakaminen jäsenvaltioiden kesken sekä tapauksen mukaan niihin toiminnallisesti liittyvät edellytykset vahvistetaan liitteessä I.
2.Unionin kalastusaluksilla on oikeus kalastaa liitteessä I säädettyjen TACien rajoissa Färsaarten, Grönlannin, Islannin ja Norjan kalastusta koskevaan lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä sekä Jan Mayenin ympärillä sijaitsevalla kalastusalueella tämän asetuksen 14 artiklassa ja liitteessä III sekä neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1006/2008 ja sen täytäntöönpanosäännöksissä säädetyin edellytyksin.
6 artikla
Jäsenvaltioiden määrittämät TACit
1.Asianomaisten jäsenvaltioiden on määritettävä tiettyjen kalakantojen TACit. Kyseiset kannat yksilöidään liitteessä I.
2.Jäsenvaltioiden määrittämien TACien on
a)oltava yhteisen kalastuspolitiikan periaatteiden ja sääntöjen, erityisesti kalakannan kestävän hyödyntämisen periaatteen mukaisia; ja
b)johdettava
i)suurimmalla mahdollisella todennäköisyydellä kannan hyödyntämiseen kestävän enimmäistuoton mukaisesti vuodesta 2018 alkaen, jos analyyttisia arvioita on saatavilla;
ii)kannan hyödyntämiseen kalastuksenhoidon ennalta varautuvan lähestymistavan mukaisesti, jos analyyttisia arvioita ei ole saatavilla tai ne ovat puutteellisia.
3.Kunkin asianomaisen jäsenvaltion on viimeistään 15 päivänä maaliskuuta 2018 esitettävä komissiolle seuraavat tiedot:
a)hyväksytyt TACit;
b)asianomaisen jäsenvaltion keräämät ja arvioimat tiedot, joihin hyväksytyt TACit perustuvat;
c)yksityiskohtaiset tiedot siitä, miten hyväksytyt TACit noudattavat 2 kohtaa.
7 artikla
Saaliiden ja sivusaaliiden aluksesta purkamista koskevat edellytykset
1.Saaliit, joihin ei sovelleta asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklassa vahvistettua purkamisvelvoitetta, saa pitää aluksella tai purkaa aluksesta ainoastaan, jos
a)saaliit on pyydetty sellaisen jäsenvaltion lipun alla purjehtivilla aluksilla, jolla on kiintiö, eikä tämä kiintiö ole täyttynyt; tai
b)saaliit ovat osa unionin kiintiötä, jota ei ole jaettu jäsenvaltioiden kesken kiintiöiksi, eikä tämä unionin kiintiö ole täyttynyt.
2.Muiden kuin kohdelajien kannat, jotka ovat asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 8 kohdassa tarkoitetuissa turvallisissa biologisissa rajoissa, yksilöidään tämän asetuksen liitteessä I, mainitussa artiklassa säädetyn, saaliiden lukemista asianomaisiin kiintiöihin koskevan poikkeuksen soveltamiseksi.
8 artikla
Pyyntiponnistusrajoitukset
Tämän asetuksen 1 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen ajanjaksojen osalta on sovellettava seuraavia pyyntiponnistusta koskevia rajoituksia:
a)ICES-suuralueen 4 punakampela- ja merianturakantojen hoidossa sovelletaan liitettä II A;
b)ICES-alueiden 8c ja 9a, Cádizinlahtea lukuun ottamatta, kummeliturskan ja keisarihummerin elvyttämisessä sovelletaan liitettä II B;
c)ICES-alueen 7e merianturakannan hoidossa sovelletaan liitettä II C.
9 artikla
Meribassin kalastusta koskevat toimenpiteet
[Meribassia koskevat toimenpiteet vahvistetaan ICESiltä 24 päivänä lokakuuta 2017 saatavan lausunnon jälkeen.]
10 artikla
Kalastusmahdollisuuksien jakamista koskevat erityiset säännökset
1.Tässä asetuksessa vahvistettu kalastusmahdollisuuksien jakaminen jäsenvaltioiden kesken ei rajoita seuraavien soveltamista:
a)asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 8 kohdan mukaisesti tehtävät vaihdot;
b)asetuksen (EY) N:o 1224/2009 37 artiklan mukaisesti tehtävät vähennykset ja uudelleen jakamiset;
c)asetuksen (EY) N:o 1006/2008 10 artiklan 4 kohdan mukaisesti tehtävät uudelleen jakamiset;
d)asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklan ja asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdan mukaisesti sallittavat saaliiden lisäpurkamiset;
e)asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklan ja asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdan mukaisesti pidätettävät määrät;
f)asetuksen (EY) N:o 1224/2009 105, 106 ja 107 artiklan mukaisesti tehtävät vähennykset;
g)tämän asetuksen 15 artiklan mukaiset kiintiön siirrot ja vaihdot;
2.Kannat, joihin sovelletaan varo-TACeja tai analyyttisiä TACeja, yksilöidään tämän asetuksen liitteessä I asetuksessa (EY) N:o 847/96 säädettyä TACien ja kiintiöiden vuosittaista hallinnoimista varten.
3.Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa sovelletaan kantoihin, joihin sovelletaan varo-TACia, ja mainitun asetuksen 3 artiklan 2 ja 3 kohtaa sekä 4 artiklaa sovelletaan kantoihin, joihin sovelletaan analyyttistä TACia, jollei tämän asetuksen liitteessä I toisin säädetä.
4.Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 ja 4 artiklaa ei sovelleta silloin, kun jäsenvaltio käyttää asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdassa säädettyä vuosittaista joustomahdollisuutta.
11 artikla
Kalastuskieltokaudet
1.On kiellettyä kalastaa tai pitää aluksella Porcupinematalikolla 1 päivän toukokuuta ja 31 päivän toukokuuta 2018 välisenä aikana seuraavia lajeja: turska, lasikampelat, merikrotit, kolja, valkoturska, kummeliturska, keisarihummeri, punakampela, lyyraturska, seiti, rauskut, meriantura, keila, tylppäpyrstömolva, molva ja piikkihai.
Tämän kohdan soveltamiseksi Porcupinematalikolla tarkoitetaan maantieteellistä aluetta, joka jää seuraavien peräkkäisten pisteiden kautta kulkevien loksodromien sisäpuolelle:
Piste
|
Leveyspiiri
|
Pituuspiiri
|
1
|
52° 27' N
|
12° 19' W
|
2
|
52° 40' N
|
12° 30' W
|
3
|
52° 47' N
|
12° 39,600' W
|
4
|
52° 47' N
|
12° 56' W
|
5
|
52° 13,5' N
|
13° 53,830' W
|
6
|
51° 22' N
|
14° 24' W
|
7
|
51° 22' N
|
14° 03' W
|
8
|
52° 10' N
|
13° 25' W
|
9
|
52° 32' N
|
13° 07,500' W
|
10
|
52° 43' N
|
12° 55' W
|
11
|
52° 43' N
|
12° 43' W
|
12
|
52° 38,800' N
|
12° 37' W
|
13
|
52° 27' N
|
12° 23' W
|
14
|
52° 27' N
|
12° 19' W
|
Ensimmäisestä alakohdasta poiketen kulku Porcupinematalikon kautta niin, että aluksella on kyseisessä kohdassa tarkoitettua lajia, on sallittua asetuksen (EY) N:o 1224/2009 50 artiklan 3, 4 ja 5 kohdan mukaisesti.
2.Pohjatroolilla, nuotalla tai vastaavalla vedettävällä pyydyksellä, jonka silmäkoko on alle 16 mm, harjoitettava tuulenkalan kaupallinen kalastus kielletään ICES-alueilla 2a ja 3a ja ICES-suuralueella 4 1 päivän tammikuuta ja 31 päivän maaliskuuta 2018 sekä 1 päivän elokuuta ja 31 päivän joulukuuta 2018 väliseksi ajaksi.
Ensimmäisessä alakohdassa esitettyä kieltoa sovelletaan myös kolmansien maiden aluksiin, joilla on lupa pyytää tuulenkalaa ja sen kanssa saatuja sivusaaliita ICES-suuralueella 4 sijaitsevilla unionin vesillä.
12 artikla
Kiellot
1.Kielletään unionin kalastusaluksia pyytämästä, pitämästä aluksella, jälleenlaivaamasta ja purkamasta seuraavia lajeja:
(a)ankerias (Anguilla anguilla), joka on kokonaispituudeltaan vähintään 12 cm, ICES-alueella sijaitsevilla unionin vesillä sekä Itämerellä;
(b)kynsirausku (Amblyraja radiata) ICES-alueilla 2a, 3a ja 7d ja ICES-suuralueella 4 sijaitsevilla unionin vesillä;
(c)valkohai (Carcharodon carcharias) kaikilla vesillä;
(d)suomupistinhai (Centrophorus squamosus) ICES-alueella 2a ja -suuralueella 4 sijaitsevilla unionin vesillä sekä ICES-suuralueilla 1 ja 14 sijaitsevilla unionin ja kansainvälisillä vesillä;
(e)ruskosusihai (Centroscymnus coelolepis) ICES-alueella 2a ja -suuralueella 4 sijaitsevilla unionin vesillä sekä ICES-suuralueilla I ja 14 sijaitsevilla unionin ja kansainvälisillä vesillä;
(f)jättiläishai (Cetorhinus maximus) kaikilla vesillä;
(g)leijahai (Dalatias licha) ICES-alueella 2a ja -suuralueella 4 sijaitsevilla unionin vesillä sekä ICES-suuralueilla 1 ja 14 sijaitsevilla unionin ja kansainvälisillä vesillä;
(h)lattahai (Deania calcea) ICES-alueella 2a ja -suuralueella 4 sijaitsevilla unionin vesillä sekä ICES-suuralueilla 1 ja 14 sijaitsevilla unionin ja kansainvälisillä vesillä;
(i)silorausku (Dipturus batis) -kompleksi (Dipturus cf. flossada ja Dipturus cf. intermedia) ICES-alueella 2a ja ICES-suuralueilla 3, 4, 6, 7, 8, 9 ja 10 sijaitsevilla unionin vesillä;
(j)isovalohai (Etmopterus princeps) ICES-alueella 2a ja -suuralueella 4 sijaitsevilla unionin vesillä sekä ICES-suuralueilla 1 ja 14 sijaitsevilla unionin ja kansainvälisillä vesillä;
(k)pehmovalohai (Etmopterus pusillus) ICES-alueella 2a ja -suuralueella 4 sijaitsevilla unionin vesillä sekä ICES-suuralueilla 1, 5, 6, 7, 8, 12 ja 14 sijaitsevilla unionin ja kansainvälisillä vesillä;
(l)pitkälläsiimalla pyydetty harmaakoirahai (Galeorhinus galeus) ICES-alueella 2a ja -suuralueella 4 sijaitsevilla unionin vesillä sekä ICES-suuralueilla 1, 5, 6, 7, 8, 12 ja 14 sijaitsevilla unionin ja kansainvälisillä vesillä;
(m)sillihai (Lamna nasus) kaikilla vesillä;
(n)Manta alfredi (paholaisrauskulaji) kaikilla vesillä;
(o)paholaisrausku (Manta birostris) kaikilla vesillä;
(p)seuraavat Mobula-sukuun kuuluvat rauskulajit kaikilla vesillä:
i)sarvirausku (Mobula mobular);
ii)Guinean pikkupaholaisrausku (Mobula rochebrunei);
iii)Japanin paholaisrausku (Mobula japanica);
iv)silopaholaisrausku (Mobula thurstoni);
v)pikkupaholaisrausku (Mobula eregoodootenkee);
vi)kääpiöpaholaisrausku (Mobula munkiana);
vii)tropiikinpaholaisrausku (Mobula tarapacana);
viiilyhyteväpaholaisrausku (Mobula kuhlii);
ix)pikkupaholaisrausku (Mobula hypostoma);
(q)seuraavat saharauskulajit (Pristidae) kaikilla vesillä:
i)puukkosaharausku (Anoxypristis cuspidata);
ii)pikkusaharausku (Pristis clavata);
iii)saharausku (Pristis pectinata);
iv)harmaasaharausku (Pristis pristis);
v)kampasaharausku (Pristis zijsron);
(r)okarausku (Raja clavata) ICES-alueella 3a sijaitsevilla unionin vesillä;
(s)mustavatsarausku (Dipturus nidarosiensis) ICES-alueilla 6a, 6b, 7a, 7b, 7c, 7e, 7f, 7g, 7h ja 7k sijaitsevilla unionin vesillä;
(t)aaltorausku (Raja undulata) ICES-suuralueilla 6 ja 10 sijaitsevilla unionin vesillä;
(u)pullonokkarausku (Rostroraja alba) ICES-suuralueilla 6, 7, 8, 9 ja 10 sijaitsevilla unionin vesillä;
(v)kitararauskut (Rhinobatidae) ICES-suuralueilla 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10 ja 12 sijaitsevilla unionin vesillä;
(w)piikkihai (Squalus acanthias) ICES-suuralueilla 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 ja 10 sijaitsevilla unionin vesillä, paitsi liitteessä I A vahvistetut välttämistä koskevat ohjelmat;
(x)merienkeli (Squatina squatina) unionin vesillä.
2.Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja lajeja ei saa vahingoittaa, jos niitä saadaan sattumalta saaliiksi. Yksilöt on päästettävä heti takaisin mereen.
13 artikla
Tietojen toimittaminen
Kun jäsenvaltiot toimittavat asetuksen (EY) N:o 1224/2009 33 ja 34 artiklan mukaisesti komissiolle tietoja pyydettyjen kantojen puretuista määristä, niiden on käytettävä tämän asetuksen liitteessä I ilmoitettuja kantojen koodeja.
II luku
Kalastusluvat kolmansien maiden vesillä
14 artikla
Kalastusluvat
1.Kolmannen maan vesillä kalastavien unionin kalastusalusten kalastuslupien enimmäismäärä esitetään liitteessä III.
2.Jos jäsenvaltio siirtää asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 8 kohdan perusteella kiintiönsä toiselle jäsenvaltiolle, jäljempänä ’kiintiöiden vaihto’, tämän asetuksen liitteessä III mainituilla kalastusalueilla, siirtoon on sisällyttävä asianmukainen kalastuslupien siirto, ja siitä on ilmoitettava komissiolle. Kullekin kalastusalueelle tämän asetuksen liitteessä III ilmoitettua kalastuslupien kokonaismäärää ei saa kuitenkaan ylittää.
III luku
Kalastusmahdollisuudet alueellisten
kalastuksenhoitojärjestöjen vesillä
15 artikla
Kiintiöiden siirrot ja vaihdot
1.Jos alueellisen kalastuksenhoitojärjestön säännöissä sallitaan kiintiöiden siirrot ja vaihdot alueellisen kalastuksenhoitojärjestön sopimuspuolten välillä, jäsenvaltio, jäljempänä ’kyseinen jäsenvaltio’, voi keskustella kyseisen alueellisen kalastuksenhoitojärjestön jonkin sopimuspuolen kanssa ja tapauksen mukaan laatia luonnoksen aiotusta kiintiön siirrosta tai vaihdosta.
2.Komissio voi kyseisen jäsenvaltion ilmoituksen saatuaan hyväksyä aiottua kiintiön siirtoa tai vaihtoa koskevan luonnoksen, josta kyseinen jäsenvaltio on keskustellut alueellisen kalastuksenhoitojärjestön asianomaisen sopimuspuolen kanssa. Sen jälkeen komissio ilmaisee ilman aiheetonta viivytystä alueellisen kalastuksenhoitojärjestön asianomaiselle sopimuspuolelle suostumuksensa siihen, että sitä sitoo tällainen kiintiön siirto tai vaihto. Komissio ilmoittaa sitten sovitusta kiintiön siirrosta tai vaihdosta alueellisen kalastuksenhoitojärjestön sihteeristölle kyseisen järjestön sääntöjen mukaisesti.
3.Komissio ilmoittaa jäsenvaltioille sovitusta kiintiön siirrosta tai vaihdosta.
4.Kiintiön siirron tai vaihdon perusteella alueellisen kalastusjärjestön sopimuspuolelta saatuja tai sille siirrettyjä kalastusmahdollisuuksia pidetään kyseiselle jäsenvaltiolle jaettuina taikka siltä vähennettyinä kalastusmahdollisuuksina siitä hetkestä alkaen, kun kiintiön siirto tai vaihto tulee voimaan alueellisen kalastusjärjestön kyseisen sopimuspuolen kanssa tehdyn sopimuksen ehtojen mukaisesti tai tapauksen mukaan asianomaisen alueellisen kalastuksenhoitojärjestön sääntöjen mukaisesti. Tällainen kiintiön siirto tai vaihto ei saa kuitenkaan muuttaa kalastustoimintaa koskevan suhteellisen vakauden periaatteen mukaista nykyistä jakoperustetta kalastusmahdollisuuksien jakamiseksi jäsenvaltioiden välillä.
5.Tätä artiklaa sovelletaan 31 päivään tammikuuta 2019 asti, kun kyseessä ovat kiintiöiden siirrot alueellisen kalastuksenhoitojärjestön sopimuspuolelta unionille ja näiden kiintiöiden jakaminen jäsenvaltioille.
1 jakso
ICCAT-yleissopimusalue
16 artikla
Kalastus-, kasvatus- ja lihotuskapasiteetin rajoittaminen
1.Rajoitetaan sellaisten vapapyydyksiä käyttävien unionin alusten ja uisteluveneiden lukumäärää, joilla on lupa kalastaa aktiivisesti 8–30 kilogramman painoisia tai 75–115 senttimetrin pituisia tonnikaloja Itä-Atlantilla, liitteessä IV olevan 1 kohdan mukaisesti.
2.Rajoitetaan sellaisten pienimuotoista rannikkokalastusta harjoittavien unionin alusten lukumäärää, joilla on lupa kalastaa aktiivisesti 8–30 kilogramman painoisia tai 75–115 senttimetrin pituisia tonnikaloja Välimerellä, liitteessä IV olevan 2 kohdan mukaisesti.
3.Rajoitetaan sellaisten tonnikalaa Adrianmerellä kasvatustarkoituksiin pyytävien unionin kalastusalusten lukumäärää, joilla on lupa kalastaa aktiivisesti 8–30 kilogramman painoisia tai 75–115 senttimetrin pituisia tonnikaloja, liitteessä IV olevan 3 kohdan mukaisesti.
4.Rajoitetaan sellaisten kalastusalusten lukumäärää ja kokonaisbruttovetoisuutta, joilla on lupa kalastaa, pitää aluksella, jälleenlaivata, kuljettaa tai purkaa aluksesta tonnikalaa Itä-Atlantilla ja Välimerellä, liitteessä IV olevan 4 kohdan mukaisesti.
5.Rajoitetaan Itä-Atlantilla ja Välimerellä harjoitettavassa tonnikalan kalastuksessa käytettävien rysien lukumäärää liitteessä IV olevan 5 kohdan mukaisesti.
6.Rajoitetaan tonnikalan kasvatus- ja lihotuskapasiteettia sekä kasvatuslaitoksille myönnettävää pyydetyn luonnonvaraisen tonnikalan enimmäismäärää Itä-Atlantilla ja Välimerellä liitteessä IV olevan 6 kohdan mukaisesti.
7.Rajoitetaan sellaisten unionin kalastusalusten enimmäismäärää, joilla on lupa pyytää kohdelajinaan pohjoisen kannan valkotonnikalaa, siten kuin asetuksen (EY) N:o 520/2007 12 artiklassa säädetään, liitteessä IV olevan 7 kohdan mukaisesti.
8.Rajoitetaan isosilmätonnikalaa ICCAT-yleissopimusalueella kalastavien vähintään 20 metrin pituisten unionin kalastusalusten enimmäismäärää liitteessä IV olevan 8 kohdan mukaisesti.
17 artikla
Virkistyskalastus
Jäsenvaltioiden on tarvittaessa osoitettava niille liitteessä I D jaetuista kiintiöistä tietty osuus virkistyskalastukseen.
18 artikla
Hait
1.On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta isosilmäkettuhain (Alopias superciliosus) osia tai kokonaisia ruhoja missään kalastuksessa.
2.Alopias-sukuun kuuluvien kettuhaiden kohdennettu kalastus on kielletty.
3.On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta Sphyrnidae-heimoon kuuluvien vasarahaiden (nuijahaita (Sphyrna tiburo) lukuun ottamatta) osia tai kokonaisia ruhoja ICCAT-yleissopimusalueella harjoitetun kalastuksen yhteydessä.
4.On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta missä tahansa kalastuksessa pyydetyn valkopilkkahain (Carcharhinus longimanus) osia tai kokonaisia ruhoja.
5.On kiellettyä pitää aluksella missä tahansa kalastuksessa pyydettyä haukkahaita (Carcharhinus falciformis).
2 jakso
CCAMLR-yleissopimusalue
19 artikla
Kiellot ja saalisrajoitukset
1.Liitteessä V olevassa A osassa mainittujen lajien kohdennettu kalastus on kielletty samassa osassa ilmoitetuilla alueilla ja siinä ilmoitettuina ajanjaksoina.
2.Koekalastuksessa sovelletaan liitteessä V olevassa B osassa ilmoitettuja TACeja ja sivusaalisrajoituksia mainitussa osassa ilmoitetuilla suuralueilla.
20 artikla
Koekalastus
1.Vuonna 2018 jäsenvaltiot saavat osallistua Dissostichus spp -lajien pitkälläsiimalla harjoitettavaan koekalastukseen FAO-suuralueilla 88.1 ja 88.2 sekä alueiden 58.4.1, 58.4.2 ja 58.4.3a niissä osissa, jotka eivät kuulu kansalliseen lainkäyttövaltaan. Jos jäsenvaltio aikoo osallistua tällaiseen kalastukseen, sen on ilmoitettava tästä CCAMLR:n sihteeristölle asetuksen (EY) N:o 601/2004 7 ja 7 a artiklan mukaisesti ja joka tapauksessa viimeistään 1 päivänä kesäkuuta 2018.
2.TACeja ja sivusaaliita koskevat rajoitukset FAO-suuralueiden 88.1 ja 88.2 samoin kuin alueiden 58.4.1, 58.4.2 ja 58.4.3a osalta sekä niiden jakaminen pienimuotoisille tutkimusalueille (small-scale research unit, SSRU) kullakin suuralueella ja alueella vahvistetaan liitteessä V olevassa B osassa. Kalastus SSRU-alueella on lopetettava, kun ilmoitetut saaliit saavuttavat määritellyn TACin, eikä SSRU-alueella saa enää kalastaa loppukauden aikana.
3.Kalastusta on harjoitettava maantieteellisesti ja syvyyssuunnassa niin laajalla alueella kuin mahdollista, jotta saataisiin kalastuspotentiaalin määrittämiseksi tarvittavat tiedot ja vältettäisiin saaliiden ja pyyntiponnistuksen liiallinen keskittyminen. FAO-suuralueilla 88.1 ja 88.2 sekä alueilla 58.4.1, 58.4.2 ja 58.4.3a kalastus on kuitenkin kielletty alle 550 metrin syvyydessä.
21 artikla
Etelänkrillin pyynti kalastuskaudella 2017/2018
1.Jos jäsenvaltio aikoo pyytää etelänkrilliä (Euphausia superba) CCAMLR-yleissopimusalueella kalastuskaudella 2017/2018, sen on ilmoitettava komissiolle viimeistään 1 päivänä toukokuuta 2017 aikomuksestaan pyytää etelänkrilliä käyttäen liitteessä V olevan C osan mukaista lomaketta. Komissio toimittaa jäsenvaltioiden toimittamien tietojen pohjalta ilmoitukset CCAMLR:n sihteeristölle viimeistään 30 päivänä toukokuuta 2017.
2.Tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa ilmoituksessa on oltava asetuksen (EY) N:o 601/2004 3 artiklassa säädetyt tiedot kustakin aluksesta, jolle jäsenvaltio aikoo antaa luvan osallistua etelänkrillin pyyntiin.
3.Jäsenvaltion, joka aikoo pyytää etelänkrilliä CCAMLR-yleissopimusalueella, on ilmoitettava aikomuksestaan tehdä niin vain sellaisten luvan saaneiden alusten osalta, jotka joko purjehtivat sen lipun alla ilmoitusajankohtana tai purjehtivat toisen CCAMLR:n jäsenen lipun alla mutta pyynnin ajankohtana oletettavasti purjehtivat kyseisen jäsenvaltion lipun alla.
4.Jäsenvaltiot saavat antaa muille kuin tämän artiklan 1, 2 ja 3 kohdan mukaisesti CCAMLR:n sihteeristölle ilmoitetuille aluksille luvan osallistua etelänkrillin pyyntiin, jos jokin luvan saanut alus on perustelluista toiminnallisista syistä tai ylivoimaisen esteen johdosta estynyt osallistumasta. Tällöin asianomaisten jäsenvaltioiden on ilmoitettava tästä välittömästi CCAMLR:n sihteeristölle ja komissiolle ja esitettävä
a)yksityiskohtaiset tiedot suunnitellusta korvaavasta aluksesta, mukaan lukien asetuksen (EY) N:o 601/2004 3 artiklassa säädetyt tiedot;
b)täydellinen selvitys syistä, joilla aluksen korvaaminen perustellaan, sekä asianmukaiset tätä tukevat todisteet tai lisätiedot.
5.Jäsenvaltiot eivät saa antaa mihinkään CCAMLR:n laitonta, ilmoittamatonta ja sääntelemätöntä kalastusta (LIS-kalastusta) harjoittavien alusten luetteloon kirjatulle alukselle lupaa osallistua etelänkrillin pyyntiin.
3 jakso
IOTC:n toimivaltaan kuuluva alue
22 artikla
IOTC:n toimivaltaan kuuluvalla alueella kalastavien alusten kalastuskapasiteetin rajoittaminen
1.Trooppisia tonnikaloja pyytävien unionin kalastusalusten enimmäismäärä IOTC:n toimivaltaan kuuluvalla alueella ja sitä vastaava kapasiteetti bruttovetoisuutena vahvistetaan liitteessä VI olevassa 1 kohdassa.
2.Miekkakalaa (Xiphias gladius) ja valkotonnikalaa (Thunnus alalunga) pyytävien unionin kalastusalusten enimmäismäärä IOTC:n toimivaltaan kuuluvalla alueella ja sitä vastaava kapasiteetti bruttovetoisuutena vahvistetaan liitteessä VI olevassa 2 kohdassa.
3.Jäsenvaltiot voivat jakaa uudelleen 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuihin kalastuksiin osoitettuja aluksia näiden kalastusten kesken, jos ne voivat osoittaa komissiolle, ettei tämä muutos johda asianomaisten kalakantojen pyyntiponnistuksen lisääntymiseen.
4.Jäsenvaltioiden on varmistettava, että jos niiden laivastoon ehdotetaan kapasiteetin siirtoa, siirrettävät alukset sisältyvät IOTC:n alusrekisteriin tai muiden alueellisten tonnikalan kalastusjärjestöjen alusrekisteriin. Tämän lisäksi aluksia, jotka on merkitty alueellisen kalastusjärjestön laatimaan LIS-kalastusta harjoittavien alusten (LIS-alukset) luetteloon, ei saa siirtää.
5.Jäsenvaltiot voivat lisätä kalastuskapasiteettiaan 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuista enimmäismääristä ainoastaan IOTC:lle toimitetuissa kehityssuunnitelmissa asetetuissa rajoissa.
23 artikla
Ajelehtivat kalojen yhteenkokoamiseen käytettävät välineet sekä huoltoalukset
1.Kurenuotta-alus saa käyttää kerralla enintään 425:tä aktiivista kalojen yhteenkokoamiseen käytettävää ajelehtivaa välinettä.
2.Unionin huoltoalusten määrä saa olla enintään puolet unionin kurenuotta-alusten määrästä. Tämän kohdan soveltamiseksi huoltoalusten määrä ja kurenuotta-alusten määrä vahvistetaan aktiivisia aluksia koskevan IOTC:n rekisterin perusteella.
24 artikla
Hait
1.On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta kaikkien Alopiidae-heimon lajien kettuhaiden osia tai kokonaisia ruhoja missään kalastuksessa.
2.On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta valkopilkkahain (Carcharhinus longimanus) osia tai kokonaisia ruhoja missään kalastuksessa, lukuun ottamatta aluksia, joiden suurin pituus on alle 24 metriä ja jotka harjoittavat kalastustoimintaa yksinomaan oman lippujäsenvaltionsa talousvyöhykkeellä, ja edellyttäen, että niiden saalis on tarkoitettu ainoastaan paikalliseen kulutukseen.
3.Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja lajeja ei saa vahingoittaa, jos niitä saadaan sattumalta saaliiksi. Yksilöt on päästettävä heti takaisin mereen.
4 jakso
SPRFMO-yleissopimusalue
25 artikla
Pelagisten lajien kalastus
1.Vain ne jäsenvaltiot, jotka ovat aktiivisesti harjoittaneet pelagista kalastusta SPRFMO-yleissopimusalueella vuosina 2007, 2008 tai 2009, voivat pyytää pelagisia kantoja tällä alueella liitteessä I J vahvistettujen TACien mukaisesti.
2.Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen jäsenvaltioiden on rajoitettava lippunsa alla purjehtivien pelagisia kantoja vuonna 2017 pyytävien alusten bruttotonneina ilmaistu kokonaisvetoisuus kyseisellä alueella unionin tasolla yhteensä 78 600 bruttotonniin.
3.Liitteessä I J vahvistettuja kalastusmahdollisuuksia saa käyttää vain, jos jäsenvaltiot lähettävät luettelon aluksista, jotka harjoittavat aktiivisesti kalastusta tai saaliiden jälleenlaivausta SPRFMO-yleissopimusalueella, sekä alusten satelliittiseurantajärjestelmän tietueet, kuukausittaiset saalisraportit ja käytettävissä olevat satamakäyntejä koskevat tiedot viimeistään seuraavan kuukauden viidentenä päivänä komissiolle, joka toimittaa tiedot SPRFMO:n sihteeristölle.
26 artikla
Pohjakalastus
1.Jäsenvaltioiden on rajoitettava pohjakalastuksessa saaliinsa tai pyyntiponnistuksensa vuonna 2017 niihin SPRFMO-yleissopimusalueen osiin, joilla on harjoitettu pohjakalastusta 1 päivän tammikuuta 2002 ja 31 päivän joulukuuta 2006 välisenä aikana, ja sellaiseen määrään, joka ei ylitä saalistasoa tai pyyntiponnistusta kuvastavien muuttujien vuotuista keskitasoa kyseisenä aikana. Ne saavat kalastaa kirjatun kalastustoiminnan ulkopuolella ainoastaan, jos SPRFMO hyväksyy niiden suunnitelman kalastaa kirjatun toiminnan ulkopuolella.
2.Jäsenvaltiot, joilla ei ole pohjakalastusta koskevaa kirjattua saalista tai pyyntiponnistusta SPRFMO-yleissopimusalueella 1 päivän tammikuuta 2002 ja 31 päivän joulukuuta 2006 väliseltä ajalta, eivät saa kalastaa, ellei SPRFMO hyväksy niiden suunnitelmaa kalastaa ilman kirjattua toimintaa.
5 jakso
IATTC-yleissopimusalue
27 artikla
Kurenuottakalastus
1.Kielletään kurenuotta-aluksilta keltaevätonnikalan (Thunnus albacares), isosilmätonnikalan (Thunnus obesus) ja boniitin (Katsuwonus pelamis) kalastus
a)
29 päivästä heinäkuuta klo 00.00 8 päivään lokakuuta 2018 klo 24.00 tai 9 päivästä marraskuuta 2017 klo 00.00 19 päivään tammikuuta 2018 klo 24.00 alueella, jota rajaavat
–Amerikan Tyynenmerenpuoliset rannikot,
–pituuspiiri 150° W,
–leveyspiiri 40° N,
–leveyspiiri 40° S;
b)9 päivästä lokakuuta 2018 klo 00.00 8 päivään marraskuuta 2018 klo 24.00 alueella, jota rajaavat
–pituuspiiri 96º W,
–pituuspiiri 110° W,
–leveyspiiri 4° N,
–leveyspiiri 3º S.
2.Asianomaisten jäsenvaltioiden on kunkin aluksensa osalta ilmoitettava valitsemansa 1 kohdassa tarkoitettu kalastuskieltokausi komissiolle ennen 1 päivää huhtikuuta 2018. Asianomaisten jäsenvaltioiden kaikkien kurenuotta-alusten on valittuna kautena lopetettava kurenuotalla kalastaminen 1 kohdassa määritellyillä alueilla.
3.IATTC-yleissopimusalueella tonnikalaa pyytävien kurenuotta-alusten on pidettävä aluksella ja sen jälkeen purettava aluksesta tai jälleenlaivattava kaikki keltaevätonnikalan, isosilmätonnikalan ja boniitin saaliit.
4.Edellä olevaa 3 kohtaa ei sovelleta
a)kun kala katsotaan ihmisravinnoksi soveltumattomaksi muun syyn kuin koon vuoksi; tai
b)kalastusmatkan viimeisellä osuudella, kun aluksella voi olla riittämättömästi tilaa kaikkien kyseisellä kalastusmatkalla saaliiksi saatujen tonnikalojen sijoittamiseksi.
28 artikla
Ajelehtivat kalojen yhteenkokoamiseen käytettävät välineet
1. Kurenuotta-alus saa käyttää kerralla enintään 450:tä aktiivista kalojen yhteenkokoamiseen käytettävää ajelehtivaa välinettä IATTC-yleissopimusalueella. Kalojen yhteenkokoamiseen käytettävä väline katsotaan aktiiviseksi silloin, kun se laskettu mereen pyyntiä varten, se alkaa lähettää paikkatietoa ja on kyseisen aluksen, sen omistajan tai käyttäjän seurannassa. Kalojen yhteenkokoamiseen käytettävä väline voidaan aktivoida ainoastaan kurenuotta-alukselta.
2. Kurenuotta-alus ei saa ottaa käyttöön kalojen yhteenkokoamiseen käytettävää välinettä 27 artiklan 1 kohdan a alakohdassa valittua kalastuskieltokautta edeltävien 15 päivän aikana, ja aluksen on nostettava takaisin kalastuskieltokauden alkamista edeltävän 15 päivän kuluessa sama määrä kalojen yhteenkokoamiseen käytettäviä välineitä kuin alun perin laskettiin mereen.
3.
Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kuukausittain päiväkohtaiset tiedot kaikista kalojen yhteenkokoamiseen käytettävistä aktiivisista välineistä IATTC:n edellyttämällä tavalla. Tiedonannot on lähetettävä vähintään 60:n mutta enintään 75 päivän kuluessa. Komissio toimittaa kyseiset tiedot viipymättä IATTC:n sihteeristölle.
29 artikla
Isosilmätonnikalan saalisrajoitukset pitkäsiimakalastuksessa
Kunkin jäsenvaltion pitkäsiima-alusten IATTC-yleissopimusalueella pyytämä isosilmätonnikalan vuotuinen kokonaissaalis saa olla enintään 500 tonnia tai enintään niiden vuonna 2001 pyytämien isosilmätonnikalan vuotuisten saaliiden suuruinen.
30 artikla
Valkopilkkahain kalastuksen kieltäminen
1.On kiellettyä pyytää valkopilkkahaita (Carcharhinus longimanus) IATTC-yleissopimusalueella ja pitää aluksella, jälleenlaivata, varastoida, tarjota myytäväksi, myydä tai purkaa aluksesta kyseisellä alueella pyydetyn valkopilkkahain osia tai kokonaisia ruhoja.
2.Edellä 1 kohdassa tarkoitettua lajia ei saa vahingoittaa, jos sitä saadaan sattumalta saaliiksi. Aluksen käyttäjien on päästettävä kyseisen lajin yksilöt heti takaisin mereen.
3.Alusten käyttäjien on
a)kirjattava takaisin päästettyjen yksilöiden lukumäärä ja tila (kuollut vai elävä);
b)ilmoitettava a alakohdassa tarkoitetut tiedot sille jäsenvaltiolle, jonka kansalaisia he ovat. Jäsenvaltioiden on toimitettava edellisvuoden aikana keräämänsä tiedot komissiolle viimeistään 31 päivänä tammikuuta.
31 artikla
Paholaisrauskujen kalastuskielto
Unionin kalastusaluksilta on IATTC-yleissopimusalueella kiellettyä pyytää, pitää aluksella, jälleenlaivata, purkaa aluksesta, varastoida, tarjota myytäväksi tai myydä paholaisrauskujen (Mobulidae-heimo, joka käsittää Manta- ja Mobula-suvut) osia tai kokonaisia ruhoja. Heti kun unionin kalastusalukset toteavat, että paholaisrauskuja on pyydetty, unionin kalastusalusten on viipymättä vapautettava ne mahdollisuuksien mukaan elävinä ja vahingoittumattomina.
6 jakso
SEAFO-yleissopimusalue
32 artikla
Syvänmerenhaiden kalastuksen kieltäminen
Kielletään seuraavien syvänmerenhaiden kohdennettu kalastus SEAFO-yleissopimusalueella:
–kissahai (Apristurus manis),
–Etmopterus bigelowi (pikkuhailaji),
–Etmopterus brachyurus (pikkuhailaji),
–isovalohai (Etmopterus princeps),
–pehmovalohai (Etmopterus pusillus),
–rauskut (Rajidae),
–samettipiikkihai (Scymnodon squamulosus),
–Selachimorpha-ylälahkon syvänmerenhait,
–piikkihai (Squalus acanthias).
7 jakso
WCPFC-yleissopimusalue
33 artikla
Isosilmätonnikalan, keltaevätonnikalan, boniitin ja eteläisen Tyynenmeren valkotonnikalan kalastusta koskevat edellytykset
1.Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kurenuotta-aluksille, jotka pyytävät isosilmätonnikalaa (Thunnus obesus), keltaevätonnikalaa (Thunnus albacares) ja boniittia (Katsuwonus pelamis) siinä osassa WCPFC-yleissopimusaluetta, joka sijaitsee leveyspiirien 20° N ja 20° S välillä aavalla merellä, myönnettyjen kalastuspäivien lukumäärä on enintään 403 päivää.
2.Unionin kalastusalukset eivät saa pyytää eteläisen Tyynenmeren valkotonnikalaa (Thunnus alalunga) WCPFC-yleissopimusalueella leveyspiirin 20° S eteläpuolella.
3.Jäsenvaltioiden on varmistettava, että pitkäsiima-aluksilla kalastetut isosilmätonnikalan (Thunnus obesus) saaliit ovat enintään 2 000 tonnia vuonna 2017.
4.Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kurenuotta-aluksilla kalastetut isosilmätonnikalan (Thunnus obesus) saaliit ovat enintään 2 857 tonnia vuonna 2017.
34 artikla
Kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitetuilla välineillä harjoitettavaa kalastusta koskeva kalastuskieltoalue
1.WCPFC-yleissopimusalueen osassa, joka sijaitsee leveyspiirien 20° N ja 20° S välisellä alueella, kielletään 1 päivän heinäkuuta 2017 kello 00.00 ja 31 päivän lokakuuta 2017 kello 24.00 välisenä aikana kurenuotta-aluksilta kalastustoiminta kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitetuilla välineillä. Kyseisenä aikana kurenuotta-alus saa harjoittaa kalastustoimintaa mainitussa WCPFC-yleissopimusalueen osassa vain, jos aluksella on tarkkailija, joka tarkkailee, ettei alus millään hetkellä
a)käytä tai huolla kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitettua välinettä tai siihen liittyvää elektronista laitetta;
b)pyydä parvia kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitetuilla välineillä.
2.Edellä 1 kohdassa tarkoitetussa WCPFC-yleissopimusalueen osassa kalastavien kurenuotta-alusten on pidettävä aluksella ja purettava tai jälleenlaivattava kaikki isosilmätonnikalan, keltaevätonnikalan ja boniitin saaliit.
3.Edellä olevaa 2 kohtaa ei sovelleta
a)kalastusmatkan viimeisellä osuudella, jos aluksella ei ole riittävästi tilaa kaikkien kalojen sijoittamiseksi;
b)kun kala on ihmisravinnoksi soveltumaton muun syyn kuin koon takia; tai
c)pakastuslaitteiston vakavan toimintahäiriön sattuessa.
35 artikla
Miekkakalan kalastukseen luvan saaneiden unionin kalastusalusten lukumäärän rajoittaminen
WCPFC-yleissopimusalueella linjan 20° S eteläpuolella sijaitsevilla alueilla miekkakalan (Xiphias gladius) kalastukseen luvan saaneiden unionin kalastusalusten enimmäismäärä vahvistetaan liitteessä VII.
36 artikla
Haukkahait ja valkopilkkahait
1.WCPFC-yleissopimusalueella on kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata, varastoida tai purkaa aluksesta seuraavien lajien osia tai kokonaisia ruhoja:
a)haukkahai (Carcharhinus falciformis),
b)valkopilkkahai (Carcharhinus longimanus).
2.Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja lajeja ei saa vahingoittaa, jos niitä saadaan sattumalta saaliiksi. Yksilöt on päästettävä heti takaisin mereen.
37 artikla
IATTC:n ja WCPFC:n päällekkäisalue
1.Alusten, jotka on merkitty ainoastaan WCPFC:n rekisteriin, on noudatettava tässä jaksossa säädettyjä toimenpiteitä kalastaessaan 4 artiklan s alakohdassa määritellyllä IATTC:n ja WCPFC:n päällekkäisalueella.
2.Alusten, jotka on merkitty sekä WCPFC:n että IATTC:n rekisteriin, ja alusten, jotka on merkitty ainoastaan IATTC:n rekisteriin, on sovellettava 27 artiklan 1 kohdan a alakohdassa ja 2, 3 ja 4 kohdassa sekä 28, 29 ja 30 artiklassa säädettyjä toimenpiteitä kalastaessaan 4 artiklan s alakohdassa määritellyllä IATTC:n ja WCPFC:n päällekkäisalueella.
8 jakso
GFCM-sopimusalue
38 artikla
Pienet pelagiset kannat maantieteellisillä osa-alueilla 17 ja 18
1.Unionin kalastusalusten maantieteellisillä osa-alueilla 17 ja 18 pyytämät pienten pelagisten lajien saaliit eivät saa ylittää tämän asetuksen liitteessä I L vahvistettuja, asetuksen (EU) N:o 1343/2011 24 artiklan mukaisesti ilmoitettuja vuoden 2014 määriä.
2.Unionin kalastusalukset saavat kalastaa pieniä pelagisia kantoja maantieteellisillä osa-alueilla 17 ja 18 enintään 180 kalastuspäivänä vuodessa. Tämän 180 kalastuspäivän kokonaismäärän puitteissa on käytettävä enintään 144 kalastuspäivää sardiinin kalastuksessa ja enintään 144 kalastuspäivää sardellin kalastuksessa.
9 jakso
Beringinmeri
39 artikla
Kalastuskielto Beringinmeren aavalla merellä
Kielletään alaskanseidin (Theragra chalcogramma) kalastus Beringinmeren aavalla merellä.
III OSASTO
KOLMANSIEN MAIDEN ALUSTEN KALASTUSMAHDOLLISUUDET UNIONIN VESILLÄ
40 artikla
TACit
Norjan lipun alla purjehtivat kalastusalukset ja Färsaarilla rekisteröidyt kalastusalukset saavat pyytää unionin vesillä saaliita tämän asetuksen liitteessä I vahvistettujen TACien rajoissa sekä tässä asetuksessa ja asetuksen (EY) N:o 1006/2008 III luvussa säädettyjen edellytysten mukaisesti.
41 artikla
Kalastusluvat
Venezuelan lipun alla purjehtiviin kalastusaluksiin sovelletaan tässä asetuksessa ja asetuksen (EY) 1006/2008 III luvussa vahvistettuja edellytyksiä. Unionin vesillä kalastavien kolmansien maiden alusten kalastuslupien enimmäismäärä vahvistetaan liitteessä VIII.
42 artikla
Saaliiden ja sivusaaliiden aluksesta purkamista koskevat edellytykset
Edellä 41 artiklassa säädettyjen kalastuslupien nojalla kalastavien kolmansien maiden alusten saaliisiin ja sivusaaliisiin sovelletaan 7 artiklassa vahvistettuja edellytyksiä.
43 artikla
Kiellot
1.Kielletään kolmansien maiden kalastusaluksia pyytämästä, pitämästä aluksella, jälleenlaivaamasta ja purkamasta aluksesta seuraavia lajeja silloin, kun ne esiintyvät unionin vesillä:
(a)ankerias (Anguilla anguilla), joka on kokonaispituudeltaan vähintään 12 cm, ICES-alueella sijaitsevilla unionin vesillä sekä Itämerellä;
(b)
kynsirausku (Amblyraja radiata) ICES-alueilla 2a, 3a ja 7d ja ICES-suuralueella 4 sijaitsevilla unionin vesillä;
(c)seuraavat saharauskulajit unionin vesillä:
i)puukkosaharausku (Anoxypristis cuspidata);
ii)pikkusaharausku (Pristis clavata);
iii)saharausku (Pristis pectinata);
iv)harmaasaharausku (Pristis pristis);
v)kampasaharausku (Pristis zijsron);
(d)jättiläishai (Cetorhinus maximus) ja valkohai (Carcharodon carcharias) unionin vesillä;
(e)silorausku (Dipturus batis) -kompleksi (Dipturus cf. flossada ja Dipturus cf. intermedia) ICES-alueella 2a ja ICES-suuralueilla 3, 4, 6, 7, 8, 9 ja 10 sijaitsevilla unionin vesillä;
(f)pitkälläsiimalla pyydetty harmaakoirahai (Galeorhinus galeus) ICES-alueella 2a sekä ICES-suuralueilla 1, 4, 5, 6, 7, 8, 12 ja 14 sijaitsevilla unionin vesillä;
(g)pehmovalohai (Etmopterus pusillus) ICES-alueella 2a ja ICES-suuralueilla 1, 4, 5, 6, 7, 8, 12 ja 14 sijaitsevilla unionin vesillä;
(h)leijahai (Dalatias licha), lattahai (Deania calcea), suomupistinhai (Centrophorus squamosus), isovalohai (Etmopterus princeps) ja ruskosusihai (Centroscymnus coelolepis) ICES-alueella 2a ja ICES-suuralueilla 1, 4 ja 14 sijaitsevilla unionin vesillä;
(i)sillihai (Lamna nasus) unionin vesillä;
(j)jättiläispaholaisrausku (Manta alfredi) unionin vesillä;
(k)paholaisrausku (Manta birostris) unionin vesillä;
(l)seuraavat Mobula-suvun rauskulajit unionin vesillä:
i)sarvirausku (Mobula mobular);
ii)Guinean pikkupaholaisrausku (Mobula rochebrunei);
iii)Japanin paholaisrausku (Mobula japanica);
iv)silopaholaisrausku (Mobula thurstoni);
v)pikkupaholaisrausku (Mobula eregoodootenkee);
vi)kääpiöpaholaisrausku (Mobula munkiana);
vii)tropiikinpaholaisrausku (Mobula tarapacana);
viiilyhyteväpaholaisrausku (Mobula kuhlii);
ix)pikkupaholaisrausku (Mobula hypostoma);
(m)okarausku (Raja clavata) ICES-alueella 3a sijaitsevilla unionin vesillä;
(n)mustavatsarausku (Dipturus nidarosiensis) ICES-alueilla 6a, 6b, 7a, 7b, 7c, 7e, 7f, 7g, 7h ja 7k sijaitsevilla unionin vesillä;
(o)aaltorausku (Raja undulata) ICES-suuralueilla 6, 9 ja 10 sijaitsevilla unionin vesillä ja pullonokkarausku (Raja alba) ICES-suuralueilla 6, 7, 8, 9 ja 10 sijaitsevilla unionin vesillä;
(p)kitararauskut (Rhinobatidae) ICES-suuralueilla 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10 ja 12 sijaitsevilla unionin vesillä;
(q)piikkihai (Squalus acanthias) ICES-suuralueilla 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 ja10 sijaitsevilla unionin vesillä;
(r)merienkeli (Squatina squatina) unionin vesillä.
2.Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja lajeja ei saa vahingoittaa, jos niitä saadaan sattumalta saaliiksi. Yksilöt on päästettävä heti takaisin mereen.
IV OSASTO
LOPPUSÄÄNNÖKSET
44 artikla
Komiteamenettely
1.Komissiota avustaa asetuksella (EU) N:o 1380/2013 perustettu kalastus- ja vesiviljelyalan komitea. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
2.Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.
45 artikla
Siirtymäsäännös
Tämän asetuksen 9 artiklan, 11 artiklan 2 kohdan sekä 12, 18, 19, 24, 30, 31, 32, 36, 39 ja 43 artiklan soveltamista jatketaan soveltuvin osin vuonna 2019, kunnes asetus kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2019 tulee voimaan.
46 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2018.
Asetuksen 8 artiklaa sovelletaan kuitenkin 1 päivästä helmikuuta 2018.
Edellä 19, 20 ja 21 artiklassa ja liitteissä I E ja V vahvistettuja kalastusmahdollisuuksia koskevia säännöksiä sovelletaan tiettyjen kantojen osalta CCAMLR-yleissopimusalueella 1 päivästä joulukuuta 2017.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä
Neuvoston puolesta
Puheenjohtaja
EUROOPAN KOMISSIO
Bryssel 7.11.2017
COM(2017) 645 final
LIITTEET
asiakirjaan
Ehdotus NEUVOSTON ASETUKSEKSI
unionin vesillä ja unionin kalastusaluksiin tietyillä unionin ulkopuolisilla vesillä sovellettavien tiettyjen kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2018
LIITE II A
ALUSTEN PYYNTIPONNISTUS ICES-SUURALUEELLA 4
1.SOVELTAMISALA
1.1.Tätä liitettä sovelletaan unionin kalastusaluksiin, joilla pidetään tai käytetään asetuksen (EY) N:o 1342/2008 10 artiklassa tarkoitettuja pyydyksiä ja jotka ovat jollain mainitussa asetuksessa määritetyllä maantieteellisellä alueella.
1.2.Tätä liitettä ei sovelleta aluksiin, joiden suurin pituus on alle 10 metriä. Tällaisilta aluksilta ei edellytetä asetuksen (EY) N:o 1224/2009 7 artiklan mukaisesti myönnettäviä kalastuslupia. Asianomaisten jäsenvaltioiden on asianmukaisia otantamenetelmiä käyttäen arvioitava kyseisten alusten pyyntiponnistusta.
2.LUVAT
Jos jäsenvaltio pitää sitä asianmukaisena tämän pyyntiponnistusjärjestelmän kestävän toteuttamisen edistämiseksi, se voi määrätä, ettei mikään sen lipun alla purjehtivista aluksista, joka ei ole aikaisemmin todistettavasti harjoittanut tällaista kalastustoimintaa, saa kalastaa säännellyllä pyydyksellä millään maantieteellisellä alueella, johon tätä liitettä sovelletaan, paitsi jos jäsenvaltio varmistaa, että vastaava määrä kilowatteina ilmaistua kapasiteettia on poissa kalastustoiminnasta kyseisellä alueella.
3.SUURIN SALLITTU PYYNTIPONNISTUS
Asetuksen (EY) N:o 676/2007 9 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuksi suurimmaksi sallituksi pyyntiponnistukseksi tämän asetuksen 1 artiklan 2 kohdan b alakohdassa määritellylle hallinnointijaksolle vahvistetaan:
Säännelty pyydys BT1+BT2: puomitroolit (TBB), joiden silmäkoko on vähintään 80 mm
Suurin sallittu pyyntiponnistus kilowattipäivinä ICES-suuralueella 4:
Säännelty pyydys
|
BE
|
DK
|
DE
|
NL
|
UK
|
BT1+BT2
|
pm
|
pm
|
pm
|
pm
|
pm
|
4.HALLINNOINTI
4.1.Jäsenvaltioiden on hallinnoitava suurinta sallittua pyyntiponnistusta asetuksen (EY) N:o 676/2007 9 artiklassa ja asetuksen (EY) N:o 1224/2009 26–35 artiklassa säädettyjen edellytysten mukaisesti.
4.2.Jäsenvaltio voi vahvistaa hallinnointijaksoja pyyntiponnistuksen sallitun enimmäistason jakamiseksi kokonaisuudessaan tai osittain yksittäisille aluksille tai alusryhmille. Tällöin niiden päivien tai tuntien lukumäärä, jotka alus saa hallinnointijaksolla olla alueella, on kyseisen jäsenvaltion päätettävissä. Kyseinen jäsenvaltio voi jakaa pyyntiponnistuksen uudelleen tällaisen hallinnointijakson aikana yksittäisten alusten tai alusryhmien kesken.
4.3Jos jäsenvaltio sallii lippunsa alla purjehtiville aluksille tuntikohtaisen alueellaolon, sen on jatkettava kulutettujen päivien laskemista 4.1 kohdassa tarkoitettujen edellytysten mukaisesti. Kyseisen jäsenvaltion on komission pyynnöstä esitettävä varotoimenpiteensä, joilla estetään pyyntiponnistuksen liiallinen kulutus tietyllä alueella silloin, kun alus päättää alueella olonsa ennen 24 tunnin ajanjakson päättymistä.
5.PYYNTIPONNISTUSILMOITUS
Tämän liitteen soveltamisalaan kuuluviin aluksiin sovelletaan asetuksen (EY) N:o 1224/2009 28 artiklaa. Mainitussa artiklassa tarkoitettu maantieteellinen alue on ICES-suuralue 4.
6.TIETOJEN TOIMITTAMINEN
Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle tiedot kalastusalustensa toteuttamasta pyyntiponnistuksesta asetuksen (EY) N:o 1224/2009 33 ja 34 artiklan mukaisesti.
LIITE II B
ALUSTEN PYYNTIPONNISTUS TIETTYJEN ETELÄNKUMMELITURSKAKANTOJEN JA KEISARIHUMMERIKANTOJEN ELVYTTÄMISEN YHTEYDESSÄ ICES-ALUEILLA 8c JA 9a CÁDIZINLAHTEA LUKUUN OTTAMATTA
I luku
Yleiset säännökset
1.SOVELTAMISALA
Tätä liitettä sovelletaan unionin kalastusaluksiin, joiden suurin pituus on vähintään 10 metriä ja joilla asetuksen (EY) N:o 2166/2005 mukaisesti pidetään tai käytetään trooleja, ankkuroituja kierrenuottia tai vastaavia pyydyksiä, joiden silmäkoko on vähintään 32 mm, ja verkkoja, joiden silmäkoko on vähintään 60 mm, tai pohjasiimoja, ja jotka ovat ICES-alueilla 8c ja 9a Cádizinlahtea lukuun ottamatta.
2.MÄÄRITELMÄT
Tässä liitteessä tarkoitetaan
a)’pyydysryhmällä’ ryhmää, joka käsittää seuraavat kaksi pyydysluokkaa:
i)troolit, ankkuroidut kierrenuotat ja vastaavat pyydykset, joiden silmäkoko on vähintään 32 mm, ja
ii)verkot, joiden silmäkoko on vähintään 60 mm, sekä pohjasiimat;
b)’säännellyllä pyydyksellä’ jompaakumpaa pyydysryhmään kuuluvista kahdesta pyydysluokasta;
c)’alueella’ ICES-alueita 8c ja 9a Cádizinlahtea lukuun ottamatta;
d)’kuluvalla hallinnointijaksolla’ tämän asetuksen 1 artiklan 2 kohdan b alakohdassa määriteltyä hallinnointijaksoa;
e)’erityisedellytyksillä’ 6.1 kohdassa tarkoitettuja erityisedellytyksiä.
3.TOIMINTARAJOITUKSET
Kunkin jäsenvaltion on varmistettava, että kun sen lipun alla purjehtivalla unionin kalastusaluksella on säänneltyjä pyydyksiä, alus ei saa olla alueella useampia päiviä kuin tämän liitteen III luvussa on vahvistettu, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 1224/2009 29 artiklan soveltamista.
II luku
Luvat
4.LUVAN SAANEET ALUKSET
4.1.Jäsenvaltio ei saa sallia, että sen lipun alla purjehtiva alus kalastaa säännellyllä pyydyksellä alueella, jolla alus ei ole todistettavasti harjoittanut kalastustoimintaa vuosina 2002–2015, kalastusalusten välisestä päivien siirtämisestä johtuvaa kalastustoimintaa lukuun ottamatta, paitsi jos jäsenvaltio varmistaa, että vastaava määrä kilowatteina ilmaistua kapasiteettia on poissa kalastustoiminnasta kyseisellä alueella.
4.2.Alukselle, joka purjehtii sellaisen jäsenvaltion lipun alla, jolla ei ole kiintiöitä alueella, ei saa antaa lupaa kalastaa säännellyillä pyydyksillä alueella, paitsi jos alukselle on myönnetty kiintiö asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 8 kohdan mukaisesti sallitun siirron jälkeen ja merelläolopäiviä tämän liitteen 11 tai 12 kohdan mukaisesti.
III luku
Unionin aluksille myönnettyjen alueellaolopäivien lukumäärä
5.PÄIVIEN ENIMMÄISMÄÄRÄ
5.1.Taulukossa I vahvistetaan niiden merelläolopäivien enimmäismäärä, jonka jäsenvaltio voi sallia lippunsa alla purjehtivan aluksen, jolla on mukanaan säänneltyjä pyydyksiä, olla alueella kuluvalla hallinnointijaksolla.
5.2.Jos alus pystyy osoittamaan, että sen kummeliturskasaaliit ovat alle 8 prosenttia tietyn kalastusmatkan aikana pyydetyn kalan kokonaispainosta elopainona ilmaistuna, aluksen lippujäsenvaltio voi olla lukematta kyseiseen kalastusmatkaan liittyviä merelläolopäiviä taulukossa I vahvistettuun sovellettavaan merelläolopäivien enimmäismäärään.
6.LISÄPÄIVIEN MYÖNTÄMISTÄ KOSKEVAT ERITYISEDELLYTYKSET
6.1.Sen vahvistamiseksi, kuinka monta päivää jäsenvaltio voi sallia lippunsa alla purjehtivan unionin kalastusaluksen olla alueella, sovelletaan seuraavia erityisedellytyksiä taulukon I mukaisesti:
a)kyseisen aluksen sekä kalenterivuonna 2013 että 2014 purkaman kummeliturskan kokonaismäärän on oltava puretun saaliin elopainona ilmaistuna alle 5 tonnia; ja
b)kyseisen aluksen a alakohdassa määriteltyinä vuosina purkaman keisarihummerin kokonaismäärän on oltava puretun saaliin elopainona ilmaistuna alle 2,5 tonnia.
6.2.Jos aluksella on käytettävissään rajaton määrä päiviä erityisedellytysten noudattamisen ansiosta, kyseisestä aluksesta kuluvalla hallinnointijaksolla puretusta kokonaismäärästä elopainona ilmaistuna saa kummeliturskaa olla enintään 5 tonnia ja keisarihummeria enintään 2,5 tonnia.
6.3.Jos alus ei täytä jompaakumpaa näistä edellytyksistä, sillä ei siitä hetkestä lähtien ole enää oikeutta kyseisellä erityisedellytyksellä myönnettäviin päiviin.
6.4.Edellä 6.1 kohdassa tarkoitettujen erityisedellytysten soveltaminen voidaan siirtää yhdeltä alukselta toiselle tai useammalle alukselle, joka korvaa tai jotka korvaavat mainitun aluksen laivastossa, edellyttäen että korvaava alus käyttää samanlaisia pyydyksiä ja ettei sille ole minään toimintavuonna kirjattu 6.1 kohdassa täsmennettyjä määriä suurempia kummeliturska- ja keisarihummerisaaliita.
Taulukko I
Aluksen vuosittaisten alueellaolopäivien enimmäismäärä pyydyksittäin
Erityisedellytys
|
Säännelty pyydys
|
Päivien enimmäismäärä
|
|
Troolit, ankkuroidut kierrenuotat ja vastaavat pyydykset, joiden silmäkoko on ≥ 32 mm; verkot, joiden silmäkoko on ≥ 60 mm, sekä pohjasiimat
|
ES
|
126
|
|
|
FR
|
109
|
|
|
PT
|
113
|
6.1.a ja 6.1.b
|
Troolit, ankkuroidut kierrenuotat ja vastaavat pyydykset, joiden silmäkoko on ≥ 32 mm; verkot, joiden silmäkoko on ≥ 60 mm, sekä pohjasiimat
|
Rajoittamaton
|
7.KILOWATTIPÄIVIIN PERUSTUVA JÄRJESTELMÄ
7.1.Jäsenvaltio voi hallinnoida sille myönnettyä pyyntiponnistusta kilowattipäiviin perustuvalla järjestelmällä. Tässä järjestelmässä se voi sallia jonkin taulukossa I vahvistetun säännellyn pyydyksen ja erityisedellytyksen osalta minkä tahansa asianomaisen aluksen olla alueella kyseisessä taulukossa vahvistetusta päivien enimmäismäärästä poikkeavan enimmäismäärän päiviä edellyttäen, että kyseistä säänneltyä pyydystä ja erityisedellytyksiä vastaavaa kilowattipäivien kokonaismäärää noudatetaan.
7.2.Tämä kilowattipäivien kokonaismäärä on asianomaisen jäsenvaltion lipun alla purjehtiville ja säännellyn pyydyksen edellytykset sekä, tapauksen mukaan, erityisedellytykset täyttäville aluksille myönnettyjen kaikkien aluskohtaisten pyyntiponnistusten summa. Aluskohtaiset pyyntiponnistukset lasketaan kilowattipäivinä kertomalla kunkin aluksen koneteho niiden merelläolopäivien lukumäärällä, jotka olisivat taulukon I mukaisesti sen käytettävissä, jollei 7.1 kohtaa sovellettaisi. Niin kauan kuin päivien lukumäärä on taulukon I mukaisesti rajoittamaton, aluksen käytettävissä olevien päivien määrä on 360.
7.3.Jäsenvaltion, joka aikoo soveltaa 7.1 kohdassa tarkoitettua järjestelmää, on esitettävä komissiolle pyyntö, johon on liitettävä sähköisessä muodossa olevat raportit, joissa esitetään taulukossa I vahvistettujen säänneltyjen pyydysten ja erityisedellytysten osalta seuraavien tekijöiden perusteella laaditut yksityiskohtaiset laskelmat:
a)alukset, joilla on lupa kalastaa, ja kunkin aluksen unionin alusrekisterin numero (CFR) sekä koneteho;
b)kyseisten alusten 6.1 kohdan a alakohdassa täsmennettyinä vuosina harjoittama kalastustoiminta, joka osoittaa 6.1 kohdan a tai b alakohdassa tarkoitetuissa erityisedellytyksissä määritellyn saaliiden koostumuksen, jos kyseiset alukset täyttävät tällaiset erityisedellytykset;
c)niiden merelläolopäivien lukumäärä, jotka olisi alun perin myönnetty kullekin alukselle kalastusta varten taulukon I mukaisesti, sekä niiden merelläolopäivien lukumäärä, jotka olisivat kunkin aluksen käytettävissä 7.1 kohtaa sovellettaessa.
7.4.Komissio arvioi pyynnön perusteella, täyttyvätkö 7 kohdassa tarkoitetut edellytykset, ja se voi tarpeen mukaan sallia, että kyseinen jäsenvaltio soveltaa 7.1 kohdassa tarkoitettua järjestelmää.
8.LISÄPÄIVIEN MYÖNTÄMINEN KALASTUSTOIMINNAN PYSYVÄN LOPETTAMISEN VUOKSI
8.1.Komissio voi sellaisen kalastustoiminnan pysyvän lopettamisen perusteella, joka on toteutettu edeltävän hallinnointijakson aikana joko neuvoston asetuksen (EY) N:o 1198/2006 23 artiklan tai neuvoston asetuksen (EY) N:o N:o 744/2008 mukaisesti, myöntää jäsenvaltiolle lisämäärän merelläolopäiviä, joina lippuvaltio voi sallia aluksen alueellaolon, kun sillä on mukanaan säänneltyjä pyydyksiä. Komissio voi tapauskohtaisesti ottaa huomioon muista olosuhteista johtuvan pysyvän lopettamisen, jos asianomainen jäsenvaltio esittää asiasta kirjallisen ja asianmukaisesti perustellun pyynnön. Tällaisessa kirjallisessa pyynnössä on yksilöitävä asianomaiset alukset ja vahvistettava kunkin osalta, etteivät ne enää koskaan palaa harjoittamaan kalastustoimintaa.
8.2.Käytöstä poistettujen, säänneltyä pyydystä käyttäneiden alusten kilowattipäivinä mitattu vuoden 2003 pyyntiponnistus jaetaan kaikkien samanlaista pyydystä vuonna 2003 käyttäneiden alusten pyyntiponnistuksella. Lisäpäivät lasketaan kertomalla näin saatu suhde niiden päivien lukumäärällä, joka olisi myönnetty taulukon I mukaisesti. Jos laskutoimituksen tuloksena on päivän osa, se pyöristetään lähimpään kokonaiseen päivään.
8.3.Edellä olevaa 8.1 ja 8.2 kohtaa ei sovelleta, jos alus on korvattu 3 tai 6.4 kohdan mukaisesti tai jos käytöstä poistamista on jo aiempina vuosina käytetty ylimääräisten merelläolopäivien saamiseksi.
8.4.Jäsenvaltion, joka aikoo käyttää 8.1 kohdassa tarkoitettuja lisäpäiviä, on esitettävä komissiolle viimeistään kuluvan hallinnointijakson 15 päivänä kesäkuuta pyyntö, johon on liitettävä sähköisessä muodossa olevat raportit, joissa esitetään kyseisen taulukossa I vahvistetun pyydysryhmän ja erityisedellytyksen osalta seuraavien tekijöiden perusteella laaditut yksityiskohtaiset laskelmat:
a)käytöstä poistetut alukset ja kunkin aluksen unionin alusrekisterissä oleva numero (CFR) sekä koneteho;
b)tällaisten alusten vuonna 2003 toteuttama kalastustoiminta, laskettuna merelläolopäivinä kyseisen pyydysryhmän ja tarvittaessa erityisedellytysten osalta.
8.5.Komissio voi myöntää jäsenvaltion tällaisen pyynnön perusteella täytäntöönpanosäädöksillä kyseiselle jäsenvaltiolle lisäpäiviä 5.1 kohdassa tarkoitettujen päivien lisäksi. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 42 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
8.6.Kuluvalla hallinnointijaksolla jäsenvaltiot voivat jakaa kyseisen lisämäärän merelläolopäiviä uudelleen kaikille laivastossa jäljellä oleville, säänneltyjen pyydysten edellytykset täyttäville aluksille tai osalle niistä. Lisäpäivien jakaminen käytöstä poistetulta, 6.1 kohdan a tai b alakohdassa tarkoitetun erityisedellytyksen täyttäneeltä alukselta edelleen toiminnassa olevalle alukselle, joka ei täytä erityisedellytystä, ei ole sallittua.
8.7.Kun komissio myöntää ylimääräisiä merelläolopäiviä sen vuoksi, että kalastustoiminnasta on luovuttu pysyvästi edeltävällä hallinnointijaksolla, taulukossa I esitettyä jäsenvaltio- ja pyydyskohtaista päivien enimmäismäärää mukautetaan vastaavasti kuluvan hallinnointijakson osalta.
9.LISÄPÄIVIEN MYÖNTÄMINEN TIETEELLISEN TARKKAILIJAOHJELMAN KATTAVUUDEN PARANTAMISEKSI
9.1.Komissio voi myöntää tutkijoiden ja kalastusalan yhdessä toteuttaman tehostetun tieteellisen tarkkailijaohjelman pohjalta jäsenvaltiolle kolme lisäpäivää, joina alus voi olla alueella, kun sillä on mukana säänneltyjä pyydyksiä. Tällaisessa ohjelmassa on keskityttävä erityisesti poisheitettävien saaliiden määriin ja saaliiden koostumukseen, ja sen on ulotuttava laajemmalle kuin tietojenkeruun vaatimukset, jotka vahvistetaan kansallisten ohjelmien osalta neuvoston asetuksessa (EY) N:o 199/2008 sekä sen täytäntöönpanosäännöissä.
9.2.Tieteellisten tarkkailijoiden on oltava aluksen omistajasta, päälliköstä ja miehistön jäsenistä riippumattomia.
9.3.Jäsenvaltion, joka aikoo käyttää 9.1 kohdassa tarkoitettuja lisäpäiviä, on toimitettava komissiolle hyväksyntää varten kuvaus tehostetusta tieteellisestä tarkkailijaohjelmastaan.
9.4.Komissio voi kyseisen kuvauksen perusteella ja tieteellis-teknis-taloudellista kalastuskomiteaa (STECF) kuultuaan myöntää täytäntöönpanosäädöksillä asianomaiselle jäsenvaltiolle lisäpäiviä sen lisäksi, mitä 5.1 kohdassa esitetään kyseisen jäsenvaltion ja tehostettuun tieteellisen tarkkailijaohjelmaan kuuluvien alusten, alueiden ja pyydysten osalta. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 42 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
9.5.Jos jäsenvaltion esittämälle tehostetulle tieteelliselle tarkkailijaohjelmalle on jo aiemmin saatu komission hyväksyntä ja jäsenvaltio aikoo jatkaa sen soveltamista muutoksitta, sen on ilmoitettava komissiolle ohjelman jatkumisesta neljä viikkoa ennen ohjelman soveltamiskauden alkamista.
IV luku
Hallinnointi
10.YLEINEN VELVOITE
Jäsenvaltioiden on hallinnoitava suurinta sallittua pyyntiponnistusta asetuksen (EY) N:o 2166/2005 8 artiklassa ja asetuksen (EY) N:o 1224/2009 26–35 artiklassa säädettyjen edellytysten mukaisesti.
11.HALLINNOINTIJAKSOT
11.1.Jäsenvaltio voi jakaa taulukossa I vahvistetut alueellaolopäivät hallinnointijaksoihin, joiden pituus on yksi tai useampi kalenterikuukausi.
11.2.Niiden päivien tai tuntien lukumäärä, jotka alus saa hallinnointijaksolla olla alueella, on kyseisen jäsenvaltion päätettävissä.
11.3.Jos jäsenvaltio sallii sen lipun alla purjehtiville aluksille tuntikohtaisen alueellaolon, jäsenvaltion on jatkettava kulutettujen päivien laskemista 10 kohdan mukaisesti. Jäsenvaltion on komission pyynnöstä esitettävä varotoimenpiteensä, joilla estetään alueellaolopäivien liiallinen kulutus tietyllä alueella silloin, kun alus päättää alueellaolonsa ennen 24 tunnin ajanjakson päättymistä.
V luku
Kalastusaluksille myönnettyjen pyyntiponnistusten vaihto
12.PÄIVIEN SIIRTÄMINEN JÄSENVALTION LIPUN ALLA PURJEHTIVIEN KALASTUSALUSTEN VÄLILLÄ
12.1.Jäsenvaltio voi sallia lippunsa alla purjehtivan kalastusaluksen siirtävän sille kuuluvia alueellaolopäiviä toiselle kyseisen jäsenvaltion lipun alla purjehtivalle alukselle edellyttäen, että aluksen saamien päivien lukumäärä kerrottuna aluksen kilowatteina ilmaistulla koneteholla (kilowattipäivät) on enintään yhtä suuri kuin luovuttavalta alukselta siirrettyjen päivien lukumäärä kerrottuna sen kilowatteina ilmaistulla koneteholla. Alusten kilowatteina ilmaistun konetehon on oltava sama, joka on kirjattu kummankin aluksen osalta unionin kalastusalusrekisteriin.
12.2.Edellä olevan 12.1 kohdan mukaisesti siirrettyjen alueellaolopäivien kokonaismäärä kerrottuna luovuttavan aluksen kilowatteina ilmaistulla koneteholla ei saa olla suurempi kuin luovuttavan aluksen kyseisellä alueella 6.1 kohdan a alakohdassa täsmennettyinä vuosina harjoittamaan kalastustoimintaan kalastuspäiväkirjan mukaan käytettyjen päivien keskimääräinen vuosittainen määrä kerrottuna kyseisen aluksen kilowatteina ilmaistulla koneteholla.
12.3.Edellä 12.1 kohdassa kuvattu päivien siirto sallitaan sellaisten alusten välillä, jotka käyttävät mitä tahansa säänneltyä pyydystä samalla hallinnointijaksolla.
12.4.Päivien siirto sallitaan ainoastaan sellaisten alusten osalta, joille on myönnetty kalastuspäiviä ilman erityisedellytyksiä.
12.5.Jäsenvaltioiden on komission pyynnöstä toimitettava toteutettuja siirtoja koskevat tiedot. Komissio voi vahvistaa täytäntöönpanosäädöksillä laskentataulukkojen mallin tässä kohdassa tarkoitettujen tietojen keruuta ja toimittamista varten. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 42 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
13.PÄIVIEN SIIRTÄMINEN ERI JÄSENVALTIOIDEN LIPUN ALLA PURJEHTIVIEN KALASTUSALUSTEN VÄLILLÄ
Jäsenvaltiot voivat sallia, että niiden lippujen alla purjehtivien kalastusalusten välillä siirretään alueellaolopäiviä samalla alueella ja samaksi hallinnointijaksoksi edellyttäen, että 4.1 ja 4.2 kohtaa sekä 12 kohtaa noudatetaan soveltuvin osin. Jos jäsenvaltiot päättävät sallia tällaisen siirron, niiden on ennen siirron tekemistä ilmoitettava komissiolle siirtoa koskevat yksityiskohtaiset tiedot, mukaan luettuina sopimansa siirrettävien päivien lukumäärä sekä pyyntiponnistus ja tarvittaessa siihen liittyvät kalastuskiintiöt.
VI luku
Ilmoitusvelvollisuudet
14.PYYNTIPONNISTUSILMOITUS
Tämän liitteen soveltamisalaan kuuluviin aluksiin sovelletaan asetuksen (EY) N:o 1224/2009 28 artiklaa. Mainitussa artiklassa tarkoitettu maantieteellinen alue on tämän liitteen 2 kohdassa määritelty alue.
15.TIETOJEN KERÄÄMINEN
Jäsenvaltioiden on tämän liitteen mukaisten kalastuspäivien hallinnoinnissa käytettyjen tietojen perusteella kerättävä neljännesvuosittain tiedot alueella vedettävien ja seisovien pyydysten osalta käytetystä kokonaispyyntiponnistuksesta, eri pyydystyyppejä käyttävien alusten pyyntiponnistuksesta tällä alueella sekä kyseisten alusten kilowattipäivinä ilmaistusta konetehosta.
16.TIETOJEN TOIMITTAMINEN
Jäsenvaltioiden on komission pyynnöstä toimitettava komissiolle laskentataulukko 15 kohdassa tarkoitetuista tiedoista taulukoissa II ja III esitetyssä muodossa sähköpostiosoitteeseen, jonka komissio ilmoittaa jäsenvaltioille. Jäsenvaltioiden on komission pyynnöstä toimitettava komissiolle kuluvan ja edeltävän hallinnointijakson kokonaan tai osittain kattavat yksityiskohtaiset tiedot myönnetystä ja käytetystä pyyntiponnistuksesta taulukoissa IV ja V esitetyssä muodossa.
Taulukko II
Ilmoitusmalli kilowattipäiviä koskevien hallinnointijakson tietojen toimittamista varten
Jäsenvaltio
|
Pyydys
|
Hallinnointijakso
|
Yhteenlaskettua pyyntiponnistusta koskeva ilmoitus
|
(1)
|
(2)
|
(3)
|
(4)
|
Taulukko III
Kilowattipäiviä koskevien hallinnointijakson tietojen toimittamismuoto
Kentän nimi
|
Merkkien/numeroiden enimmäismäärä
|
Tasaus(1) L(=vasen)/R(=oikea)
|
Määrittely ja huomautukset
|
(1)
Jäsenvaltio
|
3
|
|
Jäsenvaltio (3-kirjaiminen ISO-koodi), jossa alus on rekisteröity
|
(2)
Pyydys
|
2
|
|
Jokin seuraavista pyydystyypeistä:
TR = troolit, kierrenuotat ja vastaavat pyydykset ≥ 32 mm
GN = verkot ≥ 60 mm
LL = pohjasiimat
|
(3)
Hallinnointijakso
|
4
|
|
Yksi hallinnointijakso vuoden 2006 hallinnointijaksosta kuluvaan hallinnointijaksoon ulottuvalla jaksolla
|
(4)
Yhteenlaskettua pyyntiponnistusta koskeva ilmoitus
|
7
|
R
|
Asianomaisen hallinnointijakson 1. päivästä helmikuuta 31. päivään tammikuuta asti toteutunut yhteenlaskettu pyyntiponnistuksen määrä kilowattipäivinä ilmaistuna
|
(1)
Vakiopituisten tietueiden tiedonsiirtoa varten merkityksellinen tieto.
|
Taulukko IV
Ilmoitusmalli aluskohtaisten tietojen toimittamista varten
Jäsenvaltio
|
CFR
|
Ulkoiset merkinnät
|
Hallinnointijakson pituus
|
Ilmoitetut pyydykset
|
Ilmoitettuun pyydykseen / ilmoitettuihin pyydyksiin sovellettava erityisedellytys
|
Kelpoisuuspäivät ilmoitettua pyydystä / ilmoitettuja pyydyksiä käyttäen
|
Käytetyt päivät ilmoitettua pyydystä / ilmoitettuja pyydyksiä käyttäen
|
Siirretyt päivät
|
|
|
|
|
nro 1
|
nro 2
|
nro 3
|
…
|
nro 1
|
nro 2
|
nro 3
|
…
|
nro 1
|
nro 2
|
nro 3
|
…
|
nro 1
|
nro 2
|
nro 3
|
…
|
|
(1)
|
(2)
|
(3)
|
(4)
|
(5)
|
(5)
|
(5)
|
(5)
|
(6)
|
(6)
|
(6)
|
(6)
|
(7)
|
(7)
|
(7)
|
(7)
|
(8)
|
(8)
|
(8)
|
(8)
|
(9)
|
Taulukko V
Aluskohtaisten tietojen toimittamismuoto
Kentän nimi
|
Merkkien/numeroiden enimmäismäärä
|
Tasaus(1)
L(=vasen)/R(=oikea)
|
Määrittely ja huomautukset
|
(1)
Jäsenvaltio
|
3
|
|
Jäsenvaltio (3-kirjaiminen ISO-koodi), jossa alus on rekisteröity
|
(2)
CFR
|
12
|
|
Unionin kalastusalusrekisterinumero (CFR)
Kalastusaluksen yksilöllinen tunnistenumero
Jäsenvaltio (3-kirjaiminen ISO-koodi) ja sitä seuraava tunnistemerkkijono (9 merkkiä). Jos tunnisteessa on vähemmän kuin 9 merkkiä, sitä on täydennettävä vasemmalle merkittävillä nollilla
|
(3)
Ulkoiset merkinnät
|
14
|
L
|
Komission asetuksen (ETY) N:o 1381/87(2) mukaisesti
|
(4)
Hallinnointijakson pituus
|
2
|
L
|
Hallinnointijakson pituus kuukausina mitattuna
|
(5)
Ilmoitetut pyydykset
|
2
|
L
|
Jokin seuraavista pyydystyypeistä:
TR = troolit, kierrenuotat ja vastaavat pyydykset ≥ 32 mm
GN = verkot ≥ 60 mm
LL = pohjasiimat
|
(6)
Ilmoitettuun pyydykseen / ilmoitettuihin pyydyksiin sovellettava erityisedellytys
|
2
|
L
|
Ilmoitetaan tarvittaessa, mitä liitteessä II B olevan 6.1 kohdan a tai b alakohdassa tarkoitettua erityisedellytystä sovelletaan
|
(7)
Kelpoisuuspäivät ilmoitettua pyydystä / ilmoitettuja pyydyksiä käyttäen
|
3
|
L
|
Aluksen liitteen II B mukaisten kelpoisuuspäivien lukumäärä ilmoitettua pyydystä käyttäen ja ilmoitetun hallinnointijakson pituus
|
(8)
Käytetyt päivät ilmoitettua pyydystä / ilmoitettuja pyydyksiä käyttäen
|
3
|
L
|
Niiden päivien lukumäärä, joina alus oli tosiasiallisesti alueella ja käytti ilmoitettua pyydystä vastaavaa pyydystä ilmoitetulla hallinnointijaksolla
|
(9)
Siirretyt päivät
|
4
|
L
|
Siirrettyjen päivien osalta ilmoitetaan ”– siirrettyjen päivien lukumäärä” ja saatujen siirtopäivien osalta ”+ saatujen päivien lukumäärä”.
|
(1)
Vakiopituisten tietueiden tiedonsiirtoa varten merkityksellinen tieto.
(2)
Komission asetus (ETY) N:o 1381/87, annettu 20 päivänä toukokuuta 1987, kalastusalusten merkitsemistä ja asiakirjoilla todistamista koskevista yksityiskohtaisista erityissäännöistä (EYVL L 132, 21.5.1987, s. 9).
|
LIITE II C
ALUSTEN PYYNTIPONNISTUS ENGLANNIN KANAALIN LÄNSIOSAN MERIANTURAKANTOJEN HOIDON YHTEYDESSÄ ICES-ALUEELLA 7e
I luku
Yleiset säännökset
1.SOVELTAMISALA
1.1.Tätä liitettä sovelletaan unionin kalastusaluksiin, joiden suurin pituus on vähintään 10 metriä ja joilla asetuksen (EY) N:o 509/2007 mukaisesti pidetään tai käytetään puomitrooleja, joiden silmäkoko on vähintään 80 mm, ja seisovia verkkoja, joihin luetaan tavalliset verkot, riimuverkot ja pussiverkot ja joiden silmäkoko on enintään 220 mm, ja jotka ovat ICES-alueella 7e.
1.2.Alukset, jotka kalastavat seisovilla verkoilla, joiden silmäkoko on vähintään 120 mm, ja joiden kalastustietoihin on viimeisten kolmen vuoden aikana vuosittain kirjattu kalastustoiminnasta alle 300 kg merianturaa elopainona ilmaistuna, vapautetaan tämän liitteen soveltamisesta sillä edellytyksellä, että
a)kyseiset alukset ovat pyytäneet vuoden 2015 hallinnointijakson aikana alle 300 kg merianturaa elopainona ilmaistuna;
b)kyseiset alukset eivät jälleenlaivaa kaloja merellä toiseen alukseen;
c)kukin asianomainen jäsenvaltio toimittaa komissiolle viimeistään 31 päivänä heinäkuuta 2018 ja 31 päivänä tammikuuta 2019 selvityksen kyseisten alusten kirjatusta merianturan kalastustoiminnasta kolmelta edeltävältä vuodelta ja merianturasaaliista vuonna 2018.
Jos jokin näistä edellytyksistä ei täyty, asianomaisille aluksille ei siitä hetkestä lähtien enää myönnetä vapautusta tämän liitteen soveltamisesta.
2.MÄÄRITELMÄT
Tässä liitteessä tarkoitetaan:
a)’pyydysryhmällä’ ryhmää, joka käsittää seuraavat kaksi pyydysluokkaa:
i)puomitroolit, joiden silmäkoko on vähintään 80 mm, ja
ii)seisovat verkot, joihin luetaan tavalliset verkot, riimuverkot ja pussiverkot ja joiden silmäkoko on enintään 220 mm;
b)’säännellyllä pyydyksellä’ jompaakumpaa pyydysryhmään kuuluvista kahdesta pyydysluokasta;
c)’alueella’ ICES-aluetta 7e;
d)’kuluvalla hallinnointijaksolla’ 1 päivän helmikuuta 2018 ja 31 päivän tammikuuta 2019 välistä ajanjaksoa.
3.TOIMINTARAJOITUKSET
Kunkin jäsenvaltion on varmistettava, että kun sen lipun alla purjehtivalla ja unionissa rekisteröidyllä unionin kalastusaluksella on säänneltyjä pyydyksiä, alus ei saa olla alueella useampia päiviä kuin tämän liitteen III luvussa on vahvistettu, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 1224/2009 29 artiklan soveltamista.
II luku
Luvat
4.LUVAN SAANEET ALUKSET
4.1Jäsenvaltio ei saa sallia, että sen lipun alla purjehtiva alus kalastaa säännellyllä pyydyksellä alueella, jolla alus ei ole todistettavasti harjoittanut kalastustoimintaa vuosina 2002–2015, kalastusalusten välisestä päivien siirtämisestä johtuvaa kalastustoimintaa lukuun ottamatta, paitsi jos jäsenvaltio varmistaa, että vastaava määrä kilowatteina ilmaistua kapasiteettia on poissa kalastustoiminnasta kyseisellä alueella.
4.2Alukselle, jolla on kirjattua kalastustoimintaa säännellyllä pyydyksellä, voidaan kuitenkin antaa lupa käyttää jotakin muuta pyydystä edellyttäen, että jälkimmäiselle pyydykselle myönnetty päivien määrä on vähintään yhtä suuri kuin säännellylle pyydykselle myönnetty päivien määrä.
4.3Alukselle, joka purjehtii sellaisen jäsenvaltion lipun alla, jolla ei ole kiintiöitä alueella, ei saa antaa lupaa kalastaa säännellyillä pyydyksillä alueella, paitsi jos alukselle on myönnetty kiintiö asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 8 kohdan mukaisesti sallitun siirron jälkeen ja merelläolopäiviä tämän liitteen 10 tai 11 kohdan mukaisesti.
III luku
Unionin kalastusaluksille myönnettyjen alueellaolopäivien lukumäärä
5.PÄIVIEN ENIMMÄISMÄÄRÄ
Taulukossa I vahvistetaan niiden merelläolopäivien enimmäismäärä, jonka jäsenvaltio voi sallia lippunsa alla purjehtivan aluksen, jolla on mukanaan säänneltyjä pyydyksiä, olla alueella kuluvalla hallinnointijaksolla.
Taulukko I
Aluksen vuosittaisten alueellaolopäivien enimmäismäärä säänneltyjen pyydysten luokkaa kohden
Säännelty pyydys
|
Päivien enimmäismäärä
|
Puomitroolit, joiden silmäkoko on ≥ 80 mm
|
BE
|
176
|
|
FR
|
188
|
|
UK
|
222
|
Seisovat verkot, joiden silmäkoko on ≤ 220 mm
|
BE
|
176
|
|
FR
|
191
|
|
UK
|
176
|
6.KILOWATTIPÄIVIIN PERUSTUVA JÄRJESTELMÄ
6.1.Jäsenvaltio voi kuluvan hallinnointijakson aikana hallinnoida sille myönnettyä pyyntiponnistusta kilowattipäiviin perustuvalla järjestelmällä. Tässä järjestelmässä se voi sallia, että alus, joka käyttää jotakin taulukossa I vahvistettua säänneltyä pyydystä, on alueella kyseisessä taulukossa vahvistetusta päivien enimmäismäärästä poikkeavan enimmäismäärän päiviä edellyttäen, että kyseistä säänneltyä pyydystä vastaavaa kilowattipäivien kokonaismäärää noudatetaan.
6.2.Tämä kilowattipäivien kokonaismäärä on asianomaisen jäsenvaltion lipun alla purjehtiville ja säännellyn pyydyksen käytön edellytykset täyttäville aluksille myönnettyjen aluskohtaisten pyyntiponnistusten summa. Aluskohtaiset pyyntiponnistukset lasketaan kilowattipäivinä kertomalla kunkin aluksen koneteho niiden merelläolopäivien lukumäärällä, jotka olisivat taulukon I mukaisesti sen käytettävissä, jollei 6.1 kohtaa sovellettaisi.
6.3.Jäsenvaltion, joka aikoo soveltaa 6.1 kohdassa tarkoitettua järjestelmää, on esitettävä komissiolle pyyntö, johon liitetään sähköisessä muodossa olevat raportit, joissa esitetään taulukossa I vahvistetun säännellyn pyydyksen osalta seuraavien tekijöiden perusteella laaditut yksityiskohtaiset laskelmat:
a)alukset, joilla on lupa kalastaa, ja kunkin aluksen unionin alusrekisterin numero (CFR) sekä koneteho;
b)niiden merelläolopäivien lukumäärä, jotka olisi alun perin myönnetty kullekin alukselle kalastusta varten taulukon I mukaisesti, sekä niiden merelläolopäivien lukumäärä, jotka olisivat kunkin aluksen käytettävissä 6.1 kohtaa sovellettaessa.
6.4.Komissio arvioi pyynnön perusteella, täyttyvätkö 6 kohdassa tarkoitetut edellytykset, ja se voi tapauksen mukaan sallia, että kyseinen jäsenvaltio soveltaa 6.1 kohdassa tarkoitettua järjestelmää.
7.LISÄPÄIVIEN MYÖNTÄMINEN KALASTUSTOIMINNAN PYSYVÄN LOPETTAMISEN VUOKSI
7.1.Komissio voi sellaisen kalastustoiminnan pysyvän lopettamisen perusteella, joka on toteutettu edeltävän hallinnointijakson aikana joko asetuksen (EY) N:o 1198/2006 23 artiklan tai asetuksen (EY) N:o 744/2008 mukaisesti, myöntää jäsenvaltiolle lisämäärän merelläolopäiviä, joina lippuvaltio voi sallia aluksen alueellaolon, kun sillä on mukanaan säänneltyjä pyydyksiä. Komissio voi tapauskohtaisesti ottaa huomioon muista olosuhteista johtuvan pysyvän lopettamisen, jos asianomainen jäsenvaltio esittää asiasta kirjallisen ja asianmukaisesti perustellun pyynnön. Tällaisessa kirjallisessa pyynnössä on yksilöitävä asianomaiset alukset ja vahvistettava kunkin osalta, etteivät ne enää koskaan palaa harjoittamaan kalastustoimintaa.
7.2.Käytöstä poistettujen, tiettyä pyydysryhmää käyttäneiden alusten kilowattipäivinä mitattu vuoden 2003 pyyntiponnistus jaetaan kaikkien kyseistä pyydysryhmää vuonna 2003 käyttäneiden alusten pyyntiponnistuksella. Lisäpäivät lasketaan kertomalla näin saatu suhde niiden päivien lukumäärällä, joka olisi myönnetty taulukon I mukaisesti. Jos laskutoimituksen tuloksena on päivän osa, se pyöristetään lähimpään kokonaiseen päivään.
7.3.Edellä olevaa 7.1 ja 7.2 kohtaa ei sovelleta, jos alus on korvattu 4.2 kohdan mukaisesti tai jos käytöstä poistamista on jo aiempina vuosina käytetty ylimääräisten merelläolopäivien myöntämiseksi.
7.4.Jäsenvaltion, joka aikoo käyttää 7.1 kohdassa tarkoitettuja lisäpäiviä, on esitettävä komissiolle viimeistään kuluvan hallinnointijakson 15 päivänä kesäkuuta pyyntö, johon liitetään sähköisessä muodossa olevat raportit, joissa esitetään taulukossa I vahvistetun pyydysryhmän osalta seuraavien tekijöiden perusteella laaditut yksityiskohtaiset laskelmat:
a)käytöstä poistetut alukset ja kunkin aluksen unionin alusrekisterissä oleva numero (CFR) sekä koneteho;
b)asianomaisten alusten vuonna 2003 toteuttama kalastustoiminta, laskettuna merelläolopäivinä kyseisen pyydysryhmän osalta.
7.5.Komissio voi myöntää jäsenvaltion tällaisen pyynnön perusteella täytäntöönpanosäädöksillä kyseiselle jäsenvaltiolle lisäpäiviä 5 kohdassa tarkoitettujen päivien lisäksi. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 42 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
7.6.Jäsenvaltiot voivat kuluvalla hallinnointijaksolla jakaa kyseisen lisämäärän merelläolopäiviä kaikille laivastossa jäljellä oleville ja säänneltyjen pyydysten käytön edellytykset täyttäville aluksille tai osalle niistä.
7.7.Kun komissio myöntää ylimääräisiä merelläolopäiviä sen vuoksi, että kalastustoiminnasta on luovuttu pysyvästi edeltävällä hallinnointijaksolla, taulukossa I esitettyä jäsenvaltio- ja pyydyskohtaista päivien enimmäismäärää mukautetaan vastaavasti kuluvan hallinnointijakson osalta.
8.LISÄPÄIVIEN MYÖNTÄMINEN TIETEELLISEN TARKKAILIJAOHJELMAN KATTAVUUDEN PARANTAMISEKSI
8.1.Komissio voi myöntää 1 päivän helmikuuta 2018 ja 31 päivän tammikuuta 2019 välisenä aikana tutkijoiden ja kalastusalan yhdessä toteuttaman tehostetun tieteellisen tarkkailijaohjelman puitteissa jäsenvaltioille kolme lisäpäivää, joina alus voi olla alueella, kun sillä on mukana säänneltyjä pyydyksiä. Tällaisessa ohjelmassa on keskityttävä erityisesti poisheitettävien saaliiden määriin ja saaliiden koostumukseen, ja sen on ulotuttava laajemmalle kuin tietojenkeruun vaatimukset, jotka vahvistetaan kansallisten ohjelmien osalta asetuksessa (EY) N:o 199/2008 ja sen täytäntöönpanosäännöissä.
8.2.Tieteellisten tarkkailijoiden on oltava riippumattomia kalastusaluksen omistajasta, päälliköstä ja miehistön jäsenistä.
8.3.Jäsenvaltion, joka aikoo käyttää 8.1 kohdassa tarkoitettuja lisäpäiviä, on toimitettava komissiolle hyväksyntää varten kuvaus tehostetusta tieteellisestä tarkkailijaohjelmastaan.
8.4.Komissio voi kyseisen kuvauksen perusteella ja tieteellis-teknis-taloudellista kalastuskomiteaa (STECF) kuultuaan myöntää täytäntöönpanosäädöksillä asianomaiselle jäsenvaltiolle lisäpäiviä sen lisäksi, mitä 5 kohdassa esitetään kyseisen jäsenvaltion ja tehostettuun tieteellisen tarkkailijaohjelmaan kuuluvien alusten, alueiden ja pyydysten osalta. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 42 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
8.5.Jos jäsenvaltion esittämälle tehostetulle tieteelliselle tarkkailijaohjelmalle on jo aiemmin saatu komission hyväksyntä ja jäsenvaltio aikoo jatkaa sen soveltamista muutoksitta, sen on ilmoitettava komissiolle ohjelman jatkumisesta neljä viikkoa ennen ohjelman soveltamiskauden alkamista.
IV luku
Hallinnointi
9.YLEINEN VELVOITE
Jäsenvaltioiden on hallinnoitava suurinta sallittua pyyntiponnistusta asetuksen (EY) N:o 1224/2009 26–35 artiklan mukaisesti.
10.HALLINNOINTIJAKSOT
10.1.Jäsenvaltio voi jakaa taulukossa I vahvistetut alueellaolopäivät hallinnointijaksoihin, joiden pituus on yksi tai useampi kalenterikuukausi.
10.2.Niiden päivien tai tuntien lukumäärä, jotka alus saa hallinnointijaksolla olla alueella, on kyseisen jäsenvaltion päätettävissä.
10.3.Jos jäsenvaltio sallii sen lipun alla purjehtiville aluksille tuntikohtaisen alueellaolon, jäsenvaltion on jatkettava kulutettujen päivien laskemista 9 kohdan mukaisesti. Jäsenvaltion on komission pyynnöstä esitettävä varotoimenpiteensä, joilla estetään alueellaolopäivien liiallinen kulutus tietyllä alueella silloin, kun alus päättää alueellaolonsa ennen 24 tunnin ajanjakson päättymistä.
V luku
Kalastusaluksille myönnettyjen pyyntiponnistusten vaihto
11.PÄIVIEN SIIRTÄMINEN JÄSENVALTION LIPUN ALLA PURJEHTIVIEN KALASTUSALUSTEN VÄLILLÄ
11.1.Jäsenvaltio voi sallia lippunsa alla purjehtivan kalastusaluksen siirtävän sille kuuluvia alueellaolopäiviä toiselle kyseisen jäsenvaltion lipun alla purjehtivalle alukselle edellyttäen, että aluksen saamien päivien lukumäärä kerrottuna aluksen kilowatteina ilmaistulla koneteholla (kilowattipäivät) on enintään yhtä suuri kuin luovuttavalta alukselta siirrettyjen päivien lukumäärä kerrottuna sen kilowatteina ilmaistulla koneteholla. Alusten kilowatteina ilmaistun konetehon on oltava sama, joka on kirjattu kummankin aluksen osalta unionin kalastusalusrekisteriin.
11.2.Edellä olevan 11.1 kohdan mukaisesti siirrettyjen alueellaolopäivien kokonaismäärä kerrottuna luovuttavan aluksen kilowatteina ilmaistulla koneteholla ei saa olla suurempi kuin luovuttavan aluksen kyseisellä alueella vuosina 2001, 2002, 2003, 2004 ja 2005 harjoittamaan kalastustoimintaan kalastuspäiväkirjan mukaan käytettyjen päivien keskimääräinen vuosittainen määrä kerrottuna kyseisen aluksen kilowatteina ilmaistulla koneteholla.
11.3.Edellä 11.1 kohdassa kuvattu päivien siirto sallitaan sellaisten alusten välillä, jotka käyttävät mitä tahansa säänneltyä pyydystä samalla hallinnointijaksolla.
11.4.Jäsenvaltioiden on komission pyynnöstä toimitettava toteutettuja siirtoja koskevat tiedot. Komissio voi täytäntöönpanosäädöksillä vahvistaa laskentataulukkoja tässä kohdassa tarkoitettujen tietojen keruuta ja toimittamista varten. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 42 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
12.PÄIVIEN SIIRTÄMINEN ERI JÄSENVALTIOIDEN LIPUN ALLA PURJEHTIVIEN KALASTUSALUSTEN VÄLILLÄ
Jäsenvaltiot voivat sallia, että niiden lippujen alla purjehtivien kalastusalusten välillä siirretään alueellaolopäiviä samalla alueella ja samaksi hallinnointijaksoksi edellyttäen, että 4.2, 4.4, 5, 6 ja 10 kohtaa sovelletaan soveltuvin osin. Jos jäsenvaltiot päättävät sallia tällaisen siirron, niiden on ennen siirron tekemistä ilmoitettava komissiolle siirtoa koskevat yksityiskohtaiset tiedot, mukaan luettuina sopimansa siirrettävien päivien lukumäärä sekä pyyntiponnistus ja tarvittaessa siihen liittyvät kalastuskiintiöt.
VI luku
Ilmoitusvelvollisuudet
13.PYYNTIPONNISTUSILMOITUS
Tämän liitteen soveltamisalaan kuuluviin aluksiin sovelletaan asetuksen (EY) N:o 1224/2009 28 artiklaa. Mainitussa artiklassa tarkoitettu maantieteellinen alue on tämän liitteen 2 kohdassa määritelty alue.
14.TIETOJEN KERÄÄMINEN
Jäsenvaltioiden on tämän liitteen mukaisten kalastuspäivien hallinnoinnissa käytettyjen tietojen perusteella kerättävä neljännesvuosittain tiedot alueella vedettävien ja seisovien pyydysten osalta käytetystä kokonaispyyntiponnistuksesta, eri pyydystyyppejä käyttävien alusten pyyntiponnistuksesta tällä alueella sekä kyseisten alusten kilowattipäivinä ilmaistusta konetehosta.
15.TIETOJEN TOIMITTAMINEN
Jäsenvaltioiden on komission pyynnöstä toimitettava komissiolle laskentataulukko 14 kohdassa tarkoitetuista tiedoista taulukoissa II ja III esitetyssä muodossa sähköpostiosoitteeseen, jonka komissio ilmoittaa jäsenvaltioille. Jäsenvaltioiden on komission pyynnöstä toimitettava komissiolle vuosien 2014 ja 2015 hallinnointijaksot kokonaan tai osittain kattavat yksityiskohtaiset tiedot myönnetystä ja käytetystä pyyntiponnistuksesta taulukoissa IV ja V esitetyssä muodossa.
Taulukko II
Ilmoitusmalli kilowattipäiviä koskevien hallinnointijakson tietojen toimittamista varten
Jäsenvaltio
|
Pyydys
|
Hallinnointijakso
|
Yhteenlaskettua pyyntiponnistusta koskeva ilmoitus
|
(1)
|
(2)
|
(3)
|
(4)
|
Taulukko III
Kilowattipäiviä koskevien hallinnointijakson tietojen toimittamismuoto
Kentän nimi
|
Merkkien/numeroiden enimmäismäärä
|
Tasaus(1)
L(=vasen)/R(=oikea)
|
Määrittely ja huomautukset
|
(1)
Jäsenvaltio
|
3
|
|
Jäsenvaltio (3-kirjaiminen ISO-koodi), jossa alus on rekisteröity
|
(2)
Pyydys
|
2
|
|
Jokin seuraavista pyydystyypeistä:
BT = puomitroolit ≥ 80mm
GN = verkko < 220 mm
TN = riimuverkko tai pussiverkko < 220 mm
|
(3)
Hallinnointijakso
|
4
|
|
Yksi vuosi vuoden 2006 hallinnointijaksosta kuluvaan hallinnointijaksoon ulottuvalla jaksolla
|
(4)
Yhteenlaskettua pyyntiponnistusta koskeva ilmoitus
|
7
|
R
|
Asianomaisen hallinnointijakson 1. päivästä helmikuuta 31. päivään tammikuuta asti toteutunut yhteenlaskettu pyyntiponnistuksen määrä kilowattipäivinä ilmaistuna
|
(1)
Vakiopituisten tietueiden tiedonsiirtoa varten merkityksellinen tieto.
|
Taulukko IV
Ilmoitusmalli aluskohtaisten tietojen toimittamista varten
Jäsenvaltio
|
CFR
|
Ulkoiset merkinnät
|
Hallinnointijakson pituus
|
Ilmoitetut pyydykset
|
Kelpoisuuspäivät ilmoitettua pyydystä / ilmoitettuja pyydyksiä käyttäen
|
Käytetyt päivät ilmoitettua pyydystä / ilmoitettuja pyydyksiä käyttäen
|
Siirretyt päivät
|
|
|
|
|
nro 1
|
nro 2
|
nro 3
|
…
|
nro 1
|
nro 2
|
nro 3
|
…
|
nro 1
|
nro 2
|
nro 3
|
…
|
|
(1)
|
(2)
|
(3)
|
(4)
|
(5)
|
(5)
|
(5)
|
(5)
|
(6)
|
(6)
|
(6)
|
(6)
|
(7)
|
(7)
|
(7)
|
(7)
|
(8)
|
Taulukko V
Aluskohtaisten tietojen toimittamismuoto
Kentän nimi
|
Merkkien/numeroiden enimmäismäärä
|
Tasaus(1)
L(=vasen)/R(=oikea)
|
Määrittely ja huomautukset
|
(1)
Jäsenvaltio
|
3
|
|
Jäsenvaltio (3-kirjaiminen ISO-koodi), jossa alus on rekisteröity
|
(2)
CFR
|
12
|
|
Unionin kalastusalusrekisterinumero (CFR)
Kalastusaluksen yksilöllinen tunnistenumero
Jäsenvaltio (3-kirjaiminen ISO-koodi) ja sitä seuraava tunnistemerkkijono (9 merkkiä). Jos tunnisteessa on vähemmän kuin 9 merkkiä, sitä on täydennettävä vasemmalle merkittävillä nollilla
|
(3)
Ulkoiset merkinnät
|
14
|
L
|
Asetuksen (ETY) N:o 1381/87 mukaisesti
|
(4)
Hallinnointijakson pituus
|
2
|
L
|
Hallinnointijakson pituus kuukausina mitattuna
|
(5)
Ilmoitetut pyydykset
|
2
|
L
|
Jokin seuraavista pyydystyypeistä:
BT = puomitroolit ≥ 80mm
GN = verkko < 220 mm
TN = riimuverkko tai pussiverkko < 220 mm
|
(6)
Ilmoitettuun pyydykseen / ilmoitettuihin pyydyksiin sovellettava erityisedellytys
|
3
|
L
|
Aluksen liitteen II C mukaisten kelpoisuuspäivien lukumäärä ilmoitettua pyydystä käyttäen ja ilmoitetun hallinnointijakson pituus
|
(7)
Käytetyt päivät ilmoitettua pyydystä / ilmoitettuja pyydyksiä käyttäen
|
3
|
L
|
Niiden päivien lukumäärä, joina alus oli tosiasiallisesti alueella ja käytti ilmoitettua pyydystä vastaavaa pyydystä ilmoitetulla hallinnointijaksolla
|
(8)
Siirretyt päivät
|
4
|
L
|
Siirrettyjen päivien osalta ilmoitetaan ”– siirrettyjen päivien lukumäärä” ja saatujen siirtopäivien osalta ”+ saatujen päivien lukumäärä”
|
(1)
Vakiopituisten tietueiden tiedonsiirtoa varten merkityksellinen tieto.
|
LIITE II D
TUULENKALAN KALASTUKSENHOITOALUEET ICES-ALUEILLA 2a JA 3a SEKÄ ICES-SUURALUEELLA 4
Liitteessä I A vahvistettujen tuulenkalan kalastusmahdollisuuksien hallinnoimiseksi ICES-alueilla 2a ja 3a sekä ICES-suuralueella 4 kalastuksenhoitoalueet, joilla sovelletaan erityisiä saalisrajoituksia, määritellään jäljempänä sekä tämän liitteen lisäyksessä.
Tuulenkalan kalastuksenhoitoalueet
|
ICES-tilastoruudut
|
1r
|
31–33 E9–F4; 33 F5; 34–37 E9–F6; 38–40 F0–F5; 41 F4–F5
|
2r
|
35 F7–F8; 36 F7–F9; 37 F7–F8; 38–41 F6–F8; 42 F6–F9; 43 F7–F9; 44 F9–G0; 45 G0–G1; 46 G1
|
3r
|
41–46 F1–F3; 42–46 F4–F5; 43–46 F6; 44–46 F7–F8; 45–46 F9; 46–47 G0; 47 G1 ja 48 G0
|
4
|
38–40 E7–E9 ja 41–46 E6–F0
|
5r
|
47–52 F1–F5
|
6
|
41–43 G0–G3; 44 G1
|
7r
|
47–52 E6–F0
|
Liitteen II D lisäys 1
TUULENKALAN KALASTUKSENHOITOALUEET
LIITE III
KOLMANSIEN MAIDEN VESILLÄ KALASTAVIEN UNIONIN
KALASTUSALUSTEN KALASTUSLUPIEN ENIMMÄISMÄÄRÄ
Kalastusalue
|
Kalastus
|
Kalastuslupien lukumäärä
|
Kalastuslupien jakautuminen jäsenvaltioiden kesken
|
Alusten samanaikainen enimmäismäärä
|
Norjan vedet ja Jan Mayenia ympäröivä kalastusalue
|
Silli, linjan 62°00' N pohjoispuolella
|
pm
|
DK
|
pm
|
pm
|
|
|
|
DE
|
pm
|
|
|
|
|
FR
|
pm
|
|
|
|
|
IE
|
pm
|
|
|
|
|
NL
|
pm
|
|
|
|
|
PL
|
pm
|
|
|
|
|
SV
|
pm
|
|
|
|
|
UK
|
pm
|
|
|
Pohjakalalajit, linjan 62°00′ N pohjoispuolella
|
pm
|
DE
|
pm
|
pm
|
|
|
|
IE
|
pm
|
|
|
|
|
ES
|
pm
|
|
|
|
|
FR
|
pm
|
|
|
|
|
PT
|
pm
|
|
|
|
|
UK
|
pm
|
|
|
|
|
Jakamatta
|
pm
|
|
|
Makrilli(1)
|
Ei sovelleta
|
Ei sovelleta
|
pm
|
|
Rehukalalajit, linjan 62°00' N eteläpuolella
|
pm
|
DK
|
pm
|
pm
|
|
|
|
UK
|
pm
|
|
Färsaarten vedet
|
Kaikki troolikalastus aluksilla, joiden suurin pituus on 180 jalkaa, 12–21 meripeninkulman vyöhykkeellä Färsaarten perusviivoista
|
pm
|
BE
|
pm
|
pm
|
|
|
|
DE
|
pm
|
|
|
|
|
FR
|
pm
|
|
|
|
|
UK
|
pm
|
|
|
Turskan ja koljan kohdennettu kalastus verkoilla, joiden vähimmäissilmäkoko on 135 mm, linjan 62° 28′ N eteläpuolella ja linjan 6° 30′ W itäpuolella olevalla alueella
|
pm (2)
|
Ei sovelleta
|
pm
|
|
Troolikalastus Färsaarten perusviivoista laskettavan 21 meripeninkulman vyöhykkeen ulkopuolella. Kyseiset alukset voivat ajanjaksoina 1.3.–31.5. ja 1.10.–31.12. harjoittaa pyyntiä linjojen 61° 20′ N ja 62° 00′ N välisellä alueella sekä 12–21 meripeninkulman vyöhykkeellä perusviivoista
|
pm
|
BE
|
pm
|
pm
|
|
|
|
DE
|
pm
|
|
|
|
|
FR
|
pm
|
|
|
|
|
UK
|
pm
|
|
|
Tylppäpyrstömolvan troolikalastus verkoilla, joiden vähimmäissilmäkoko on 100 mm, linjan 61° 30′ N eteläpuolella ja linjan 9° 00′ W länsipuolella olevalla alueella, linjojen 7° 00′ W ja 9° 00′ W välisellä alueella linjan 60° 30′ N eteläpuolella, sekä pisteet 60° 30′ N, 7° 00′ W ja 60° 00′ N, 6° 00′ W yhdistävän linjan lounaispuolella olevalla alueella
|
pm
|
DE (3)
|
pm
|
pm (4)
|
|
|
|
DE (3)
|
pm
|
|
|
Seidin kohdennettu troolikalastus verkoilla, joiden vähimmäissilmäkoko on 120 mm; troolinperän vahvikeköyden käyttäminen on sallittua
|
pm
|
Ei sovelleta
|
pm (4)
|
|
Mustakitaturskan kalastus. Kalastuslupien kokonaismäärää voidaan lisätä neljällä aluksella parien muodostamiseksi, jos Färsaarten viranomaiset ottavat käyttöön erityisiä sääntöjä mustakitaturskan nk. pääpyyntialueelle pääsystä
|
pm
|
DE
|
pm
|
pm
|
|
|
|
DK
|
pm
|
|
|
|
|
FR
|
pm
|
|
|
|
|
NL
|
pm
|
|
|
|
|
UK
|
pm
|
|
|
|
|
SE
|
pm
|
|
|
|
|
ES
|
pm
|
|
|
|
|
IE
|
pm
|
|
|
|
|
PT
|
pm
|
|
|
Siimakalastus
|
pm
|
UK
|
pm
|
pm
|
|
Makrilli
|
pm
|
DK
|
pm
|
pm
|
|
|
|
BE
|
pm
|
|
|
|
|
DE
|
pm
|
|
|
|
|
FR
|
pm
|
|
|
|
|
IE
|
pm
|
|
|
|
|
NL
|
pm
|
|
|
|
|
SE
|
pm
|
|
|
|
|
UK
|
pm
|
|
|
Silli, linjan 62°00' N pohjoispuolella
|
pm
|
DK
|
pm
|
pm
|
|
|
|
DE
|
pm
|
|
|
|
|
IE
|
pm
|
|
|
|
|
FR
|
pm
|
|
|
|
|
NL
|
pm
|
|
|
|
|
PL
|
pm
|
|
|
|
|
SE
|
pm
|
|
|
|
|
UK
|
pm
|
|
I, IIb (5)
|
Lumitaskurapujen kalastus merroilla
|
pm
|
EE
|
pm
|
Ei sovelleta
|
|
|
|
ES
|
pm
|
|
|
|
|
LV
|
pm
|
|
|
|
|
LT
|
pm
|
|
|
|
|
PL
|
pm
|
|
(1)
Vaikuttamatta lisäkalastuslupiin, joita Norja myöntää Ruotsille vakiintuneen käytännön mukaisesti.
(2)
Luvut sisältyvät kohdan ”Kaikki troolikalastus aluksilla, joiden suurin pituus on 180 jalkaa, 12–21 meripeninkulman vyöhykkeellä Färsaarten perusviivoista” lukuihin.
(3)
Nämä luvut viittaavat alusten samanaikaiseen enimmäismäärään.
(4)
Nämä luvut sisältyvät ”troolikalastusta Färsaarten perusviivoista laskettavan 21 meripeninkulman vyöhykkeen ulkopuolella” koskeviin lukuihin.
(5)
Svalbardin alueella unionin käytettävissä olevien kalastusmahdollisuuksien jakaminen ei vaikuta vuoden 1920 Pariisin sopimuksesta johtuviin oikeuksiin ja velvollisuuksiin.
|
LIITE IV
ICCAT-YLEISSOPIMUSALUE
1.Sellaisten unionin vapapyydyksiä käyttävien alusten ja uisteluveneiden enimmäismäärä, joilla on lupa kalastaa aktiivisesti 8–30 kilogramman painoisia tai 75–115 senttimetrin pituisia tonnikaloja Itä-Atlantilla
Espanja
|
pm
|
Ranska
|
pm
|
Unioni
|
pm
|
2.Sellaisten pienimuotoista rannikkokalastusta harjoittavien unionin alusten enimmäismäärä, joilla on lupa kalastaa aktiivisesti 8–30 kilogramman painoisia tai 75–115 senttimetrin pituisia tonnikaloja Välimerellä
Espanja
|
pm
|
Ranska
|
pm
|
Italia
|
pm
|
Kypros
|
pm
|
Malta
|
pm2
|
Unioni
|
pm
|
3.Sellaisten unionin kalastusalusten enimmäismäärä, jolla on lupa kalastaa aktiivisesti kasvatustarkoituksiin 8–30 kilogramman painoisia tai 75–115 senttimetrin pituisia tonnikaloja Adrianmerellä
Kroatia
|
pm
|
Italia
|
pm
|
Unioni
|
pm
|
4.Kunkin jäsenvaltion sellaisten kalastusalusten enimmäismäärä ja kokonaisbruttovetoisuus, joille voidaan antaa lupa kalastaa, pitää aluksella, jälleenlaivata, kuljettaa tai purkaa tonnikalaa Itä-Atlantilla ja Välimerellä
Taulukko A
|
Kalastusalusten lukumäärä
|
|
Kypros
|
Kreikka
|
Kroatia
|
Italia
|
Ranska
|
Espanja
|
Malta
|
Kurenuotta-alukset
|
pm
|
pm
|
pm
|
pm
|
pm
|
pm
|
pm
|
Pitkäsiima-alukset
|
pm
|
pm
|
pm
|
pm
|
pm
|
pm
|
pm
|
Vapapyydyksiä käyttävät alukset
|
pm
|
pm
|
pm
|
pm
|
pm
|
pm
|
pm
|
Käsisiimoja käyttävät alukset
|
pm
|
pm
|
pm
|
pm
|
pm
|
pm
|
pm
|
Troolarit
|
pm
|
pm
|
pm
|
pm
|
pm
|
pm
|
pm
|
Muut (pienimuotoinen kalastus)
|
pm
|
pm
|
pm
|
pm
|
pm
|
pm
|
pm
|
Taulukko B
|
Kokonaisbruttovetoisuus
|
|
Kypros
|
Kroatia
|
Kreikka
|
Italia
|
Ranska
|
Espanja
|
Malta
|
Kurenuotta-alukset
|
Vahvistetaan myöhemmin
|
Vahvistetaan myöhemmin
|
Vahvistetaan myöhemmin
|
Vahvistetaan myöhemmin
|
Vahvistetaan myöhemmin
|
Vahvistetaan myöhemmin
|
Vahvistetaan myöhemmin
|
Pitkäsiima-alukset
|
Vahvistetaan myöhemmin
|
Vahvistetaan myöhemmin
|
Vahvistetaan myöhemmin
|
Vahvistetaan myöhemmin
|
Vahvistetaan myöhemmin
|
Vahvistetaan myöhemmin
|
Vahvistetaan myöhemmin
|
Vapapyydyksiä käyttävät alukset
|
Vahvistetaan myöhemmin
|
Vahvistetaan myöhemmin
|
Vahvistetaan myöhemmin
|
Vahvistetaan myöhemmin
|
Vahvistetaan myöhemmin
|
Vahvistetaan myöhemmin
|
Vahvistetaan myöhemmin
|
Käsisiimoja käyttävät alukset
|
Vahvistetaan myöhemmin
|
Vahvistetaan myöhemmin
|
Vahvistetaan myöhemmin
|
Vahvistetaan myöhemmin
|
Vahvistetaan myöhemmin
|
Vahvistetaan myöhemmin
|
Vahvistetaan myöhemmin
|
Troolarit
|
Vahvistetaan myöhemmin
|
Vahvistetaan myöhemmin
|
Vahvistetaan myöhemmin
|
Vahvistetaan myöhemmin
|
Vahvistetaan myöhemmin
|
Vahvistetaan myöhemmin
|
Vahvistetaan myöhemmin
|
Muut (pienimuotoinen kalastus)
|
Vahvistetaan myöhemmin
|
Vahvistetaan myöhemmin
|
Vahvistetaan myöhemmin
|
Vahvistetaan myöhemmin
|
Vahvistetaan myöhemmin
|
Vahvistetaan myöhemmin
|
Vahvistetaan myöhemmin
|
5.Kunkin jäsenvaltion sallimien, tonnikalan kalastuksessa Itä-Atlantilla ja Välimerellä käytettävien rysien enimmäismäärä
|
Rysien lukumäärä
|
Espanja
|
pm
|
Italia
|
pm
|
Portugali
|
pm
|
6.Kunkin jäsenvaltion tonnikalan kasvatus- ja lihotuskapasiteetin enimmäismäärä sekä pyydetyn luonnonvaraisen tonnikalan enimmäismäärä, jonka kukin jäsenvaltio voi myöntää laitoksilleen Itä-Atlantilla ja Välimerellä
Taulukko A
Tonnikalan kasvatus- ja lihotuskapasiteetin enimmäismäärä
|
|
Laitosten lukumäärä
|
Kapasiteetti (tonnia)
|
Espanja
|
pm
|
pm
|
Italia
|
pm
|
pm
|
Kreikka
|
pm
|
pm
|
Kypros
|
pm
|
pm
|
Kroatia
|
pm
|
pm
|
Malta
|
pm
|
pm
|
Taulukko B
Pyydetyn luonnonvaraisen tonnikalan enimmäismäärä (tonnia)
|
Espanja
|
pm
|
Italia
|
pm
|
Kreikka
|
pm
|
Kypros
|
pm
|
Kroatia
|
pm
|
Malta
|
pm
|
Portugali
|
pm
|
7.Asetuksen (EY) N:o 520/2007 12 artiklan mukaisesti kohdelajinaan pohjoisen kannan valkotonnikalaa pyytävien jäsenvaltion lipun alla purjehtivien kalastusalusten enimmäislukumäärä jaetaan jäsenvaltioiden kesken seuraavasti:
Jäsenvaltio
|
Alusten enimmäismäärä
|
Irlanti
|
pm
|
Espanja
|
pm
|
Ranska
|
pm
|
Yhdistynyt kuningaskunta
|
pm
|
Portugali
|
pm
|
8.ICCAT-yleissopimusalueella isosilmätonnikalaa kalastavien, vähintään 20 metrin pituisten unionin kalastusalusten enimmäismäärä
Jäsenvaltio
|
Kurenuotta-alusten enimmäismäärä
|
Pitkäsiima-alusten enimmäismäärä
|
Espanja
|
pm
|
pm
|
Ranska
|
pm
|
pm
|
Portugali
|
pm
|
pm
|
Unioni
|
pm
|
pm
|
LIITE V
CCAMLR-YLEISSOPIMUSALUE
A OSA
KOHDENNETTUA KALASTUSTA KOSKEVA KIELTO CCAMLR-YLEISSOPIMUSALUEELLA
Kohdelaji
|
Alue
|
Kieltoaika
|
Hait (kaikki lajit)
|
Yleissopimusalue
|
pm
|
Notothenia rossii
|
FAO 48.1. Antarktis, niemimaan alue
FAO 48.2. Antarktis, eteläisten Orkneysaarten ympärillä
FAO 48.3. Antarktis, Etelä-Georgian ympärillä
|
pm
|
Eväkalat
|
FAO 48.1. Antarktis(1)
FAO 48.2. Antarktis(1)
|
pm
|
Gobionotothen gibberifrons
Chaenocephalus aceratus
Pseudochaenichthys georgianus
Lepidonotothen squamifrons
Patagonotothen guntheri
Electrona carlsbergi(1)
|
FAO 48.3.
|
pm
|
Dissostichus spp.
|
FAO 48.5. Antarktis
|
pm
|
Dissostichus spp.
|
FAO 88.3. Antarktis(1)
FAO 58.5.1. Antarktis(1) (2)
FAO 58.5.2. Antarktis linjasta 79°20' E itään ja talousvyöhykkeen ulkopuolella linjasta 79°20' E länteen(1)
FAO 58.4.4. Antarktis(1) (2)
FAO 58.6. Antarktis(1) (2)
FAO 58.7. Antarktis(1)
|
pm
|
Lepidonotothen squamifrons
|
FAO 58.4.4.(1) (2)
|
pm
|
Kaikki lajit Champsocephalus gunnari ja Dissostichus eleginoides -lajeja lukuun ottamatta
|
FAO 58.5.2. Antarktis
|
pm
|
Dissostichus mawsoni
|
FAO 48.4. Antarktis(1) alueella, jota rajaavat leveyspiirit 55°30' S ja 57°20' S sekä pituuspiirit 25°30' W ja 29°30' W
|
pm
|
(1)
Tieteellisiä tarkoituksia lukuun ottamatta.
(2)
Kansalliseen lainkäyttövaltaan kuuluvia vesiä (talousvyöhykkeet) lukuun ottamatta.
|
B OSA
CCAMLR-YLEISSOPIMUSALUEEN KOEKALASTUSTEN TACit JA SIVUSAALISRAJOITUKSET KAUDELLA 2016/2017
Suuralue/
Alue
|
Alue
|
Kausi
|
SSRU
|
Dissostichus mawsoni saalisrajoitus (tonnia)
|
|
Sivusaaliiden saalisrajoitus (tonnia)
|
|
|
|
SSRU
|
Raja
|
|
|
Rauskukalat
|
Macrourus spp.
|
Muut lajit
|
58.4.1.
|
Koko alue
|
pm
|
A, B, D, F, H
|
pm
|
pm
|
5841-1
|
pm
|
pm
|
pm
|
|
|
|
C (mukaan lukien 58.4.1_1, 58.4. 1_2)
|
pm
|
|
5841-2
|
pm
|
pm
|
pm
|
|
|
|
|
|
|
5841-3
|
pm
|
pm
|
pm
|
|
|
|
E (58.4.1_3, 58.4.1_4)
|
pm
|
|
5841-4
|
pm
|
pm
|
pm
|
|
|
|
|
|
|
5841-5
|
pm
|
pm
|
pm
|
|
|
|
G (mukaan lukien 58.4.1_5, 58.4.1_6)
|
pm
|
|
5841-6
|
pm
|
pm
|
pm
|
|
|
|
|
|
|
|
pm
|
pm
|
pm
|
58.4.2.
|
Koko alue
|
pm
|
A, B, C, D
|
pm
|
pm
|
|
pm
|
pm
|
pm
|
|
|
|
E (mukaan lukien 58.4.2_1)
|
pm
|
|
|
|
|
|
58.4.3a.
|
Koko alue 58.4.3a._1
|
pm
|
|
pm
|
pm
|
|
pm
|
pm
|
pm
|
|
|
|
Ei sovelleta
|
pm
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
pm
|
|
|
|
|
|
88.1.
|
Koko suuralue
|
pm
|
A, D, E, F, M
|
pm
|
pm
|
|
|
|
|
|
|
B, C, G
|
pm
|
|
A, D, E, F, M
|
pm
|
A, D, E, F, M
|
pm
|
A, D, E, F, M
|
pm
|
|
|
|
H, I, K
|
pm
|
|
B, C, G
|
pm
|
B, C, G
|
pm
|
B, C, G
|
pm
|
|
|
|
J, L
|
pm
|
|
H, I, K
|
pm
|
H, I, K
|
pm
|
H, I, K
|
pm
|
|
|
|
|
pm
|
|
J, L
|
pm
|
J, L
|
pm
|
J, L
|
pm
|
88.2.
|
|
pm
|
A, B, I
|
pm
|
pm
|
|
pm
|
|
|
|
|
|
C, D, E, F, G (88.2_1 – 88.2_4)
|
pm
|
|
A, B
|
pm
|
A, B
|
pm
|
A, B
|
pm
|
|
|
|
H
|
pm
|
|
C, D, E, F, G, H, I
|
pm
|
C, D, E, F, G, H, I
|
pm
|
C, D, E, F, G, H, I
|
pm
|
|
|
Lisäys liitteessä V olevaan B osaan
Luettelo pienimuotoisista tutkimusalueista (SSRU)
Alue
|
SSRU
|
Rajat
|
48.6
|
A
|
Pisteestä 50° S 20° W itään pisteeseen 1°30′ E, etelään pisteeseen 60° S, länteen pisteeseen 20° W, pohjoiseen pisteeseen 50° S
|
|
B
|
Pisteestä 60° S 20° W itään pisteeseen 10° W, etelään rannikolle, länteen pitkin rannikkoa pisteeseen 20° W, pohjoiseen pisteeseen 60° S
|
|
C
|
Pisteestä 60° S 10° W itään pituuspiirille 0°, etelään rannikolle, länteen pitkin rannikkoa pisteeseen 10° W, pohjoiseen pisteeseen 60° S
|
|
D
|
Pisteestä 60° S pituuspiirillä 0° itään pisteeseen 10° E, etelään rannikolle, länteen pitkin rannikkoa pituuspiirille 0°, pohjoiseen pisteeseen 60° S
|
|
E
|
Pisteestä 60° S 10 ° E itään pisteeseen 20° E, etelään rannikolle, länteen pitkin rannikkoa pisteeseen 10 ° E, pohjoiseen pisteeseen 60 ° S
|
|
F
|
Pisteestä 60° S 20° E itään pisteeseen 30° E, etelään rannikolle, länteen pitkin rannikkoa pisteeseen 20° E, pohjoiseen pisteeseen 60° S
|
|
G
|
Pisteestä 50° S 1° 30′ E itään pisteeseen 30° E, etelään pisteeseen 60° S, länteen pisteeseen 1°30′ E, pohjoiseen pisteeseen 50° S
|
58.4.1
|
A
|
Pisteestä 55° S 86° E itään pisteeseen 150° E, etelään pisteeseen 60° S, länteen pisteeseen 86° E, pohjoiseen pisteeseen 55° S
|
|
B
|
Pisteestä 60° S 86° E itään pisteeseen 90° E, etelään rannikolle, länteen pitkin rannikkoa pisteeseen 80° E, pohjoiseen pisteeseen 64° S, itään pisteeseen 86° E, pohjoiseen pisteeseen 60° S
|
|
C
|
Pisteestä 60° S 90° E itään pisteeseen 100° E, etelään rannikolle, länteen pitkin rannikkoa pisteeseen 90° E, pohjoiseen pisteeseen 60° S
|
|
D
|
Pisteestä 60° S 100° E itään pisteeseen 110° E, etelään rannikolle, länteen pitkin rannikkoa pisteeseen 100° E, pohjoiseen pisteeseen 60° S
|
|
E
|
Pisteestä 60° S 110° E itään pisteeseen 120° E, etelään rannikolle, länteen pitkin rannikkoa pisteeseen 110° E, pohjoiseen pisteeseen 60° S
|
|
F
|
Pisteestä 60° S 120° E itään pisteeseen 130° E, etelään rannikolle, länteen pitkin rannikkoa pisteeseen 120° E, pohjoiseen pisteeseen 60° S
|
|
G
|
Pisteestä 60° S 130° E itään pisteeseen 140° E, etelään rannikolle, länteen pitkin rannikkoa pisteeseen 130° E, pohjoiseen pisteeseen 60° S
|
|
H
|
Pisteestä 60° S 140° E itään pisteeseen 150° E, etelään rannikolle, länteen pitkin rannikkoa pisteeseen 140° E, pohjoiseen pisteeseen 60° S
|
58.4.2
|
A
|
Pisteestä 62° S 30° E itään pisteeseen 40° E, etelään rannikolle, länteen pitkin rannikkoa pisteeseen 30° E, pohjoiseen pisteeseen 62° S
|
|
B
|
Pisteestä 62° S 40° E itään pisteeseen 50° E, etelään rannikolle, länteen pitkin rannikkoa pisteeseen 40° E, pohjoiseen pisteeseen 62° S
|
|
C
|
Pisteestä 62° S 50° E itään pisteeseen 60° E, etelään rannikolle, länteen pitkin rannikkoa pisteeseen 50° E, pohjoiseen pisteeseen 62° S
|
|
D
|
Pisteestä 62° S 60° E itään pisteeseen 70° E, etelään rannikolle, länteen pitkin rannikkoa pisteeseen 60° E, pohjoiseen pisteeseen 62° S
|
|
E
|
Pisteestä 62° S 70° E itään pisteeseen 73°10′ E, etelään pisteeseen 64° S, itään pisteeseen 80° E, etelään rannikolle, länteen pitkin rannikkoa pisteeseen 70° E, pohjoiseen pisteeseen 62° S
|
58.4.3a.
|
A
|
Koko alue pisteestä 56° S 60° E itään pisteeseen 73°10′ E, etelään pisteeseen 62° S, länteen pisteeseen 60° E, pohjoiseen pisteeseen 56° S
|
58.4.3b
|
A
|
Pisteestä 56° S 73°10′ E itään pisteeseen 79° E, etelään pisteeseen 59° S, länteen pisteeseen 73°10′ E, pohjoiseen pisteeseen 56° S
|
|
B
|
Pisteestä 60° S 73°10′ E itään pisteeseen 86° E, etelään pisteeseen 64° S, länteen pisteeseen 73°10′ E, pohjoiseen pisteeseen 60° S
|
|
C
|
Pisteestä 59° S 73°10′ E itään pisteeseen 79° E, etelään pisteeseen 60° S, länteen pisteeseen 73°10′ E, pohjoiseen pisteeseen 59° S
|
|
D
|
Pisteestä 59° S 79° E itään pisteeseen 86° E, etelään pisteeseen 60° S, länteen pisteeseen 79° E, pohjoiseen pisteeseen 59° S
|
|
E
|
Pisteestä 56° S 79° E itään pisteeseen 80° E, pohjoiseen pisteeseen 55° S, itään pisteeseen 86° E, etelään pisteeseen 59° S, länteen pisteeseen 79° E, pohjoiseen pisteeseen 56° S
|
58.4.4
|
A
|
Pisteestä 51° S 40° E itään pisteeseen 42° E, etelään pisteeseen 54° S, länteen pisteeseen 40° E, pohjoiseen pisteeseen 51° S
|
|
B
|
Pisteestä 51° S 42° E itään pisteeseen 46° E, etelään pisteeseen 54° S, länteen pisteeseen 42° E, pohjoiseen pisteeseen 51° S
|
|
C
|
Pisteestä 51° S 46° E itään pisteeseen 50° E, etelään pisteeseen 54° S, länteen pisteeseen 46° E, pohjoiseen pisteeseen 51° S
|
|
D
|
Koko alue lukuun ottamatta SSRUita A, B ja C niin, että ulkoraja kulkee pisteestä 50° S 30° E itään pisteeseen 60° E, etelään pisteeseen 62° S, länteen pisteeseen 30° E, pohjoiseen pisteeseen 50° S
|
58.6
|
A
|
Pisteestä 45° S 40° E itään pisteeseen 44° E, etelään pisteeseen 48° S, länteen pisteeseen 40 ° E, pohjoiseen pisteeseen 45 ° S
|
|
B
|
Pisteestä 45° S 44° E itään pisteeseen 48° E, etelään pisteeseen 48° S, länteen pisteeseen 44° E, pohjoiseen pisteeseen 45° S
|
|
C
|
Pisteestä 45° S 48° E itään pisteeseen 51° E, etelään pisteeseen 48° S, länteen pisteeseen 48° E, pohjoiseen pisteeseen 45° S
|
|
D
|
Pisteestä 45° S 51 ° E itään pisteeseen 54° E, etelään pisteeseen 48° S, länteen pisteeseen 51° E, pohjoiseen pisteeseen 45° S
|
58.7
|
A
|
Pisteestä 45° S 37° E itään pisteeseen 40° E, etelään pisteeseen 48° S, länteen pisteeseen 37° E, pohjoiseen pisteeseen 45° S
|
88.1
|
A
|
Pisteestä 60° S 150° E itään pisteeseen 170° E, etelään pisteeseen 65° S, länteen pisteeseen 150° E, pohjoiseen pisteeseen 60° S
|
|
B
|
Pisteestä 60° S 170° E itään pisteeseen 179° E, etelään pisteeseen 66°40′ S, länteen pisteeseen 170° E, pohjoiseen pisteeseen 60° S
|
|
C
|
Pisteestä 60° S 179° E itään pisteeseen 170° W, etelään pisteeseen 70° S, länteen pisteeseen 178° W, pohjoiseen pisteeseen 66° 40′ S, länteen pisteeseen 179° E, pohjoiseen pisteeseen 60° S
|
|
D
|
Pisteestä 65° S 150° E itään pisteeseen 160° E, etelään rannikolle, länteen pitkin rannikkoa pisteeseen 150° E, pohjoiseen pisteeseen 65° S
|
|
E
|
Pisteestä 65° S 160° E itään pisteeseen 170° E, etelään pisteeseen 68°30' S, länteen pisteeseen 160° E, pohjoiseen pisteeseen 65° S
|
|
F
|
Pisteestä 68°30' S 160°E itään pisteeseen 170° E, etelään rannikolle, länteen pitkin rannikkoa pisteeseen 160° E, pohjoiseen pisteeseen 68°30′ S
|
|
G
|
Pisteestä 66°40′ S 170° E itään pisteeseen 178° W, etelään pisteeseen 70° S, länteen pisteeseen 178°50′ E, etelään pisteeseen 70°50′ S, länteen pisteeseen 170° E, pohjoiseen pisteeseen 66°40′ S
|
|
H
|
Pisteestä 70°50' S 170° E itään pisteeseen 178°50' E, etelään pisteeseen 73° S, länteen rannikolle, pohjoiseen pitkin rannikkoa pisteeseen 170° E, pohjoiseen pisteeseen 70°50' S
|
|
I
|
Pisteestä 70° S 178°50′ E itään pisteeseen 170° W, etelään pisteeseen 73° S, länteen pisteeseen 178°50′ E, pohjoiseen pisteeseen 70° S
|
|
J
|
Pisteestä 73° S rannikolla lähellä pistettä 170° E itään pisteeseen 178°50′ E, etelään pisteeseen 80° S, länteen pisteeseen 170° E, pohjoiseen pitkin rannikkoa pisteeseen 73° S
|
|
K
|
Pisteestä 73° S 178°50′ E itään pisteeseen 170° W, etelään pisteeseen 76° S, länteen pisteeseen 178°50′ E, pohjoiseen pisteeseen 73° S
|
|
L
|
Pisteestä 76° S 178°50′ E itään pisteeseen 170° W, etelään pisteeseen 80° S, länteen pisteeseen 178°50′ E, pohjoiseen pisteeseen 76° S
|
|
M
|
Pisteestä 73° S rannikolla lähellä pistettä 169°30′ E itään pisteeseen 170° E, etelään pisteeseen 80° S, länteen rannikolle, pohjoiseen pitkin rannikkoa pisteeseen 73° S
|
88.2
|
A
|
Pisteestä 60° S 170° W itään pisteeseen 160° W, etelään rannikolle, länteen pitkin rannikkoa pisteeseen 170° W, pohjoiseen pisteeseen 60° S
|
|
B
|
Pisteestä 60° S 160° W itään pisteeseen 150° W, etelään rannikolle, länteen pitkin rannikkoa pisteeseen 160° W, pohjoiseen pisteeseen 60° S
|
|
C
|
Pisteestä 70°50′ S 150° W itään pisteeseen 140° W, etelään rannikolle, länteen pitkin rannikkoa pisteeseen 150° W, pohjoiseen pisteeseen 70°50′ S
|
|
D
|
Pisteestä 70°50′ S 140° W itään pisteeseen 130° W, etelään rannikolle, länteen pitkin rannikkoa pisteeseen 140° W, pohjoiseen pisteeseen 70°50′ S
|
|
E
|
Pisteestä 70°50′ S 130° W itään pisteeseen 120° W, etelään rannikolle, länteen pitkin rannikkoa pisteeseen 130° W, pohjoiseen pisteeseen 70°50′ S
|
|
F
|
Pisteestä 70°50′ S 120° W itään pisteeseen 110° W, etelään rannikolle, länteen pitkin rannikkoa pisteeseen 120° W, pohjoiseen pisteeseen 70°50′ S
|
|
G
|
Pisteestä 70° 50′ S 110° W itään pisteeseen 105° W, etelään rannikolle, länteen pitkin rannikkoa pisteeseen 110° W, pohjoiseen pisteeseen 70°50′ S
|
|
H
|
Pisteestä 65° S 150° W itään pisteeseen 105° W, etelään pisteeseen 70°50′ S, länteen pisteeseen 150° W, pohjoiseen pisteeseen 65° S
|
|
I
|
Pisteestä 60° S 150° W itään pisteeseen 105° W, etelään pisteeseen 65° S, länteen pisteeseen 150° W, pohjoiseen pisteeseen 60° S
|
88.3
|
A
|
Pisteestä 60° S 105° W itään pisteeseen 95° W, etelään rannikolle, länteen pitkin rannikkoa pisteeseen 105° W, pohjoiseen pisteeseen 60° S
|
|
B
|
Pisteestä 60° S 95 ° W itään pisteeseen 85° W, etelään rannikolle, länteen pitkin rannikkoa pisteeseen 95° W, pohjoiseen pisteeseen 60° S
|
|
C
|
Pisteestä 60° S 85° W itään pisteeseen 75° W, etelään rannikolle, länteen pitkin rannikkoa pisteeseen 85° W, pohjoiseen pisteeseen 60° S
|
|
D
|
Pisteestä 60° S 75° W itään pisteeseen 70° W, etelään rannikolle, länteen pitkin rannikkoa pisteeseen 75° W, pohjoiseen pisteeseen 60° S
|
C OSA
LIITE 21-03/A
ILMOITUS AIKOMUKSESTA OSALLISTUA EUPHAUSIA SUPERBA -LAJIN KALASTUKSEEN
Yleiset tiedot
Jäsen:
Kalastuskausi:
Aluksen nimi:
Odotettu saaliin määrä (tonnia):
Aluksen päivittäinen jalostuskapasiteetti (tuorepainotonnia):
Pyyntiin suunnitellut suuralueet ja alueet
Tätä säilyttämistoimenpidettä sovelletaan ilmoituksiin, jotka koskevat aikomusta pyytää etelänkrilliä suuralueilla 48.1, 48.2, 48.3 ja 48.4 sekä alueilla 58.4.1 ja 58.4.2. Aikomuksista pyytää etelänkrilliä muilla suuralueilla ja alueilla on ilmoitettava säilyttämistoimenpiteen 21-02 mukaisesti.
Suuralue/Alue
|
Rastitetaan asiaankuuluvat kohdat
|
48.1
|
□
|
48.2
|
□
|
48.3
|
□
|
48.4
|
□
|
58.4.1
|
□
|
58.4.2
|
□
|
Pyyntimenetelmä:
|
Rastitetaan asiaankuuluvat kohdat
|
|
□ Tavanomainen trooli
|
|
□ Yhtäjaksoinen kalastus
|
|
□ Troolinperän tyhjennys pumppaamalla
|
|
□ Muu menetelmä: (täsmennettävä)
|
Tuotetyypit ja pyydetyn etelänkrillin tuorepainon välittömään arviointiin käytetyt menetelmät
Tuotetyyppi
|
Pyydetyn etelänkrillin tuorepainon välittömään arviointiin käytetty menetelmä tarvittaessa (viittaus liitteeseen 21-03/B)(1)
|
Kokonainen jäädytetty
|
|
Keitetty
|
|
Jauho
|
|
Öljy
|
|
Muu tuote (täsmennettävä)
|
|
(1)
Jos menetelmää ei ole lueteltu liitteessä 21-03/B, kuvaillaan yksityiskohtaisesti
|
Verkkotyyppi
Verkon mitat
|
Verkko 1
|
Verkko 2
|
Muu verkko / muut verkot
|
Verkonaukko (suu)
|
|
|
|
Aukko pystysuunnassa enintään (m)
|
|
|
|
Aukko vaakasuunnassa enintään (m)
|
|
|
|
Verkonsuun ympärysmitta(1) (m)
|
|
|
|
Verkonsuun koko (m2)
|
|
|
|
Verkkopaneelin keskimääräinen silmäkoko(3) (mm)
|
Ulompi(2)
|
Sisempi(2)
|
Ulompi(2)
|
Sisempi(2)
|
Ulompi(2)
|
Sisempi(2)
|
Ensimmäinen paneeli
|
|
|
|
|
|
|
Toinen paneeli
|
|
|
|
|
|
|
Kolmas paneeli
|
|
|
|
|
|
|
…
|
|
|
|
|
|
|
Taaimmainen paneeli (troolinperä)
|
|
|
|
|
|
|
(1)
Toimintaolosuhteissa odotettu.
(2)
Ulomman silmän koko, ja sisemmän silmän koko, jos käytetään pussimaista pyydystä.
(3)
Auki levitetyn silmän sisämitta säilyttämistoimenpiteessä 22-01 vahvistetun menettelyn perusteella.
|
Verkkokaavio(t):
Jokaisen käytetyn verkon tai minkä tahansa verkkotyypin muutoksen osalta viitataan asianomaiseen verkkokaavioon CCAMLR:n pyydyskirjastossa, jos saatavilla (www.ccamlr.org/node/74407), tai toimitetaan yksityiskohtainen kaavio ja kuvaus WG-EMM:n seuraavaan kokoukseen. Verkkokaavioissa on ilmoitettava:
1.Kunkin troolipaneelin pituus ja leveys (riittävän yksityiskohtaisesti, jotta voidaan laskea kunkin paneelin kulma suhteessa virtaamaan).
2.Silmäkoko (auki levitetyn silmän sisämitta säilyttämistoimenpiteessä 22-01 vahvistetun menettelyn perusteella), muoto (esim. vinoneliö) ja materiaali (esim. polypropeeni).
3.Silmän rakenne (esim. solmittu, juotettu).
4.Yksityiskohtaiset tiedot troolin sisällä käytetyistä siimoista (suunnittelu, sijainti paneeleissa, ilmoitetaan ”nil”, jos siimoja ei ole käytössä); siimat estävät etelänkrillejä rikkomasta silmää tai pääsemästä pakoon.
Merinisäkkäiden estolaite
Laitetta koskeva(t) kaavio(t):
Jokaisen käytetyn laitetyypin tai minkä tahansa laitetyypin muutoksen osalta viitataan asianomaiseen kaavioon CCAMLR:n pyydyskirjastossa, jos saatavilla (www.ccamlr.org/node/74407), tai toimitetaan yksityiskohtainen kaavio ja kuvaus WGEMM:n seuraavaan kokoukseen.
Akustisten tietojen kerääminen
Annetaan tiedot aluksen käyttämistä kaiku- ja ääniluotaimista.
Tyyppi (esim. kaikuluotain, ääniluotain)
|
|
|
|
Valmistaja
|
|
|
|
Malli
|
|
|
|
Anturitaajuudet (kHz)
|
|
|
|
Akustisten tietojen kerääminen (yksityiskohtainen kuvaus):
Kuvaillaan toimet, joita toteutetaan akustisten tietojen keräämiseksi, jotta saadaan tietoa Euphausia superba -lajin ja muiden pelagisten lajien, kuten valokalojen ja salpojen levinneisyydestä ja runsaudesta (SC-CAMLR-XXX, kohta 2.10).
LIITE 21-03/B
OHJEET PYYDETYN ETELÄNKRILLIN TUOREPAINON ARVIOIMISEKSI
Menetelmä
|
Kaava (kg)
|
Parametri
|
|
|
Kuvaus
|
Tyyppi
|
Arviointimenetelmä
|
Yksikkö
|
Säiliön tilavuus
|
W*L*H*ρ*1 000
|
W = säiliön leveys
|
Vakio
|
Mittaus pyynnin alkaessa
|
m
|
|
|
L = säiliön pituus
|
Vakio
|
Mittaus pyynnin alkaessa
|
m
|
|
|
ρ = tilavuus-massa-muuntokerroin
|
Muuttuva
|
Tilavuuden muuntaminen massaksi
|
kg/litra
|
|
|
H = etelänkrillin syvyys altaassa
|
Nostokertaa kohden
|
Välitön havainto
|
m
|
Virtausmittari(1)
|
V*Fetelänkrilli*ρ
|
V = etelänkrillin ja veden yhteistilavuus
|
Nostokertaa1 kohden
|
Välitön havainto
|
litra
|
|
|
Fetelänkrilli = etelänkrillin osuus näytteessä
|
Nostokertaa1 kohden
|
Virtausmittarilla saadun tilavuuden korjaus
|
|
|
|
ρ = tilavuus-massa-muuntokerroin
|
Muuttuva
|
Tilavuuden muuntaminen massaksi
|
kg/litra
|
Virtausmittari(2)
|
(V*ρ)–M
|
V = etelänkrillitahnan tilavuus
|
Nostokertaa1 kohden
|
Välitön havainto
|
litra
|
|
|
M = prosessiin lisätty vesimäärä, muunnettuna massaksi
|
Nostokertaa1 kohden
|
Välitön havainto
|
kg
|
|
|
ρ = etelänkrillitahnan tiheys
|
Muuttuva
|
Välitön havainto
|
kg/litra
|
Nostohihnan vaaka
|
M*(1–F)
|
M = etelänkrillin ja veden yhteismassa
|
Nostokertaa2 kohden
|
Välitön havainto
|
kg
|
|
|
F = veden osuus näytteessä
|
Muuttuva
|
Nostohihnan vaa’alla saadun massan korjaus
|
|
Lava
|
(M–Mlava)*N
|
Mlava = tyhjän lavan massa
|
Vakio
|
Välitön havainto ennen pyyntiä
|
kg
|
|
|
M = etelänkrillin ja lavan keskimassa
|
Muuttuva
|
Välitön havainto, ennen jäädyttämistä vesi valutettuna
|
kg
|
|
|
N = lavojen määrä
|
Nostokertaa kohden
|
Välitön havainto
|
|
Muuntaminen jauhoksi
|
Mjauho*MCF
|
Mjauho = tuotetun jauhon massa
|
Nostokertaa kohden
|
Välitön havainto
|
kg
|
|
|
MCF = jauhoksi muuntamisen kerroin
|
Muuttuva
|
Jauhon muuntaminen kokonaisiksi etelänkrilleiksi
|
|
Troolinperän tilavuus
|
W*H*L*ρ*π/4*1 000
|
W = troolinperän leveys
|
Vakio
|
Mittaus pyynnin alkaessa
|
m
|
|
|
H = troolinperän korkeus
|
Vakio
|
Mittaus pyynnin alkaessa
|
m
|
|
|
ρ = tilavuus-massa-muuntokerroin
|
Muuttuva
|
Tilavuuden muuntaminen massaksi
|
kg/litra
|
|
|
L = troolinperän pituus
|
Nostokertaa kohden
|
Välitön havainto
|
m
|
Muut
|
(täsmennettävä)
|
|
|
|
|
(1)
Yksittäinen nostokerta, kun käytetään tavanomaista troolia, tai integroitu kuuden tunnin ajalle, kun käytetään yhtäjaksoista pyyntimenetelmää.
(2)
Yksittäinen nostokerta, kun käytetään tavanomaista troolia, tai kahden tunnin ajanjakso, kun käytetään yhtäjaksoista pyyntimenetelmää.
|
Havainnointitoimet ja -tiheys
Säiliön tilavuus
|
Pyynnin alkaessa
|
Mitataan säiliön leveys ja pituus (jos säiliö ei ole suorakaiteen muotoinen, saatetaan tarvita lisämittauksia; tarkkuus ± 0,05 m)
|
Joka kuukausi(1)
|
Arvioidaan tilavuuden muuntaminen massaksi, joka saadaan etelänkrillin valutetusta massasta jossain tietyssä säilöstä otetussa tilavuudessa (esim. 10 litrassa)
|
Jokainen nostokerta
|
Mitataan etelänkrillin syvyys säiliössä (jos etelänkrillejä säilytetään säiliössä nostokertojen välissä, mitataan ero syvyydessä; tarkkuus ± 0,1 m)
|
|
Arvioidaan pyydetyn etelänkrillin tuorepaino (kaavaa käyttäen)
|
Virtausmittari(1)
|
Ennen pyyntiä
|
Varmistetaan, että virtausmittari mittaa koko etelänkrillin (eli ennen jalostusta)
|
Useammin kuin kerran kuukaudessa(1)
|
Arvioidaan tilavuuden muuntaminen massaksi (ρ), joka saadaan etelänkrillin valutetusta massasta jossain tietyssä virtausmittarista otetussa tilavuudessa (esim. 10 litrassa)
|
Jokainen nostokerta(2)
|
Otetaan näyte virtausmittarista ja:
|
|
mitataan etelänkrillien ja veden yhteistilavuus (esim. 10 litraa)
|
|
arvioidaan virtausmittarilla saadun tilavuuden korjaus etelänkrillien valutetun tilavuuden perusteella
|
|
arvioidaan pyydetyn etelänkrillin tuorepaino (kaavaa käyttäen)
|
Virtausmittari(2)
|
Ennen pyyntiä
|
Varmistetaan, että molemmat virtausmittarit (toinen etelänkrillituotetta ja toinen lisättyä vettä varten) on kalibroitu (eli näyttävät samaa oikeaa lukemaa)
|
Joka viikko(1)
|
Arvioidaan etelänkrillituotteen (jauhetun etelänkrillitahnan) tiheys (ρ) mittaamalla vastaavasta virtausmittarista otetun, etelänkrillituotteen jonkin tietyn tilavuuden (esim. 10 litraa) massa
|
Jokainen nostokerta(2)
|
Luetaan molemmat virtausmittarit ja lasketaan etelänkrillituotteen (jauhetun etelänkrillitahnan) ja lisätyn veden kokonaistilavuudet; veden tiheyden oletetaan olevan 1 kg/litra
|
|
Arvioidaan pyydetyn etelänkrillin tuorepaino (kaavaa käyttäen)
|
Nostohihnan vaaka
|
Ennen pyyntiä
|
Varmistetaan, että nostohihnan vaaka mittaa koko etelänkrillin (eli ennen jalostusta)
|
Jokainen nostokerta(2)
|
Otetaan näyte nostohihnan vaa’asta ja:
|
|
mitataan etelänkrillin ja veden yhteismassa
|
|
Arvioidaan nostohihnan vaa’alla saadun massan korjaus etelänkrillin valutetun massan perusteella
|
|
Arvioidaan pyydetyn etelänkrillin tuorepaino (kaavaa käyttäen)
|
Lava
|
Ennen pyyntiä
|
Mitataan lavan massa (jos lavat ovat erityyppisiä, mitataan kunkin tyypin massa; tarkkuus ± 0,1 kg)
|
Jokainen nostokerta
|
Mitataan etelänkrillin ja lavan yhteismassa (tarkkuus ± 0,1 kg)
|
|
Lasketaan käytettyjen lavojen lukumäärä (jos lavat ovat erityyppisiä, lasketaan kunkin tyypin lavojen lukumäärä)
|
|
Arvioidaan pyydetyn etelänkrillin tuorepaino (kaavaa käyttäen)
|
Muuntaminen jauhoksi
|
Joka kuukausi(1)
|
Arvioidaan jauhon muuntaminen kokonaisiksi etelänkrilleiksi jalostamalla 1 000–5 000 kg (valutettu massa) kokonaisia etelänkrillejä
|
Jokainen nostokerta
|
Mitataan tuotetun jauhon massa
|
|
Arvioidaan pyydetyn etelänkrillin tuorepaino (kaavaa käyttäen)
|
Troolinperän tilavuus
|
Pyynnin alkaessa
|
Mitataan troolinperän leveys ja korkeus (tarkkuus ± 0,1 m)
|
Joka kuukausi(1)
|
Arvioidaan tilavuuden muuntaminen massaksi, joka saadaan etelänkrillin valutetusta massasta jossain tietyssä troolinperästä otetussa tilavuudessa (esim. 10 litrassa)
|
Jokainen nostokerta
|
Mitataan etelänkrilliä sisältävän troolinperän pituus (tarkkuus ± 0,1 m)
|
|
Arvioidaan pyydetyn etelänkrillin tuorepaino (kaavaa käyttäen)
|
_________________
(1)
Uusi jakso alkaa, kun alus siirtyy uudelle suuralueelle tai alueelle.
(2)
Yksittäinen nostokerta, kun käytetään tavanomaista troolia, tai integroitu kuuden tunnin ajalle, kun käytetään yhtäjaksoista pyyntimenetelmää.
|
LIITE VI
IOTC:N TOIMIVALTAAN KUULUVA ALUE
1.Sellaisten unionin kalastusalusten enimmäismäärä, joilla on lupa kalastaa trooppisia tonnikaloja IOTC:n toimivaltaan kuuluvalla alueella
Jäsenvaltio
|
Alusten enimmäismäärä
|
Kapasiteetti (bruttotonneina)
|
Espanja
|
pm
|
pm
|
Ranska
|
pm
|
pm
|
Portugali
|
pm
|
pm
|
Italia
|
pm
|
pm
|
Unioni
|
pm
|
pm
|
2.Sellaisten unionin kalastusalusten enimmäismäärä, joilla on lupa kalastaa miekkakalaa ja valkotonnikalaa IOTC:n toimivaltaan kuuluvalla alueella
Jäsenvaltio
|
Alusten enimmäismäärä
|
Kapasiteetti (bruttotonneina)
|
Espanja
|
pm
|
pm
|
Ranska
|
pm (1)
|
pm
|
Portugali
|
pm
|
pm
|
Yhdistynyt kuningaskunta
|
pm
|
pm
|
Unioni
|
pm
|
pm
|
(1)
Tähän lukuun eivät sisälly Mayottessa rekisteröidyt alukset; määrää voidaan lisätä tulevaisuudessa Mayotten laivaston kehittämissuunnitelman mukaan.
|
3.Edellä 1 kohdassa tarkoitetuille aluksille annetaan lupa pyytää myös miekkakalaa ja valkotonnikalaa IOTC:n toimivaltaan kuuluvalla alueella.
4.Edellä 2 kohdassa tarkoitetuille aluksille annetaan lupa pyytää myös trooppisia tonnikaloja IOTC:n toimivaltaan kuuluvalla alueella.
LIITE VII
WCPFC-YLEISSOPIMUSALUE
Sellaisten unionin alusten enimmäismäärä, joilla on lupa kalastaa miekkakalaa WCPFC-yleissopimusalueella linjan 20° S eteläpuolella sijaitsevilla alueilla
LIITE VIII
UNIONIN VESILLÄ KALASTAVIEN KOLMANSIEN MAIDEN ALUSTEN KALASTUSLUPIA KOSKEVAT MÄÄRÄLLISET RAJOITUKSET
Lippuvaltio
|
Kalastus
|
Kalastuslupien lukumäärä
|
Alusten samanaikainen enimmäismäärä
|
Norja
|
Silli, linjan 62°00' N pohjoispuolella
|
pm
|
pm
|
Färsaaret
|
Makrilli, alueilla 6a (linjan 56°30' N pohjoispuolella), 2a, 4a (linjan 59º N pohjoispuolella)
Piikkimakrilli, alueilla 4, 6a (linjan 56°30′ N pohjoispuolella), 7e, 7f, 7h
|
pm
|
pm
|
|
Silli, linjan 62°00' N pohjoispuolella
|
pm
|
pm
|
|
Silli, 3a
|
pm
|
pm
|
|
Harmaaturskan rehukalastus, alueilla 4, 6a (linjan 56°30′ N pohjoispuolella) (mukaan lukien mustakitaturskan väistämättömät sivusaaliit)
|
pm
|
pm
|
|
Molva ja keila
|
pm
|
pm
|
|
Mustakitaturska, alueilla 2, 4a, 5, 6a (linjan 56°30' N pohjoispuolella) 6b, 7 (linjan 12°00' W länsipuolella)
|
pm
|
pm
|
|
Tylppäpyrstömolva
|
pm
|
pm
|
Venezuela(1)
|
Napsijat (Ranskan Guayanan vedet)
|
pm
|
pm
|
(1)
Kalastuslupien myöntämiseksi on näytettävä toteen, että kalastuslupaa hakevan aluksen omistajan ja Ranskan Guayanan departementissa sijaitsevan jalostusyrityksen välillä on voimassa oleva sopimus ja että siihen kuuluu velvoite purkaa vähintään 75 prosenttia napsijasaaliista asianomaisesta aluksesta kyseiseen departementtiin jalostettavaksi kyseisen yrityksen laitoksessa. Ranskan viranomaisten on annettava hyväksyntänsä tällaiselle sopimukselle ja varmistettava, että se on yhdenmukainen sekä sopimuspuolena olevan jalostusyrityksen todellisen kapasiteetin että Guayanan talouden kehittämistavoitteiden kanssa. Kalastuslupahakemukseen on liitettävä jäljennös asianmukaisesti hyväksytystä sopimuksesta. Jos tällainen hyväksyntä evätään, Ranskan viranomaisten on annettava epääminen tiedoksi ja perusteltava se asianomaiselle osapuolelle ja komissiolle.
|