Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS polkumyynnillä muista kuin Euroopan unionin jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta (kodifikaatio) /* COM/2014/0667 final - 2014/0309 (COD) */
PERUSTELUT 1. Komissio pitää Kansalaisten Eurooppa
-hankkeen kannalta tärkeänä unionin lainsäädännön yksinkertaistamista ja
selkeyttämistä, jotta siitä saataisiin yksiselitteisempää ja paremmin
kansalaisten saatavilla olevaa. Kansalaiset saisivat näin uusia mahdollisuuksia
ja tilaisuuksia käyttää lainsäädännön heille tarjoamia erityisiä oikeuksia. Tätä tavoitetta ei voida saavuttaa niin kauan kuin
useita kertoja ja usein huomattavilta osin muutettuja säännöksiä ei ole koottu
yhteen, vaan niitä on etsittävä sekä alkuperäisestä säädöksestä että siihen
myöhemmin tehdyistä muutoksista. Voimassa olevien säännösten selvittämiseksi on
sen vuoksi tutkittava ja vertailtava suuri määrä säädöksiä. Useita kertoja muutetut säädökset on tästä syystä
kodifioitava, jotta lainsäädäntö olisi selkeää ja avointa. 2. Komissio on 1 päivänä
huhtikuuta 1987 tekemällään päätöksellä[1]
antanut henkilöstölleen ohjeet toteuttaa säädösten kodifiointi viimeistään
sen jälkeen, kun niitä on muutettu kymmenen kertaa. Komissio on lisäksi korostanut,
että tämä on vähimmäissääntö, sillä säännösten selkeyden ja ymmärrettävyyden
edistämiseksi yksiköiden olisi pyrittävä kodifioimaan niiden vastuulla olevat
tekstit mahdollisimman lyhyin väliajoin. 3. Tämä vahvistettiin
Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan Edinburghin huippukokouksessa joulukuussa
1992 esittämissä päätelmissä[2], joissa korostettiin kodifioinnin merkitystä, koska sillä
taataan oikeusvarmuus tiettynä ajankohtana tiettyyn kysymykseen sovellettavasta
lainsäädännöstä. Kodifiointi on toteutettava noudattaen
kokonaisuudessaan unionin säädösten tavanomaista hyväksymismenettelyä. Koska kodifioinnissa ei saa muuttaa
kodifioitavien säädösten asiasisältöä, Euroopan parlamentti, neuvosto ja
komissio ovat sopineet 20 päivänä joulukuuta 1994 tehdyllä toimielinten
välisellä sopimuksella nopeutetusta käsittelymenettelystä, jonka mukaisesti
kodifioidut säädökset voidaan antaa nopeasti. 4. Tällä ehdotuksella on tarkoitus
kodifioida polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista
tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30 päivänä marraskuuta
2009 annettu neuvoston asetus N:o 1225/2009[3].
Uudella asetuksella korvataan siihen sisällytetyt säädökset[4]. Kodifioitavien säädösten asiasisältöä ei ole muutettu tässä
ehdotuksessa, vaan niihin on yhdistettäessä tehty ainoastaan
kodifioinnin edellyttämät muodolliset muutokset. 5. Kodifikaatioehdotus on
laadittu 22 virallisella kielellä asetuksen (EY) N:o 1225/2009 ja sen
muuttamisesta annettujen säädösten alustavan koonnelman pohjalta.
Koonnelman laati Euroopan unionin julkaisutoimisto tietojenkäsittelyjärjestelmää
käyttäen. Siltä osin kuin artikloja on numeroitu uudelleen, vanhojen ja uusien
numeroiden vastaavuus esitetään uudelleenlaaditun asetuksen liitteessä II. ê 1225/2009
(mukautettu) 2014/0309 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS polkumyynnillä muista kuin Euroopan Ö unionin Õ jäsenvaltioista
tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta (kodifikaatio) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN
NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Ö Euroopan
unionista tehdyn sopimuksen Õ ja erityisesti sen
Ö 207 Õ artiklan Ö 2 Õ kohdan, ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sen jälkeen, kun esitys
lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu
kansallisille parlamenteille, ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon[5], noudattavat tavallista
lainsäätämisjärjestystä, sekä katsovat seuraavaa: ê 1225/2009 johdanto-osan 1 kappale (mukautettu) (1) Neuvoston asetusta (EY)
N:o 1225/2009[6] on muutettu useita kertoja ja huomattavilta osin[7].
Sen vuoksi mainittu asetus olisi selkeyden ja järkeistämisen takia
kodifioitava. ê 1225/2009
johdanto-osan 3 kappale (mukautettu) (2) Sopimus
polkumyyntimenettelystä eli sopimus tullitariffeja ja kauppaa koskevan
yleissopimuksen 1994 VI artiklan soveltamisesta, jäljempänä ’vuoden 1994
polkumyyntisopimus’, sisältää yksityiskohtaiset säännöt, jotka koskevat
erityisesti polkumyyntimarginaalin laskemista, tutkimuksen vireillepanoa ja sen
jälkeistä tutkimusta koskevia menettelyjä, mukaan lukien tosiasioiden
vahvistaminen ja käsittely, väliaikaisten toimenpiteiden käyttöön ottaminen,
polkumyyntitullien määrääminen ja kantaminen, polkumyyntitoimenpiteiden
soveltamisaika ja tarkastelu ja polkumyyntitutkimukseen liittyvien tietojen
luovuttaminen. (3) Ö Vuoden 1994
polkumyyntisopimuksen Õ asianmukaisen ja
avoimen soveltamisen varmistamiseksi Ö unionin Õ lainsäädäntö olisi
mahdollisimman hyvin saatettava Ö vuoden 1994
polkumyyntisopimuksen Õ mukaiseksi. ê 1225/2009
johdanto-osan 4 kappale (mukautettu) è1 Oikaisu,
EUVL L 7, 12.1.2010, s. 22 (4) Tullitariffeja ja kauppaa
koskevassa yleissopimuksessa, jäljempänä ’GATT-sopimus’, vahvistettujen
oikeuksien ja velvollisuuksien tasapainon säilyttämiseksi Ö vuoden 1994
polkumyyntisopimuksen Õ sääntöjä
sovellettaessa on erittäin tärkeää, että Ö unioni Õ ottaa huomioon Ö unionin Õ pääasiallisten
kauppakumppanien tulkinnan kyseisistä oikeuksista ja velvollisuuksista. ê 1225/2009
johdanto-osan 5 kappale (mukautettu) (5) On suotavaa Ö säätää Õ selkeät ja
yksityiskohtaiset säännöt normaaliarvon laskemisesta. Erityisesti kyseisen
arvon olisi kaikissa tapauksissa perustuttava edustavaan myyntiin, joka on
tapahtunut viejämaan tavanomaisen kaupankäynnin yhteydessä. On
tarkoituksenmukaista antaa ohjeet siitä, milloin osapuolia voidaan pitää
etuyhteydessä olevina polkumyyntiä määritettäessä. On tärkeää määritellä
olosuhteet, joiden vallitessa kotimaista myyntiä voidaan pitää tappiollisena ja
se voidaan jättää huomiotta ja voidaan käyttää jäljellä olevaa myyntiä tai
laskennallista normaaliarvoa tai myyntiä kolmanteen maahan. Lisäksi on
aiheellista säätää kustannusten oikeudenmukaisesta jakamisesta myös
perustamisvaiheessa. On myös määriteltävä perustamisen käsite sekä jakamisen
laajuus ja jakamismenetelmä. Laskennallisen normaaliarvon muodostamiseksi on
lisäksi tarpeen esittää menetelmä, jota sovelletaan myyntikustannusten,
hallinnollisten kulujen ja muiden yleiskustannusten sekä tähän arvoon
sisällytettävän voittomarginaalin määrittämisessä. ê 1225/2009
johdanto-osan 6 kappale (6) Normaaliarvon määrittämiseksi
muissa kuin markkinatalousmaissa vaikuttaisi perustellulta määritellä menettelysäännöt,
joiden mukaan viitemaaksi soveltuva kolmas maa, joka on markkinatalousmaa,
valitaan, ja ellei soveltuvaa kolmatta maata ole löydettävissä, olisi
säädettävä siitä, että normaaliarvo voidaan vahvistaa millä tahansa muulla
kohtuullisella perusteella. ê 1225/2009
johdanto-osan 7 kappale (mukautettu) (7) Olisi määriteltävä
vientihinta ja lueteltava ne tarvittavat oikaisut, jotka Ö olisi Õ tehtävä niissä
tapauksissa, joissa katsotaan, että Ö kyseinen Õ hinta on syytä
laskea pitäen lähtökohtana ensimmäistä hintaa avoimilla markkinoilla. ê 1225/2009
johdanto-osan 8 kappale (mukautettu) (8) Vientihinnan ja normaaliarvon
välisen tasapuolisen vertailun varmistamiseksi olisi lueteltava hintoihin ja
niiden vertailtavuuteen mahdollisesti vaikuttavat tekijät ja Ö säädettävä Õ erityiset säännöt
oikaisujen aiheellisuudesta ja toteuttamistavasta ottaen huomioon, että
oikaisujen toistamista olisi vältettävä. Lisäksi on välttämätöntä, että
vertailu voidaan tehdä käyttäen keskimääräisiä hintoja, vaikkakin yksittäisiä
vientihintoja voidaan verrata keskimääräiseen normaaliarvoon, jos vientihinnat
vaihtelevat eri ostajien, alueiden tai ajanjaksojen mukaan. ê 1225/2009
johdanto-osan 9 kappale (mukautettu) (9) On Ö suotavaa
vahvistaa Õ selkeät ja
yksityiskohtaiset ohjeet niistä tekijöistä, joiden avulla voidaan määrittää,
onko tuettu tuonti aiheuttanut tai uhkaako se aiheuttaa merkittävää vahinkoa.
Kun pyritään näyttämään, että Ö unionin Õ tuotannonalalle
aiheutunut vahinko johtuu kyseessä olevan tuonnin määrästä ja hintatasosta, on
syytä ottaa huomioon muiden tekijöiden vaikutukset ja erityisesti vallitsevat
yhteisön markkinaolosuhteet. ê 1225/2009 johdanto-osan
10 kappale (mukautettu) (10) Olisi määriteltävä käsite ’Ö unionin Õ tuotannonala’ ja
säädettävä siitä, että viejiin etuyhteydessä olevat osapuolet voidaan jättää
tämän Ö tuotannonalan Õ ulkopuolelle, ja
olisi määriteltävä käsite ’etuyhteys’. Lisäksi on tarpeen säätää siitä, että
polkumyyntimenettely voidaan aloittaa Ö unionin Õ tietyn alueen
tuottajien puolesta, ja vahvistaa tällaisen alueen määrityksen suuntaviivat. ê 1225/2009 johdanto-osan
11 kappale (mukautettu) (11) On tarpeen Ö määrittää Õ, kuka voi tehdä
polkumyyntiä koskevan valituksen, sekä se, missä määrin Ö unionin Õ teollisuuden olisi
tuettava valitusta, sekä täsmentää niitä polkumyyntiä, vahinkoa ja syy-yhteyttä
koskevia tietoja, joiden on sisällyttävä valitukseen. Olisi myös täsmennettävä
valitusten hylkäämistä tai menettelyn aloittamista koskevia menettelyjä. ê 1225/2009 johdanto-osan
12 kappale (mukautettu) (12) On tarpeen määrittää, millä
tavalla asianomaisille osapuolille olisi ilmoitettava viranomaisten vaatimista
tiedoista, ja asianomaisilla osapuolilla olisi oltava hyvät mahdollisuudet
esittää kaikki olennaiset todisteet ja puolustaa etujaan. Lisäksi on suotavaa määritellä
selkeästi tutkimuksen kuluessa noudatettavat säännöt ja menettelyt ja
erityisesti säännöt siitä, miten asianomaisten osapuolten on ilmoittauduttava,
esitettävä näkökantansa ja toimitettava tiedot tietyssä määräajassa, jotta ne
voitaisiin ottaa huomioon. Olisi myös osoitettava edellytykset, joiden
mukaisesti osapuolet voivat saada muiden osapuolien toimittamia tietoja käyttöönsä
ja esittää huomionsa niistä. Jäsenvaltioiden ja komission olisi lisäksi
tietojen keräämisessä toimittava yhteistyössä. ê 1225/2009 johdanto-osan
13 kappale (mukautettu) (13) On tarpeen Ö säätää Õ, millä edellytyksillä
väliaikaiset tullit voidaan ottaa käyttöön ja millä edellytyksillä ne voidaan
ottaa käyttöön aikaisintaan 60 päivän kuluttua menettelyn aloittamisesta
ja viimeistään yhdeksän kuukauden kuluttua siitä. Hallinnollisista syistä on
lisäksi tarpeen säätää, että komissio voi kaikissa tapauksissa ottaa kyseiset
tullit käyttöön suoraan yhdeksäksi kuukaudeksi tai peräkkäin kuudeksi ja
kolmeksi kuukaudeksi. ê 1225/2009 johdanto-osan
14 kappale (mukautettu) (14) On tarpeen Ö säätää Õ polkumyynnin ja
vahingon poistavien sitoumusten hyväksymismenettelystä sen sijaan, että
otettaisiin käyttöön väliaikaiset tai lopulliset tullit. On myös määriteltävä
sitoumusten rikkomisen tai peruuttamisen seuraukset ja säädettävä siitä, että
väliaikaiset tullit voidaan ottaa käyttöön oletetun rikkomisen vuoksi tai jos
lisätutkimus on tarpeen päätelmien täydentämiseksi. Sitoumuksia hyväksyttäessä
olisi valvottava, että ehdotetut sitoumukset ja niiden soveltaminen eivät johda
kilpailunvastaiseen toimintaan. ê 1225/2009 johdanto-osan
15 kappale (mukautettu) (15) On tarpeen säätää siitä että,
toteutettiinpa lopulliset toimenpiteet tai ei, tutkimus olisi tavallisesti
päätettävä 12 kuukauden ja enintään 15 kuukauden kuluessa sen
aloittamisesta. (16) Tutkimukset tai menettelyt on
keskeytettävä, jos polkumyyntimarginaali on vähimmäistasoa tai vahinko mitätön,
ja kyseiset Ö tilanteet Õ olisi määriteltävä.
Jos toimenpiteet on otettava käyttöön, on tarpeen säätää tutkimusten
keskeyttämisestä ja Ö määritellä Õ, että tullien määrän
on oltava polkumyyntimarginaalia alhaisempi, jos kyseinen alhaisempi määrä on
riittävä poistamaan vahingon, ja Ö lisäksi Õ on tarpeen määritellä
tullien määrän laskentamenetelmä, kun kyse on otoksista. ê 1225/2009 johdanto-osan
16 kappale (17) On tarpeen säätää
väliaikaisten tullien taannehtivasta kantamisesta, jos se arvioidaan
aiheelliseksi, ja määrittää olosuhteet, joissa tulleja voidaan soveltaa
taannehtivasti, jotta vältyttäisiin siltä, että sovellettavat lopulliset
toimenpiteet menettävät merkityksensä. Lisäksi on tarpeen säätää tullien
taannehtivasta soveltamisesta, jos sitoumuksia rikotaan tai jos ne peruutetaan. ê 1225/2009 johdanto-osan
17 kappale (mukautettu) (18) On tarpeen säätää siitä, että
toimenpiteiden voimassaolo päättyy viiden vuoden kuluttua, paitsi jos
tarkastelussa osoittautuu, että sitä olisi jatkettava. Jos tapauksessa on
toimitettu muuttuneista olosuhteista riittävää todistusaineistoa, on myös
tarpeen säätää uusista välivaiheen tarkasteluista tai tutkimuksista sen
määrittämiseksi, olisiko maksettujen polkumyyntitullien palauttaminen
perusteltua. Lisäksi olisi säädettävä siitä, että jos polkumyynnin
uudelleenlaskeminen edellyttää vientihintojen uudelleenmuodostamista,
polkumyyntitulleja ei saa pitää tuonnin ja jälleenmyynnin välisenä kuluna, jos Ö kyseiset Õ tullit siirretään
niiden tuotteiden hintoihin, joita Ö unionin Õ toimenpiteet
koskevat. ê 1225/2009 johdanto-osan
18 kappale (mukautettu) (19) On tarpeen säätää erityisesti
siitä, että vientihinnat ja polkumyyntimarginaalit on arvioitava uudelleen, jos
viejä ottaa tullin tietynlaisen tasoitusjärjestelyn perusteella kantaakseen ja
jos tulleja ei siirretä niiden tuotteiden hintoihin, joita Ö unionin Õ toimenpiteet
koskevat. ê 1225/2009
johdanto-osan 19 kappale (mukautettu) è1 Oikaisu,
EUVL L 7, 12.1.2010, s. 22 (20) Vuoden 1994
polkumyyntisopimukseen ei sisälly määräyksiä polkumyyntitoimenpiteiden
kiertämisestä, vaikka erillisessä GATTin ministeripäätöksessä kiertäminen Ö tunnustettiin Õ ongelmaksi ja Ö siirrettiin Õ GATTin polkumyyntikomitean
ratkaistavaksi. Koska monenväliset neuvottelut ovat tähän asti epäonnistuneet è1 ja
Maailman kauppajärjestön (Ö jäljempänä Õ ’WTO’) polkumyyntikomitean
käsittelyn päättymistä ç odotettaessa Ö unionin Õ lainsäädännössä
olisi oltava säännökset sellaisten käytäntöjen, erityisesti Ö unionissa Õ tai kolmannessa
maassa tapahtuvan pelkän tavaroiden kokoamisen vastustamiseksi, joiden
pääasiallisena tavoitteena on polkumyyntitoimenpiteiden kiertäminen. ê 1225/2009
johdanto-osan 20 kappale (mukautettu) è1 Oikaisu,
EUVL L 7, 12.1.2010, s. 22 (21) On myös syytä täsmentää
käytännöt, joissa on kyse voimassa olevien toimenpiteiden kiertämisestä.
Kiertämiskäytäntöjä voi esiintyä joko Ö unionin Õ sisällä tai sen
ulkopuolella. Tämän vuoksi on tarpeen säätää, että vapautuksia laajennettujen
tullien soveltamisesta, è1 joita
voidaan myöntää tuojille, voidaan myöntää myös ç viejille silloin,
kun tullien soveltamisalaa Ö sovelletaan unionin Õ ulkopuolella tapahtuvaan
kiertämiseen puuttumiseksi. ê 1225/2009 johdanto-osan
21 kappale (22) On hyväksyttävä
polkumyyntitoimenpiteiden soveltamatta jättäminen, jos markkinaolosuhteiden
väliaikainen muuttuminen tekee niiden soveltamisen väliaikaisesti tarpeettomaksi. ê 1225/2009 johdanto-osan
22 kappale (23) On tarpeen säätää siitä, että
tutkimuksen kohteena oleva tuonti voidaan kirjata tuonniksi siten, että tätä
tuontia vastaan voidaan myöhemmin toteuttaa toimenpiteitä. ê 1225/2009 johdanto-osan
23 kappale (24) Toimenpiteiden moitteettoman
soveltamisen takaamiseksi on tarpeen, että jäsenvaltiot harjoittavat valvontaa
ja antavat komissiolle kertomuksen tutkimuksen tai toimenpiteiden kohteena
olevien tuotteiden tuonnista ja tämän asetuksen mukaisesti kannettujen tullien
määrästä. ê 1225/2009 johdanto-osan
26 kappale (25) On tarpeen säätää
tarkastuskäynneistä polkumyyntiä ja vahinkoa koskevien toimitettujen tietojen
todentamiseksi tarkastuskäyntien jäädessä kuitenkin riippuvaiseksi
kyselylomakkeisiin saatujen vastausten asianmukaisuudesta. ê 1225/2009 johdanto-osan
27 kappale (26) Tutkimusten päättämiseksi
vahvistetussa määräajassa on olennaisen tärkeää käyttää otoksia, jos osapuolten
tai liiketoimien lukumäärä on suuri. ê 1225/2009 johdanto-osan
28 kappale (27) On tarpeen säätää siitä, että
mikäli osapuolet eivät toimi yhteistyössä tyydyttävällä tavalla, voidaan
määrityksiin käyttää muita tietoja ja että nämä tiedot voivat olla asianomaisille
osapuolille vähemmän edullisia kuin ne olisivat, jos osapuolet olisivat
toimineet yhteistyössä. ê 1225/2009 johdanto-osan
29 kappale (28) Luottamuksellisten tietojen
käsittelystä on annettava säännökset liikesalaisuuksien paljastumisen
estämiseksi. ê 1225/2009 johdanto-osan
30 kappale (mukautettu) (29) On välttämätöntä, että
kyseessä oleville osapuolille ilmoitetaan asianmukaisesti olennaisista
tosiasioista ja huomioista ja että ilmoittaminen suoritetaan, Ö unionin Õ päätöksentekomenettely
huomioon ottaen, sellaisen määräajan kuluessa, että osapuolilla on mahdollisuus
puolustaa etujaan. ê 1225/2009 johdanto-osan
31 kappale (mukautettu) (30) On perusteltua säätää
hallintomenettelystä, jossa voidaan esittää väitteitä toimenpiteiden
edunmukaisuudesta Ö unionin Õ kannalta, mukaan
lukien kuluttajien edun mukaisuus, ja vahvistaa määräajat, joiden kuluessa
kyseessä olevat tiedot on toimitettava, sekä vahvistaa osapuolien
tiedonsaantioikeudet. ê 37/2014 1
artikla ja liitteen kohta 22 (mukautettu) (31) Ö Tämän
asetuksen Õ täytäntöönpano
edellyttää yhdenmukaisia edellytyksiä väliaikaisten ja lopullisten tullien
hyväksymiselle ja tutkimuksen päättämiselle ilman toimenpiteitä. Komission
olisi hyväksyttävä nämä toimenpiteet Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen
(EU) N:o 182/2011[8] mukaisesti. (32) Väliaikaisten toimenpiteiden
hyväksymisessä olisi käytettävä neuvoa-antavaa menettelyä, kun otetaan huomioon
tällaisten toimenpiteiden vaikutukset ja niiden looginen järjestys suhteessa
lopullisten toimenpiteiden hyväksymiseen. Sitä olisi käytettävä myös
sitoumusten hyväksymiseen, toimenpiteiden voimassaolon päättymisen johdosta
suoritettavan uudelleentarkastelun aloittamiseen ja aloittamatta jättämiseen,
toimenpiteiden soveltamatta jättämiseen, toimenpiteiden soveltamatta jättämisen
jatkamiseen ja toimenpiteiden soveltamisen aloittamiseen uudelleen, ottaen
huomioon tällaisten toimenpiteiden vaikutukset lopullisiin toimenpiteisiin
verrattuna. Jos toimenpiteiden käyttöön ottamisen viivästyminen aiheuttaisi
vaikeasti korjattavaa vahinkoa, on tarpeen antaa komissiolle mahdollisuus
hyväksyä välittömästi sovellettavia väliaikaisia toimenpiteitä, ê 1225/2009
(mukautettu) è1 Oikaisu,
EUVL L 7, 12.1.2010, s. 22 è2 1168/2012
1 artiklan 1 alakohdan a alakohta è3 37/2014
1 artikla ja liitteen 22 alakohdan 1 alakohta OVAT ANTANEET TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Periaatteet 1. Polkumyyntitulli voidaan Ö asettaa Õ polkumyynnillä tuodulle
tuotteelle, jos tuotteen luovuttaminen vapaaseen liikkeeseen Ö unionissa Õ aiheuttaa vahinkoa. 2. Tuotetta pidetään polkumyynnillä tuotuna,
jos sen vientihinta Ö unioniin Õ on alempi kuin
tavanomaisessa kaupankäynnissä käytettävä samankaltaisen tuotteen
vertailukelpoinen hinta viejämaassa. 3. Viejämaa on tavallisesti alkuperämaa. Se
voi kuitenkin olla välittäjänä toimiva maa, paitsi jos tuotteet esimerkiksi
ainoastaan kuljetetaan sen kautta, sellaisia tuotteita ei valmisteta
viejämaassa tai viejämaassa ei ole vertailukelpoista hintaa näille tuotteille. 4. Tässä asetuksessa ilmaisu ”samankaltainen
tuote” tarkoittaa tuotetta, joka on identtinen, toisin sanoen kaikissa
suhteissa samanlainen kuin kysymyksessä oleva tuote, tai sellaisen tuotteen
puuttuessa muuta tuotetta, joka, vaikka se ei ole kaikissa suhteissa
samanlainen, muistuttaa ominaispiirteiltään kyseistä tuotetta. 2 artikla Polkumyynnin
määrittely A. NORMAALIARVO 1. Normaaliarvo perustuu tavallisesti
viejämaan riippumattomien asiakkaiden tavanomaisessa kaupankäynnissä maksamiin
tai maksettaviksi tuleviin hintoihin. Jos viejä ei tuota tai myy samankaltaista
tuotetta viejämaassa, normaaliarvo määritetään muiden myyjien tai tuottajien
hintojen perusteella. Sellaisten osapuolten, joiden välillä näyttää
olevan yhtiösuhde tai hyvitysjärjestely, välisiä hintoja ei voida pitää tavanomaisessa
kaupankäynnissä sovellettuina ja niitä voidaan käyttää normaaliarvon
määrittämisessä vain, jos vahvistetaan, että tällainen yhteys ei vaikuta
hintoihin. Kun määritetään, onko kahden osapuolen välillä
etuyhteys, huomioon voidaan ottaa komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93[9] 143 artiklassa esitetty etuyhteydessä olevien osapuolten
määritelmä. 2. Normaaliarvon määritykseen käytetään
tavallisesti kotimarkkinoiden kulutukseen tarkoitetun samankaltaisen tuotteen
myyntiä, jos myynnin määrä on vähintään viisi prosenttia tutkimuksen
kohteena olevan tuotteen myynnin määrästä Ö unionin Õ. Alhaisempaa myynnin
määrää voidaan kuitenkin käyttää esimerkiksi silloin, kun käytettyjä hintoja
pidetään kyseisillä markkinoilla edustavina. 3. Mikäli samankaltaista tuotetta ei myydä
tavanomaisessa kaupankäynnissä tai myynti on riittämätöntä tai erityisestä
markkinatilanteesta johtuen tällaisen myynnin perusteella ei voida tehdä
asianmukaista vertailua, samankaltaisen tuotteen normaaliarvo lasketaan
alkuperämaan tuotantokustannusten perusteella lisättynä kohtuullisella määrällä
myynti-, hallinto- ja muita kustannuksia sekä voittoa, tai tavanomaisessa
kaupankäynnissä soveltuvaan kolmanteen maahan käytettyjen vientihintojen
perusteella edellyttäen, että hinnat ovat edustavia. Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun
erityisen markkinatilanteen voidaan katsoa vallitsevan tarkasteltavana olevan
tuotteen osalta muun muassa, jos hinnat ovat keinotekoisen alhaisia, jos
vaihtokauppaa harjoitetaan merkittävässä määrin tai jos kyse on
ei-kaupallisista valmistusmenettelyistä. 4. Kun samankaltaista tuotetta myydään
viejämaan kotimarkkinoilla tai kolmanteen maahan hinnoilla, jotka ovat alhaisempia
kuin tuotannon (kiinteät ja muuttuvat) yksikkökustannukset lisättynä myynti-,
hallinto- ja muilla kustannuksilla, myynnin voidaan hintansa vuoksi katsoa
poikkeavan tavanomaisessa kaupankäynnissä käytetystä ja se voidaan jättää
huomioon ottamatta normaaliarvoa määritettäessä vain, jos määritetään myynnin
tapahtuneen pidennetyn ajanjakson kuluessa huomattavissa määrin ja hinnoilla,
joilla ei voida kattaa kaikkia kustannuksia kohtuullisen ajan kuluessa. Jos hinnat, jotka ovat myyntihetkellä
kustannuksia alhaisempia, ylittävät tutkimusjakson kustannusten painotetun
keskiarvon, on niiden katsottava kattavan kustannukset kohtuullisen ajan
kuluessa. Pidennetyllä ajanjaksolla tarkoitetaan
tavallisesti vuotta tai ainakin kuutta kuukautta, ja yksikkökustannuksia
alhaisemmilla hinnoilla tapahtuvaa myyntiä pidetään määrältään huomattavana
tämän ajanjakson kuluessa, jos vahvistetaan, että myyntihinnan painotettu
keskiarvo on painotettua keskimääräistä yksikkökustannusta alhaisempi tai että
yksikkökustannuksia alhaisemmilla hinnoilla tapahtuvan myynnin määrä on
vähintään 20 prosenttia normaaliarvon määrityksessä käytetystä myynnistä. 5. Kustannukset lasketaan tavallisesti
tutkimuksen kohteena olevan osapuolen kirjanpitomerkintöjen perusteella sillä
edellytyksellä, että nämä merkinnät on tehty kyseisessä maassa yleisesti
hyväksyttyjen kirjanpitoperiaatteiden mukaisesti ja ne antavat kohtuullisen
hyvän käsityksen kyseisen tuotteen valmistukseen ja myyntiin liittyvistä
kustannuksista. Jos tutkimuksen kohteena olevan tuotteen
valmistukseen ja myyntiin liittyvät kustannukset eivät käy riittävän hyvin ilmi
asianomaisen osapuolen kirjanpitomerkinnöistä, näitä kustannuksia oikaistaan
tai ne määritetään saman maan muiden tuottajien tai viejien kustannusten
perusteella tai, jos tällaisia tietoja ei ole saatavilla tai niitä ei voida
käyttää, mitä tahansa muuta hyväksyttävää perustetta käyttäen, mukaan lukien
muilta edustavilta markkinoilta saadut tiedot. Kustannusten asianmukaista kohdentamista
koskevat todisteet otetaan huomioon, jos osoitetaan, että tämäntyyppistä
kohdentamista on todellisesti käytetty. Koska soveltuvampaa menetelmää ei ole,
käytetään mieluiten liikevaihtoon perustuvaa kohdentamisjärjestelmää.
Kustannukset oikaistaan asianmukaisesti niiden uusiutumattomien kustannuserien
suhteen, jotka hyödyttävät tulevaa ja/tai nykyistä tuotantoa, ellei kyseisiä
kustannuksia jo ole otettu huomioon tässä alakohdassa tarkoitetussa
kustannusten kohdentamisessa. Jos kustannuksiin niiden kattamiseen kuluvan
tietyn ajanjakson aikana vaikuttaa uusien, huomattavia lisäinvestointeja
vaativien tuotantovälineiden käyttö ja kapasiteetin heikko käyttöaste koko
tutkimusajanjakson tai sen osan kuluessa tapahtuvan perustamistoiminnan vuoksi,
perustamisajanjakson keskimääräiset kustannukset ovat edellä mainittujen
kohdentamissääntöjen mukaisesti sovellettavat kustannukset perustamisvaiheen
lopussa, ja kyseisen ajanjakson osalta ne sisältyvät 4 kohdan toisessa
alakohdassa tarkoitettuihin painotettuihin keskimääräisiin kustannuksiin.
Perustamisvaiheen kesto määritellään kyseessä olevalle tuottajalle tai viejälle
ominaisten olosuhteiden mukaisesti, mutta se ei ylitä alkuperäistä kustannusten
kattamiseen kulunutta asianmukaista aikaa. Kyseisenä tutkimusajanjaksona
sovellettavien kustannusten oikaisujen osalta perustamisvaihetta koskevat,
tutkimusajanjaksoa myöhempään ulottuvat tiedot otetaan huomioon silloin, kun ne
toimitetaan ennen tarkastuskäyntejä ja kolmen kuukauden kuluessa tutkimuksen
vireillepanosta. 6. Myynti-,
hallinto- ja muita kustannuksia sekä voittoa varten lisättyjen määrien on
perustuttava tosiasialliseen tietoon, joka pohjautuu tutkittavana olevan
valmistajan tai viejän samankaltaisen tuotteen valmistamiseen ja myyntiin
tavanomaisessa kaupankäynnissä. Jos kyseisiä määriä ei näin voida määrittää, ne
voidaan määrittää käyttäen seuraavia perusteita: a) muiden tutkimuksen kohteena olevien
viejien ja tuottajien osalta vahvistettujen tosiasiallisten määrien painotettu
keskiarvo samankaltaisen tuotteen tuotannossa ja myynnissä alkuperämaan
kotimarkkinoilla; b) kyseisen viejän tai tuottajan
maksamat tai saamat tosiasialliset määrät saman yleisen luokan tuotteiden
tuotannossa ja myynnissä tavanomaisessa kaupankäynnissä alkuperämaan
kotimarkkinoilla; c) mikä tahansa muu hyväksyttävä
menetelmä sillä edellytyksellä, että siten määritetty voiton määrä ei ylitä
voittoa, jonka muut viejät tai tuottajat tavallisesti saavat samaan yleiseen
luokkaan kuuluvien tuotteiden myynnissä alkuperämaan kotimarkkinoilla. 7. a) Muussa kuin markkinatalousmaista[10] peräisin olevassa tuonnissa normaaliarvo määritetään kolmannessa
maassa, joka on markkinatalousmaa, käytettävän hinnan tai laskennallisen arvon
perusteella tai sellaisesta kolmannesta maasta muihin maihin, myös Ö unioniin Õ, vietäessä käytetyn
hinnan perusteella taikka, jos tämä ei ole mahdollista, millä tahansa
hyväksyttävällä perusteella, mukaan lukien samankaltaisesta tuotteesta
tosiasiallisesti Ö unionissa Õ maksettu tai
maksettava hinta, jota on tarvittaessa oikaistu kohtuullisella
voittomarginaalilla. Soveltuva kolmas maa, joka on markkinatalousmaa,
valitaan hyväksyttävällä tavalla ottaen huomioon kaikki valintahetkellä
käytettävissä olevat luotettavat tiedot. Myös määräajat otetaan huomioon. Tarvittaessa
valitaan saman tutkimuksen kohteena oleva kolmas maa, joka on markkinatalousmaa. Tutkimuksen osapuolille ilmoitetaan viipymättä
tutkimuksen alkamisen jälkeen suunnitellusta kolmannesta maasta, joka on
markkinatalousmaa, ja niillä on kymmenen päivää aikaa esittää huomautuksia. b) è1 Kiinan
kansantasavallasta, Vietnamista ja Kazakstanista ja muista kuin
markkinatalousmaista ç, jotka tutkimusta
vireille pantaessa ovat WTO:n jäseniä, peräisin olevaa tuontia koskevassa
polkumyyntitutkimuksessa normaaliarvo määritetään 1–6 kohdan mukaisesti,
jos voidaan yhden tai useamman tutkimuksen kohteena olevan tuottajan
asianmukaisesti perusteltujen vaatimusten perusteella sekä c alakohdassa
olevien perusteiden ja menettelyjen mukaisesti osoittaa, että kyseinen tuottaja
tai kyseiset tuottajat toimivat markkinatalousolosuhteissa asianomaisen
samankaltaisen tuotteen valmistuksen ja myynnin osalta. Muussa tapauksessa
sovelletaan a alakohdan säännöksiä. c) Edellä b alakohdan mukainen
vaatimus on tehtävä kirjallisesti ja sen on sisällettävä riittävästi todisteita
siitä, että tuottaja toimii markkinatalousolosuhteissa, mikä merkitsee, että: –
yritysten hintoja, kustannuksia sekä
tuotantopanoksia kuten raaka-aineita ja teknologian ja työvoiman kustannuksia,
tuotantoa, myyntiä ja investointeja koskevat päätökset tehdään markkinoihin
perustuvien tarjontaa ja kysyntää heijastavien viitteiden perusteella sekä
ilman merkittävää valtion puuttumista Ö kyseisessä Õ suhteessa, ja että
kustannukset ja huomattavat tuotantopanokset heijastavat merkittävässä määrin
niiden arvoa markkinoilla, –
yrityksillä on yksi ainoa selkeä kirjanpito, joka
on riippumattoman tarkastuksen kohteena kansainvälisten kirjanpitonormien
mukaisesti ja jota sovelletaan kaikkeen toimintaan, –
yritysten tuotantokustannuksiin ja taloudelliseen
tilanteeseen ei kohdistu aiemmasta keskusjohtoisesta talousjärjestelmästä
peräisin olevia merkittäviä vääristymiä, erityisesti varojen aliarvostuksen,
muiden poistojen, vaihtokauppojen tai velkojen hyvittämisellä tapahtuneiden
maksujen muodossa, –
kyseisiä yrityksiä koskee konkurssi- ja
omaisuuslainsäädäntö, joka takaa yritysten toiminnan oikeusvarmuuden ja
vakauden, ja –
valuuttakurssien muuttaminen suoritetaan
markkinahintaan. Sen määrittäminen, täyttääkö tuottaja edellä
mainitut vaatimukset, suoritetaan è2 tavallisesti
seitsemän kuukauden mutta viimeistään kahdeksan kuukauden kuluessa tutkimuksen
aloittamisesta ç, è3 sen
jälkeen kun unionin teollisuutta on erityisesti kuultu ja ç kun yhteisön
tuotannonalalle on annettu mahdollisuus esittää huomautuksia. è3 Ö Kyseinen Õ määrittäminen pysyy
voimassa koko tutkimuksen ajan. Komissio toimittaa jäsenvaltioille tietoja
b alakohdan mukaisesti esitettyjen vaatimusten analysoinnista tavallisesti
28 viikon kuluessa tutkimuksen vireillepanosta. ç ê 1168/2012 1
artiklan 1 alakohdan b alakohta (mukautettu) d) Milloin komissio on rajannut
tutkimuksensa 17 artiklan mukaisesti, tämän kohdan b ja c alakohdan
mukainen määrittäminen on rajattava tutkimuksessa mukana oleviin osapuoliin ja
niihin tuottajiin, jotka saavat yksilöllisen kohtelun 17 artiklan 3 kohdan
nojalla. ê 1225/2009
(mukautettu) B. VIENTIHINTA 8. Vientihinta on tosiasiallisesti maksettu
tai maksettava hinta tuotteesta, joka on myyty vientiin viejämaasta Ö unioniin Õ. 9. Jos vientihintaa ei ole tai jos näyttää
siltä, että vientihinta ei ole luotettava, koska viejän ja tuojan tai kolmannen
osapuolen välillä on yhtiösuhde tai hyvitysjärjestely, vientihinta voidaan
muodostaa sen hinnan perusteella, jolla maahantuodut tuotteet jälleenmyydään
ensimmäisen kerran riippumattomalle ostajalle, tai jos tuotteita ei
jälleenmyydä riippumattomalle ostajalle tai niitä ei jälleenmyydä samanlaisessa
kunnossa, jossa ne olivat tuotaessa, millä tahansa muulla hyväksyttävällä
perusteella. Ö Kyseisissä Õ tapauksissa tehdään
oikaisuja tuonnin ja jälleenmyynnin välisten kaikenlaisten kustannusten, myös
verojen ja tullien, ja voittomarginaalin huomioon ottamiseksi luotettavan
vientihinnan laskemiseksi Ö unionin Õ rajalla. Oikaistaviin kustannuksiin kuuluvat tuojan
vastuulla tavallisesti olevat kustannukset, jotka kuitenkin maksaa sellainen
osapuoli joko Ö unionissa Õ tai sen
ulkopuolella, jolla näyttää olevan yhtiösuhde tai hyvitysjärjestely tuojaan tai
viejään, ja erityisesti seuraavat tekijät: tavanomainen kuljetus, vakuutus,
käsittely, lastaus sekä liitännäiskustannukset, tullit, polkumyyntitullit sekä
muut tuojamaassa tavaroiden tuonnin tai myynnin vuoksi maksettavat maksut sekä
kohtuullinen määrä myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia sekä voittoa. C. VERTAILU 10. Vientihinnan ja normaaliarvon välillä on
tehtävä tasapuolinen vertailu. Vertailu on tehtävä kaupan samassa portaassa ja
mahdollisimman samanaikaisten myyntien suhteen ja ottaen asianmukaisesti
huomioon muut mahdolliset hintojen vertailuun vaikuttavat erot. Elleivät
muodostettu normaaliarvo ja vientihinta ole verrattavissa, kussakin tapauksessa
on asianmukaisesti otettava huomioon, oikaisujen muodossa, tapauksen
asianhaarat tutkien, hintoihin ja siten niiden vertailukelpoisuuteen
vaikuttavat väitetyt ja osoitetut eroavuudet. Oikaisujen toistamista on
vältettävä, etenkin silloin, kun kyseessä ovat alennukset, hyvitykset, määrät
ja kaupan portaisiin liittyvät erot. Erityisten olosuhteiden täyttyessä
oikaisuja voidaan tehdä seuraavien tekijöiden mukaisesti: a) Fyysiset ominaisuudet Oikaisu tehdään tutkimuksen kohteena olevan
tuotteen fyysisten ominaisuuksien erojen mukaisesti. Oikaisujen määrä vastaa
markkinaerojen arvon kohtuullista arviota. b) Tuontimaksut ja välilliset verot Jos tuote on tarkoitettu kulutettavaksi
viejämaassa, normaaliarvo oikaistaan samankaltaisen tuotteen tai siihen
fyysisesti sisältyvien materiaalien tuontimaksuja ja välillisiä veroja
vastaavalla määrällä, ja jos tuote viedään Ö unioniin Õ, kyseisiä maksuja ja
veroja ei kanneta tai ne palautetaan. c) Alennukset, hyvitykset ja määrät Oikaisu tehdään alennus- ja hyvityserojen
mukaisesti, myös niiden alennusten ja hyvitysten, jotka myönnetään määräerojen
mukaisesti, jos ne on määrällisesti asianmukaisesti osoitettu ja jos ne ovat
suoraan sidoksissa kyseessä olevaan myyntiin. Oikaisu voidaan tehdä myös
myöhemmin annettavien alennusten tai hyvitysten mukaisesti, jos kysyntä
perustuu aikaisempien ajanjaksojen aikana vallinneeseen käytäntöön, mukaan
lukien sitoumus noudattaa alennuksen tai hyvityksen saamisen edellytyksiä. d) Kaupan porras i) Oikaisu tehdään kaupan portaiden erojen
mukaisesti, myös niiden erojen mukaisesti,
joita voi olla OEM-myynnissä (Original Equipment
Manufacturer), jos molempien
markkinoiden jakelukanavien osalta osoitetaan, että vientihinta,
laskennallinen vientihinta mukaan lukien, on normaaliarvoon nähden kaupan eri
portaassa ja ero on vaikuttanut hintojen vertailukelpoisuuteen, mikä on
osoitettu eri kaupan portaiden toimintojen ja hintojen pysyvillä ja selvillä
eroilla viejämaan kotimarkkinoilla. Oikaisu perustuu eron arvoon markkinoilla. ii) Kuitenkin muissa kuin i alakohdassa
tarkoitetuissa olosuhteissa, jos vallitsevaa eroa kaupan eri portaissa ei voida
määrittää kyseisten kaupan portaiden puuttuessa viejämaiden kotimarkkinoilta
tai jos tiettyjen toimintojen osoitetaan kuuluvan muihin kuin verrattavana
olevaan kaupan portaaseen, erityisoikaisu voidaan tehdä. e) Kuljetus, vakuutus, käsittely, lastaus ja
liitännäiskustannukset Oikaisu tehdään niiden kustannusten erojen mukaisesti,
jotka liittyvät suoraan tuotteeseen ja jotka ovat aiheutuneet kyseisen tuotteen
kuljettamisesta viejän tiloista ensimmäiselle riippumattomalle ostajalle, jos
kyseiset kustannukset sisältyvät käytettyihin hintoihin. Näihin kustannuksiin
kuuluvat kuljetuksesta, vakuutuksesta, käsittelystä ja lastauksesta aiheutuneet
kustannukset sekä liitännäiskustannukset. f) Pakkaus Oikaisu tehdään niiden pakkauskustannusten erojen
mukaisesti, jotka liittyvät suoraan kyseiseen tuotteeseen. g) Luotto Oikaisu tehdään kyseessä olevaa myyntiä varten
myönnetystä luotosta aiheutuneiden kustannusten erojen mukaisesti sillä
edellytyksellä, että kyseinen tekijä otetaan huomioon käytettäviä hintoja
määritettäessä. h) Myynnin jälkeiset kustannukset Oikaisu tehdään niiden kustannusten erojen
mukaisesti, jotka liittyvät suoraan lailla säädettyjen tai myyntisopimuksessa
määrättyjen vakuuksien, takausten, teknisen avun tai palvelujen toimittamiseen. i) Palkkiot Oikaisu tehdään kyseessä olevan viennin osalta
maksettujen palkkioiden erojen mukaisesti. Käsitteeseen ”palkkiot” katsotaan sisältyvän
tuotteen tai samankaltaisen tuotteen kauppiaan saama voittomarginaali, jos
kyseisen kauppiaan toiminta muistuttaa palkkioperusteisen edustajan toimintaa. j) Valuutan muuntaminen Jos hintojen vertailu vaatii valuutan muuntamista,
on muuntamisessa käytettävä myyntipäivän vaihtokurssia paitsi jos
ulkomaanvaluutan myynti termiinimarkkinoilla on suoraan kytkettynä kyseiseen
vientinä tapahtuvaan myyntiin, jolloin on käytettävä termiinikaupan vaihtokursseja.
Myyntipäivän on tavallisesti oltava laskun päivämäärä, mutta voidaan käyttää
myös sopimuksen tai tilauksen päivämäärää tai tilauksen vahvistamispäivämäärää,
jos se on aiheellisempi olennaisten kauppaehtojen määrittämiseksi.
Vaihtokurssien vaihteluja ei oteta huomioon, ja viejillä on 60 päivää
tutkimusajanjakson aikana vaihtokursseissa tapahtuneiden pitkän aikavälin
muutosten huomioon ottamiseksi. k) Muut tekijät Oikaisu voidaan tehdä myös muiden kuin
a–j alakohdassa tarkoitettujen tekijöiden erojen osalta, jos tämän kohdan
mukaisesti osoitetaan, että ne vaikuttavat hintojen vertailukelpoisuuteen ja
erityisesti että asiakkaat maksavat pysyvästi eri hintoja kotimarkkinoilla
tällaisten tekijöiden eron vuoksi. D. POLKUMYYNTIMARGINAALI 11. Jollei tasapuolista vertailua koskevista
säännöksistä muuta johdu, polkumyyntimarginaalien olemassaolo
tutkimusajanjakson aikana määritetään tavallisesti normaaliarvon painotetun
keskiarvon ja kaiken Ö unioniin Õ suuntautuvan viennin
hintojen painotetun keskiarvon välisellä vertailulla tai yksittäisten
normaaliarvojen ja Ö unioniin Õ suuntautuvan viennin
yksittäisten hintojen välisellä vertailulla kunkin liiketapahtuman osalta.
Painotettuun keskiarvoon perustuvaa normaaliarvoa voidaan kuitenkin verrata Ö unioniin Õ suuntautuvien
yksittäisten vientitapahtumien hintoihin, jos vientihintojen rakenteessa on eri
ostajien, alueiden tai ajanjaksojen välillä huomattavia eroja ja jos
harjoitetun polkumyynnin tosiasiallinen laajuus ei käy ilmi tämän kohdan
ensimmäisessä virkkeessä määritettyjen menetelmien avulla. Tässä kohdassa ei
suljeta pois mahdollisuutta käyttää otoksia 17 artiklan mukaisesti. 12. Polkumyyntimarginaali on määrä, jolla
normaaliarvo ylittää vientihinnan. Jos polkumyyntimarginaalit vaihtelevat,
voidaan vahvistaa painotettu keskimääräinen polkumyyntimarginaali. 3 artikla Vahingon
määritys 1. Tässä asetuksessa käsitteellä ”vahinko”
tarkoitetaan, jollei toisin ilmoiteta, Ö unionin Õ tuotannonalalle
aiheutunutta merkittävää vahinkoa, yhteisön tuotannonalaan kohdistuvaa
merkittävän vahingon uhkaa tai merkittävää viivästystä yhteisön tuotannonalan
perustamisessa, ja sitä tulkitaan tämän artiklan mukaisesti. 2. Vahingon
toteamisen on perustuttava selkeään näyttöön, ja siihen on sisällyttävä
puolueeton tarkastelu: a) polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin
määrästä ja tämän tuonnin vaikutuksesta samankaltaisten tuotteiden hintoihin Ö unionin Õ markkinoilla; ja b) tämän tuonnin seurausvaikutuksista Ö unionin Õ tuotannonalaan. 3. Polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin määrän
osalta on harkittava, onko polkumyynnillä tapahtuva tuonti lisääntynyt
merkittävästi joko absoluuttisesti tai suhteessa Ö unioniin Õ tuotantoon tai
kulutukseen. Tutkittaessa polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin vaikutusta
hintoihin on harkittava, onko polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin osalta
esiintynyt huomattavaa alihinnoittelua suhteessa Ö unioniin Õ tuotannonalan
samankaltaisen tuotteen hintaan tai onko tällaisen tuonnin vaikutuksesta
muutoin ilmennyt merkittävää hintojen alenemista tai onko tuonti huomattavassa
määrin estänyt sellaisia hinnankorotuksia, jotka muuten olisi tehty. Yksi tai
useampi Ö kyseisistä Õ tekijöistä ei
välttämättä ole ratkaiseva. 4. Jos
useammasta kuin yhdestä maasta tapahtuvaa tuotteen tuontia tutkitaan
samanaikaisesti polkumyynnin vuoksi, tällaisen tuonnin vaikutuksia voidaan
arvioida kumulatiivisesti vain: a) jos kustakin maasta tapahtuvan
tuonnin suhteen osoitettu polkumyyntimarginaali on 9 artiklan 3 kohdassa
tarkoitettua vähimmäistasoa suurempi ja jos yhdestäkään maasta tapahtuvan
tuonnin määrä ei ole vähäpätöinen; ja b) jos tuonnin vaikutusten
kumulatiivinen arviointi on asianmukaista ottaen huomioon tuotavien tuotteiden
väliset kilpailuedellytykset ja tuotavien tuotteiden ja Ö unioniin Õ samankaltaisen
tuotteen väliset kilpailuedellytykset. 5. Tutkittaessa polkumyynnillä tapahtuvan
tuonnin vaikutusta kyseessä olevaan Ö unioniin Õ tuotannonalaan on
otettava huomioon kaikki olennaiset taloudelliset tekijät ja seikat, jotka
vaikuttavat kyseisen teollisuuden tilanteeseen, kuten esimerkiksi se tosiasia,
että ala on edelleen toipumassa entisten polkumyynti- tai vientitukikäytäntöjen
vaikutuksista, tosiasiallisen polkumyyntimarginaalin merkittävyys, myynnin
tosiasiallinen ja mahdollinen pieneneminen, voitot, tuotanto, markkinaosuus,
tuottavuus, investointien tuotto tai kapasiteetin käyttöaste, hintaan
vaikuttavat tekijät Ö unionissa Õ, tosiasialliset ja
mahdolliset negatiiviset vaikutukset kassavirtoihin, varastot, työllisyys,
palkat, kasvu sekä pääoman saanti tai investoinnit. Tämä luettelo ei ole
tyhjentävä, eikä yksi tai useampi näistä tekijöistä välttämättä ole ratkaiseva. 6. On näytettävä 2 kohtaan liittyvien
olennaisten todisteiden avulla, että polkumyynnillä tapahtuva tuonti aiheuttaa
vahinkoa tässä asetuksessa tarkoitetussa merkityksessä. Erityisesti Ö kyseessä Õ on sen näyttäminen,
että 3 kohdassa tarkoitetuilla määrillä ja hinnoilla on Ö unioniin Õ tuotannonalaan
vaikutusta 5 kohdassa tarkoitetussa merkityksessä ja että tämä vaikutus on
sellaista, että sitä voidaan pitää merkittävänä. 7. Polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin lisäksi
on tutkittava muut tiedossa olevat tekijät, jotka samaan aikaan aiheuttavat
vahinkoa Ö unionin Õ tuotannonalalle,
eikä Ö kyseisten Õ tekijöiden
aiheuttamaa vahinkoa saa pitää polkumyynnillä tapahtuvasta tuonnista johtuvana
6 kohdassa tarkoitetussa merkityksessä. Tässä suhteessa olennaisina
tekijöinä voidaan pitää muun muassa muun kuin polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin
määrää ja hintoja, kysynnän supistumista tai kulutustottumusten muutoksia,
kolmannen maan ja Ö unionin Õ tuottajien
rajoittavia kauppatapoja ja kyseisten tuottajien välistä kilpailua, tekniikan
kehittymistä sekä Ö unionin Õ tuotannonalan
vientisaavutuksia ja tuottavuutta. 8. Polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin
vaikutusta on arvioitava suhteessa samankaltaisen tuotteen Ö unionin Õ tuotannonalan
tuotantoon silloin, kun käytettävissä olevat tiedot mahdollistavat tämän
tuotannon erillisen tunnistamisen esimerkiksi tuotantomenetelmien, myynnin ja
voittojen perusteella. Jos kyseisen tuotannon erillinen tunnistaminen ei ole
mahdollista, polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin vaikutus on arvioitava
tarkastelemalla sellaisen mahdollisimman rajoitetun, samankaltaisen tuotteen
sisältävän tuoteryhmän tuotantoa, josta tarvittavat tiedot ovat saatavissa. 9. Merkittävän vahingon uhan on perustuttava
tosiasioihin eikä pelkkiin väitteisiin, arveluihin tai etäisiin
mahdollisuuksiin. Sellaisen olosuhteiden muutoksen, joka loisi tilanteen, jossa
polkumyynti aiheuttaisi vahinkoa, on oltava selvästi nähtävissä ja välittömästi
uhkaava. Merkittävän
vahingon uhan olemassaolon määrittämiseksi on tarkasteltava muun muassa
sellaisia tekijöitä kuin: a) polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin
sellainen huomattava kasvuvauhti Ö unionin Õ markkinoilla, joka on
osoitus tuonnin tuntuvan kasvun todennäköisyydestä; b) riittävän vapaasti viejän
käytettävissä oleva kapasiteetti tai sellaisen kapasiteetin välitön ja tuntuva
kasvu, joka on osoitus polkumyynnillä Ö unionin Õ markkinoille tapahtuvan
viennin tuntuvan kasvun todennäköisyydestä, ottaen huomioon muiden
vientimarkkinoiden kyky ottaa vastaan lisävientiä; c) tuonnin tapahtuminen hinnoilla,
joilla voitaisiin tuntuvasti alentaa hintoja tai estää hinnan korotukset
huomattavissa määrin ja jotka todennäköisesti lisäisivät uuden tuonnin
kysyntää; d) tutkimuksen kohteena olevan tuotteen
varastot. Mikään näistä tekijöistä ei välttämättä
yksinään ole ratkaiseva, vaan tarkasteltavien tekijöiden on yhdessä johdettava
siihen päätelmään, että polkumyynnillä tapahtuva muu vienti on välittömästi
uhkaavaa ja että jos suojatoimia ei toteuteta, aiheutuu merkittävää vahinkoa. 4 artikla Ö Unionin Õ tuotannonalan
määritelmä 1. Tässä
asetuksessa tarkoitetaan ’Ö unionin Õ tuotannonalalla’
samankaltaisen tuotteiden tuottajia Ö unionissa Õ kokonaisuutena tai
niitä tuottajia, joiden yhteinen tuotanto muodostaa 5 artiklan 4 kohdassa
tarkoitetussa merkityksessä pääosan kyseisten tuotteiden koko Ö unionin Õ tuotannosta, paitsi
että: a) jos tuottajat ovat etuyhteydessä
viejiin tai tuojiin, taikka jos ne ovat itse väitetyn polkumyynnin alaisen
tuotteen tuojia, ilmaisun ’Ö unionin Õ tuotannonala’
voidaan tulkita käsittävän muut tuottajat; b) poikkeuksellisissa olosuhteissa Ö unionin Õ alue voidaan
kyseisen tuotannon osalta jakaa kahteen tai useampaan kilpailevaan
markkina-alueeseen ja kullakin markkina-alueella olevia tuottajia voidaan pitää
erillisenä tuotannonalana, jos: i) tällaisella markkina-alueella olevat
tuottajat myyvät kaiken tai melkein kaiken kyseisen tuotteen tuotantonsa tällä
markkina-alueella, ja ii) muualle Ö unioniin Õ sijoittautuneet
kyseisen tuotteen tuottajat eivät huomattavassa määrin tyydytä kysyntää tällä
markkina-alueella. Tällaisissa olosuhteissa vahinkoa voidaan pitää
olemassa olevana, vaikka suurimmalle osalle koko Ö unionin Õ tuotannonalasta ei
ole aiheutunut vahinkoa sillä edellytyksellä, että polkumyynnillä tapahtunut
tuonti on keskittynyt tälle eristyneelle markkina-alueelle ja että
polkumyynnillä tapahtunut tuonti aiheuttaa vahinkoa tuottajille, jotka
vastaavat kaikesta tai melkein kaikesta tuotannosta tällaisella
markkina-alueella. 2. Edellä
1 kohdassa tuottajat ovat etuyhteydessä viejiin tai tuojiin vain, jos: a) toinen suoraan tai epäsuorasti
valvoo toista; tai b) kolmas osapuoli suoraan tai
epäsuorasti valvoo molempia; tai c) ne yhdessä valvovat suoraan tai
epäsuorasti kolmatta osapuolta, sillä edellytyksellä että on syytä uskoa tai
epäillä, että yhteys on sellainen, että kyseinen tuottaja toimii toisin kuin
etuyhteyttä vailla olevat tuottajat. Tämän kohdan mukaisesti toinen valvoo toista
silloin, kun edellisen oikeudellinen tai toiminnallinen asema oikeuttaa
määräämään pakotteita tai antamaan käskyjä jälkimmäiselle. 3. Milloin Ö unionin Õ tuotannonalan on
tulkittu käsittävän tietyn alueen tuottajat, viejille annetaan mahdollisuus
kyseisen alueen osalta antaa sitoumukset 8 artiklan mukaisesti.
Tällaisessa tapauksessa, arvioitaessa Ö unionin Õ etua toimenpiteiden
suhteen, alueen etuun on kiinnitettävä erityistä huomiota. Jos tyydyttävää
sitoumusta ei anneta nopeasti tai jos kyseessä ovat 8 artiklan 9 ja 10 kohdassa
tarkoitetut tilanteet, väliaikainen tai lopullinen tulli voidaan ottaa käyttöön
koko Ö unionin Õ osalta. Tällaisessa
tapauksessa tullit voidaan rajoittaa koskemaan erityisiä tuotteita tai viejiä,
jos se on mahdollista. 4. Tähän artiklaan sovelletaan 3 artiklan
8 kohdan säännöksiä. 5 artikla Menettelyn
aloittaminen 1. Jollei 6 kohdasta muuta johdu,
tutkimus minkä tahansa väitetyn polkumyynnin olemassaolon, määrän ja
vaikutuksen määrittelemiseksi voidaan panna vireille yhteisön tuotannonalan
puolesta toimivan kenen tahansa luonnollisen henkilön tai minkä tahansa
oikeushenkilön tai minkä tahansa Ö unionin Õ, jolla ei ole
oikeushenkilöllisyyttä, tekemän kirjallisen valituksen perusteella. Valitus voidaan osoittaa komissiolle tai
jäsenvaltiolle, joka toimittaa sen komissiolle. Komissio lähettää
jäsenvaltioille jäljennöksen kaikista saamistaan valituksista. Valitus
katsotaan jätetyksi ensimmäisenä työpäivänä sen jälkeen, kun komissio on
vastaanottanut sen kirjattuna kirjeenä tai kun komissio on toimittanut
vastaanottoilmoituksen. Jos jäsenvaltiolla on valituksen puuttuessa
hallussaan riittävät todisteet polkumyynnistä ja Ö unionin Õ tuotannonalalle
siitä aiheutuneesta vahingosta, sen on toimitettava ne viipymättä komissiolle. 2. Edellä
1 kohdassa tarkoitettuun valitukseen on sisällyttävä todisteita
polkumyynnistä, vahingosta ja polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin ja väitetyn
vahingon välisestä syy-yhteydestä. Valitukseen on sisällyttävä sellaista
tietoa, joka on kohtuudella valituksen tekijän käytettävissä seuraavista
seikoista: a) valituksen tekijän henkilöllisyys ja
kuvaus valituksen tekijän tuottaman samankaltaisen tuotteen Ö unionin Õ tuotannon määrästä
ja arvosta. Jos valitus tehdään kirjallisesti yhteisön tuotannonalan puolesta,
siinä on täsmennettävä se Ö unionin Õ tuotannonala, jonka
puolesta valitus tehdään, esittämällä luettelo Ö unionin Õ kaikista tiedossa
olevista samankaltaisen tuotteen tuottajista (tai samankaltaisen tuotteen Ö unionin Õ tuottajien
järjestöistä) ja, siinä määrin kuin mahdollista, kuvaus samankaltaisen tuotteen
Ö unionin Õ tuotannon siitä
määrästä ja arvosta, jota nämä tuottajat edustavat; b) täydellinen kuvaus väitetyn
polkumyynnin alaisesta tuotteesta, kyseisen alkuperä- tai viejämaan nimi tai
alkuperä- ja viejämaiden nimet, jokaisen kyseessä olevan viejän tai ulkomaisen
tuottajan henkilöllisyys ja luettelo tiedossa olevista henkilöistä, jotka
tuovat kyseistä tuotetta; c) hinnat, joilla kyseistä tuotetta
myydään silloin, kun se on tarkoitettu kulutukseen alkuperämaan tai -maiden tai
viejämaan tai -maiden kotimarkkinoilla (tai, silloin kun se on
tarkoituksenmukaista, hinnat, joilla tuotetta myydään alkuperämaasta tai ‑maista
tai viejämaasta tai -maista kolmanteen maahan tai maihin tai tietoa tuotteen
laskennallisesta arvosta) ja vientihinnat tai, silloin kun se on
tarkoituksenmukaista, hinnat, joilla tuote on jälleenmyyty ensimmäiselle
riippumattomalle ostajalle Ö unionissa Õ; d) polkumyynnillä tapahtuvaksi väitetyn
tuonnin määrän muutokset, tällaisen tuonnin vaikutuksesta samankaltaisen
tuotteen hintoihin Ö unionin Õ markkinoilla ja
tuonnin seurausvaikutuksista Ö unionin Õ tuotannonalaan
kaikkien niiden tekijöiden ja seikkojen, kuten 3 artiklan 3 ja 5 kohdassa
lueteltujen tekijöiden mukaisesti, jotka vaikuttavat tämän Ö unionin Õ tuotannonalan
tilanteeseen. 3. Komissio tutkii niin hyvin kuin on
mahdollista valituksessa esitettyjen todisteiden täsmällisyyden ja riittävyyden
sen määrittämiseksi, onko näyttö tutkimuksen vireille panemisen oikeuttamiseksi
riittävä. 4. Tutkimus pannaan vireille 1 kohdan
mukaisesti vain, jos samankaltaisen tuotteen Ö unionin Õ tuottajien esittämän
valituksen tuen tai vastustuksen perusteella päätetään, että Ö unionin Õ tuotannonala on
tehnyt valituksen tai valitus on tehty sen puolesta. Valitus katsotaan Ö unionin Õ tuotannonalan
tekemäksi tai sen puolesta tehdyksi, jos sitä tukevat ne Ö unionin Õ tuottajat, joiden
yhteinen tuotanto on yli 50 prosenttia sen samankaltaisen tuotteen
kokonaistuotannosta, jota tuottaa se osa Ö unionin Õ tuotannonalasta,
joka joko tukee tai vastustaa valitusta. Tutkimusta ei kuitenkaan panna
vireille, jos valitusta selvästi tukevat Ö unionin Õ tuottajat vastaavat
alle 25 prosentista Ö unionin Õ tuotannonalan
tuottaman samankaltaisen tuotteen kokonaistuotannosta. 5. Viranomaisten on vältettävä tutkimuksen
vireille panemiseksi tehdyn valituksen julkistamista, jos tutkimuksen
vireillepanosta ei ole päätetty. Viranomaisten on kuitenkin tehtävä ilmoitus
kyseisen viejämaan julkisen vallan edustajille saatuaan asianmukaisesti
todisteilla vahvistetun valituksen ja ennen tutkimuksen vireille panemista. ê 37/2014 1 artikla
ja liitteen 22 kohdan 2 alakohta (mukautettu) 6. Jos Ö komissio Õ erityisissä
olosuhteissa päättää panna tutkimuksen vireille ilman unionin tuotannonalan
tekemää tai sen puolesta tehtyä kirjallista valitusta tällaisen tutkimuksen
vireille panemiseksi, on tämä vireillepano oikeutettua ainoastaan, jos on
riittävästi todisteita polkumyynnin, vahingon ja syy-yhteyden olemassaolosta
2 kohdan mukaisesti. Komissio toimittaa jäsenvaltioille tietoja, kun se on
määrittänyt tällaisen tutkimuksen vireillepanon tarpeen. ê 1225/2009
(mukautettu) 7. Päätettäessä tutkimuksen vireillepanosta
polkumyyntiä ja vahinkoa koskevia todisteita on tutkittava samanaikaisesti.
Valitus hylätään, jos polkumyyntiä tai vahinkoa koskevat todisteet ovat
riittämättömät menettelyn jatkamisen oikeuttamiseksi. Toimenpiteitä ei saa
saattaa vireille sellaista maata vastaan, jonka tuonti edustaa pienempää kuin
yhden prosentin markkinaosuutta, elleivät tällaiset maat yhteensä edusta kolmea
prosenttia tai enempää Ö unionin Õ kulutuksesta. 8. Valitus voidaan peruuttaa ennen tutkimuksen
vireillepanoa, missä tapauksessa katsotaan, ettei sitä ole jätetty. ê 37/2014 1 artikla
ja liitteen 22 kohdan 2 alakohta 9. Jos on ilmeistä, että menettelyn
vireillepanoon on riittävä näyttö, komissio panee menettelyn vireille
valituksen jättämispäivää seuraavien 45 päivän aikana ja julkaisee
ilmoituksen Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Ellei riittävää
näyttöä ole esitetty, valituksen tekijälle on ilmoitettava asiasta 45 päivän
kuluessa valituksen jättämisestä komissiolle. Komissio toimittaa
jäsenvaltioille valituksen tarkastelua koskevia tietoja tavallisesti 21 päivän
kuluessa valituksen jättämisestä komissiolle. ê 1225/2009
(mukautettu) è1 37/2014
1 artikla ja liitteen 22 kohdan 3 alakohta 10. Ilmoituksessa menettelyn aloittamisesta
ilmoitetaan tutkimuksen vireillepanosta, määrätään tutkimuksen kohteena oleva
tuote ja maat, esitetään yhteenveto saaduista tiedoista ja vahvistetaan, että
kaikki tarvittavat tiedot on toimitettava komissiolle. Siinä annetaan määräajat, joiden kuluessa
asianomaiset osapuolet voivat ilmoittautua, esittää näkökantansa kirjallisesti
ja toimittaa tietoja, jos nämä näkökannat ja tiedot on otettava huomioon
tutkimuksessa.Lisäksi siinä täsmennetään määräaika, jonka kuluessa asianomaiset
osapuolet voivat pyytää komissiolta tulla kuulluksi 6 artiklan 5 kohdan
mukaisesti. 11. Komissio ilmoittaa asiaan liittyville
tiedossa oleville viejille, tuojille sekä viejiä ja tuojia edustaville järjestöille,
samoin kuin viejämaan edustajille ja valituksen tekijöille menettelyn vireille
tulosta ja toimittaa vastaanotetun kirjallisen valituksen tekstin
kokonaisuudessaan, luottamuksellisten tietojen suojaamisesta huolehtien,
tiedossa oleville viejille, viejämaan viranomaisille ja pyynnöstä muille
asianomaisille osapuolille 1 kohdan mukaisesti. Silloin kun asianomaisia
viejiä on erityisen paljon, voi kirjallisen valituksen kokonaisuudessaan
toimittaa edellä esitetystä poiketen vain viejämaan viranomaisille tai kyseessä
olevalle järjestölle. 12. Polkumyyntitutkimus ei estä
tulliselvitystä. 6 artikla Tutkimus 1. Menettelyn tultua vireille komissio,
toimien yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa, aloittaa tutkimuksen Ö unionissa Õ. Tämä tutkimus
käsittää sekä polkumyynnin että siitä aiheutuneen vahingon. Jotta määritys olisi edustava, valitaan
tutkimusajanjakso, joka polkumyyntitapauksissa tavallisesti käsittää vähintään
kuuden kuukauden jakson välittömästi ennen menettelyn aloittamista. Tutkimusajanjakson jälkeistä aikaa koskevia
tietoja ei tavallisesti oteta huomioon. 2. Polkumyyntitutkimuksessa käytettyjen
kyselylomakkeiden vastaanottajille on annettava vähintään 30 päivää
vastausaikaa. Viejien osalta määräaika alkaa kyselylomakkeen
vastaanottamispäivästä, ja lomakkeen katsotaan olevan vastaanotettu seitsemän
päivän kuluessa siitä päivämäärästä, jolloin se lähetettiin viejälle tai
välitettiin viejämaan asianomaiselle diplomaattiselle edustajalle. Mainittua
30 päivän määräaikaa voidaan pidentää ottaen huomioon tutkimukselle
säädetty määräaika ja sillä edellytyksellä, että kyseinen osapuoli ilmoittaa
pätevän, erityisistä olosuhteista johtuvan syyn tällaisen pidennyksen
saamiseksi. 3. Komissio voi pyytää jäsenvaltioita
toimittamaan tietoja, jolloin jäsenvaltiot toteuttavat tarvittavat toimenpiteet
pyynnön noudattamiseksi. Ne välittävät komissiolle pyydetyt tiedot sekä
tulokset suoritetuista todentamisista, tarkasteluista tai tutkimuksista. Jos näillä tiedoilla on yleistä mielenkiintoa
tai jos jäsenvaltio on pyytänyt toimittamaan nämä tiedot, komissio toimittaa
tiedot jäsenvaltioille, jolleivät ne ole luottamuksellisia, jolloin se
toimittaa yhteenvedon, joka ei ole luottamuksellinen. 4. Komissio voi pyytää jäsenvaltioita
suorittamaan tarpeellisia todentamisia ja tarkasteluja erityisesti tuojien,
kauppiaiden sekä Ö unionin Õ tuottajien
keskuudessa ja suorittamaan tutkimuksia kolmansissa maissa, jos kyseiset
yritykset antavat suostumuksensa ja jos kyseisen julkisen vallan edustajille on
ilmoitettu virallisesti asiasta, eivätkä ne vastusta asiaa. Jäsenvaltiot toteuttavat kaikki tarvittavat
toimenpiteet komission pyyntöjen toteuttamiseksi. Komission viranomaiset voivat, jos komissio
tai jäsenvaltio sitä pyytää, avustaa jäsenvaltioiden viranomaisia suorittamaan
tehtävänsä. 5. Asianomaisia osapuolia, jotka ovat
ilmoittautuneet 5 artiklan 10 kohdan mukaisesti, kuullaan, jos ne
ovat tehneet kirjallisen kuulemista koskevan pyynnön Euroopan unionin
virallisessa lehdessä julkaistussa ilmoituksessa vahvistetussa määräajassa
ja jos pyynnössä osoitetaan, että ne ovat osapuolia, joita asia koskee ja
joihin menettelyn lopputuloksella saattaa olla vaikutusta, ja että on erityisiä
syitä, joiden vuoksi niitä pitäisi kuulla. 6. Tuojille, viejille, viejämaan julkisen
vallan edustajille ja valituksen tekijöille, jotka ovat ilmoittautuneet
5 artiklan 10 kohdan mukaisesti, järjestetään pyynnöstä mahdollisuus
kohdata osapuolet, joiden edut ovat ristiriidassa, vastakkaisista väitteistä
keskustelemiseksi. Jos mahdollisuus järjestään, on otettava
huomioon tarve suojata tietojen luottamuksellisuus sekä osapuolten oma etu. Osapuolten ei ole pakko osallistua
kohtaamiseen, eikä tietyn osapuolen poissaolosta aiheudu vahinkoa sen asialle. Tämän artiklan mukaisesti suullisesti
toimitetut tiedot otetaan huomioon siltä osin kuin ne myöhemmin vahvistetaan
kirjallisesti. 7. Valituksen tekijät, tuojat ja viejät sekä
niitä edustavat järjestöt, käyttäjät ja kuluttajajärjestöt, jotka ovat
ilmoittautuneet 5 artiklan 10 kohdan mukaisesti, samoin kuin
viejämaan edustajat, voivat kirjallisesta pyynnöstään tutustua kaikkiin
tietoihin, jotka mikä tahansa tutkimuksen kohteena oleva osapuoli on
toimittanut, lukuun ottamatta Ö unionin Õ tai sen
jäsenvaltioiden viranomaisten toimittamia sisäisiä asiakirjoja, jos nämä tiedot
ovat olennaisia niiden etujen puolustamisen kannalta eivätkä tiedot ole
luottamuksellisia 19 artiklassa tarkoitetussa merkityksessä ja jos niitä
käytetään tutkimuksessa. Kyseiset osapuolet voivat esittää huomioitaan
näistä tiedoista, ja niiden huomautukset otetaan huomioon siltä osin kuin ne
ovat riittävästi perusteltuja. 8. Asianomaisten osapuolten toimittamien
tietojen, joiden perusteella päätelmät tehdään, paikkansapitävyys on tutkittava
niin hyvin kuin mahdollista, paitsi 18 artiklassa vahvistetuissa
olosuhteissa. 9. Edellä 5 artiklan 9 kohdan
mukaisesti aloitettujen menettelyjen osalta tutkimus päätetään, jos
mahdollista, yhden vuoden määräajassa. Joka tapauksessa tutkimukset päätetään
aina 15 kuukauden kuluessa niiden vireillepanosta 8 artiklassa
esitettyjen toteamusten mukaisesti sitoumusten osalta ja 9 artiklassa
esitettyjen toteamusten mukaisesti lopullisten toimien osalta. 7 artikla Väliaikaiset
toimenpiteet 1. Väliaikaisia
tulleja voidaan määrätä, jos a) tutkimus on pantu vireille
5 artiklan mukaisesti; b) jos asiasta on annettu ilmoitus ja
asianomaisille osapuolille on annettu è1 riittävä
mahdollisuus ç antaa tietoja ja
tehdä havaintoja 5 artiklan 10 kohdan mukaisesti; c) jos polkumyynti ja Ö unionin Õ tuotannonalalle
aiheutunut vahinko on väliaikaisesti vahvistettu; ja d) jos Ö unionin Õ etu vaatii toimia tällaisen
vahingon estämiseksi. Väliaikaiset tullit on otettava käyttöön
aikaisintaan 60 päivää ja viimeistään yhdeksän kuukautta menettelyn
aloittamisesta. 2. Väliaikaisen polkumyyntitullin määrä ei saa
ylittää väliaikaisesti vahvistetun polkumyyntimarginaalin määrää, ja sen on oltava
tätä marginaalia alhaisempi, jos alhaisempi tullin määrä on riittävä Ö unionin Õ tuotannonalalle
aiheutuvan vahingon poistamiseen. 3. Väliaikaisten tullien kantaminen
varmistetaan vakuudella, ja tutkimuksen kohteena olevien tuotteiden luovutus
vapaaseen liikkeeseen Ö unionissa Õ edellyttää tällaisen
vakuuden antamista. ê 37/2014 1 artikla
ja liitteen 22 kohdan 3 alakohta (mukautettu) 4. Komissio Ö hyväksyy Õ väliaikaiset
toimenpiteet 15 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua menettelyä
noudattaen. ê 1225/2009 5. Jos jäsenvaltio pyytää komissiota toimimaan
välittömästi ja jos 1 kohdassa tarkoitetut edellytykset täyttyvät,
komissio päättää viiden työpäivän kuluessa pyynnön vastaanottamisesta, onko
syytä ottaa käyttöön väliaikainen polkumyyntitulli. 6. Väliaikaiset tullit voidaan ottaa käyttöön
kuudeksi kuukaudeksi ja niiden voimassaoloaikaa voidaan pidentää kolmella
kuukaudella tai ne voidaan ottaa käyttöön yhdeksäksi kuukaudeksi. Niiden
voimassaoloaikaa voidaan kuitenkin pidentää tai ne voidaan ottaa käyttöön
yhdeksäksi kuukaudeksi ainoastaan, jos sellaiset viejät, jotka edustavat
huomattavaa prosentuaalista osuutta kyseisistä liiketoimista, sitä pyytävät tai
jos kyseiset viejät eivät esitä vastalausetta komission ilmoittaessa
aikomuksestaan. 8 artikla Sitoumukset ê 37/2014 1 artikla
ja liitteen 22 kohdan 4 alakohta 1. Sillä edellytyksellä, että polkumyynti ja
vahinko on väliaikaisesti vahvistettu, komissio voi 15 artiklan 2 kohdassa
tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen hyväksyä riittäviksi
katsomansa vapaaehtoiset sitoumustarjoukset, joissa viejä sitoutuu tarkistamaan
hintojaan tai olemaan viemättä tuotteita polkumyyntihintaan, jos komissio on
vakuuttunut siitä, että polkumyynnin vahingollinen vaikutus on näin saatu
poistettua. Tällöin komission 7 artiklan 1 kohdan
mukaisesti käyttöön ottamia väliaikaisia tulleja tai tapauksen mukaan
9 artiklan 4 kohdan mukaisesti käyttöön otettuja lopullisia tulleja
ei sitoumusten voimassaoloaikana sovelleta niiden yritysten valmistamien
asianomaisten tuotteiden tuonnissa, jotka mainitaan sitoumusten hyväksymisestä
tehdyssä komission päätöksessä, sellaisena kuin se on myöhemmin muutettuna. Sitoumukseen perustuvat hinnankorotukset eivät
saa olla suurempia kuin on tarpeen polkumyyntimarginaalin poistamiseksi, ja
niiden olisi oltava polkumyyntimarginaalia alhaisemmat, jos ne riittävät
poistamaan unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon. ê 1225/2009
(mukautettu) 2. Komissio voi ehdottaa sitoumuksia, mutta
viejiä ei voida pakottaa niihin. Se, että viejät eivät esitä tällaisia
sitoumuksia tai eivät hyväksy niitä koskevia esityksiä, ei mitenkään vaikuta
tapauksen käsittelyyn. Kuitenkin polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin
jatkumista voidaan pitää osoituksena siitä, että vahingon uhkan toteutuminen on
mahdollinen. Viejiltä ei pyydetä sitoumuksia eikä sitoumuksia niiden osalta
hyväksytä, ellei polkumyyntiä ja siitä aiheutuvaa vahinkoa ole väliaikaisesti
vahvistettu. Poikkeustapauksia lukuun ottamatta sitoumuksia
ei voida antaa sen ajanjakson päättymisen jälkeen, jonka kuluessa havaintoja
voidaan esittää 20 artiklan 5 kohdan mukaisesti. 3. Ehdotettuja sitoumuksia ei tarvitse
hyväksyä, jos niiden hyväksyminen olisi epäkäytännöllistä, kuten
tosiasiallisten tai mahdollisten viejien määrä ollessa liian suuri tai muista
syistä, kuten yleisestä käytännöstä johtuvista syistä. Kyseessä olevalle
viejälle on voitava kertoa ne syyt, joiden vuoksi sitoumusesityksen hylkäämistä
ehdotetaan, ja viejälle voidaan antaa mahdollisuus esittää huomautuksensa
asiasta. Hylkäämisen syyt on ilmoitettava lopullisessa päätöksessä. 4. Sitoumusta esittävien osapuolten on
toimitettava sitoumuksesta versio, joka ei ole luottamuksellinen, jotta se
voidaan toimittaa osapuolille, joita tutkimus koskee. ê 37/2014 1 artikla
ja liitteen 22 kohdan 4 alakohta 5. Kun sitoumukset hyväksytään, tutkimus
päätetään. Komissio päättää tutkimuksen 15 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua
tarkastelumenettelyä noudattaen. ê 1225/2009 6. Jos sitoumus hyväksytään, polkumyyntiä ja
vahinkoa koskeva tutkimus yleensä saatetaan loppuun. Jos tällaisessa
tapauksessa päätetään, että polkumyyntiä tai vahinkoa ei ole ollut, sitoumus
raukeaa ilman eri toimenpiteitä, lukuun ottamatta tapauksia, joissa tällainen
päätelmä johtuu pääasiallisesti sitoumuksen olemassaolosta. Tällaisessa
tapauksessa voidaan vaatia, että sitoumus on voimassa kohtuullisen ajan. Mikäli päädytään polkumyynnin ja vahingon
vahvistamiseen, sitoumus on voimassa ehtojensa ja tämän asetuksen säännösten
mukaisesti. 7. Komission on vaadittava jokaiselta
viejältä, jonka sitoumus on hyväksytty, määräajoin tietoja, jotka liittyvät
tällaisen sitoumuksen toteuttamiseen, ja asiaankuuluvien tietojen todentamisen
sallimista. Kieltäytymistä noudattamasta näitä velvoitteita pidetään
sitoumuksen rikkomisena. 8. Jos sitoumukset hyväksytään tiettyjen
viejien osalta tutkimuksen kuluessa, niiden katsotaan 11 artiklan
mukaisesti tulevan voimaan siitä päivästä alkaen, jona tutkimus viejämaan
osalta päätetään. ê 37/2014 1 artikla
ja liitteen 22 kohdan 4 alakohta 9. Jos sitoumuksen antanut osapuoli rikkoo
sitoumusta tai peruuttaa sen tai jos komissio peruuttaa sitoumukselle antamansa
hyväksynnän, sitoumukselle annettu hyväksyntä peruutetaan komission päätöksellä
tai tapauksen mukaan komission asetuksella, ja sitoumuksen sijasta aletaan
soveltaa komission 7 artiklan mukaisesti käyttöön ottamaa väliaikaista
tullia tai 9 artiklan 4 kohdan mukaisesti käyttöön otettua lopullista
tullia, edellyttäen että kyseessä olevalle viejälle on annettu tilaisuus
esittää huomautuksensa, lukuun ottamatta tapauksia, joissa kyseinen viejä on
itse peruuttanut sitoumuksen. Komissio toimittaa jäsenvaltioille tietoja, kun
se päättää sitoumuksen peruuttamisesta. ê 1225/2009 Kaikki asianomaiset osapuolet ja jäsenvaltiot
voivat toimittaa tietoja, joihin sisältyy alustava näyttö sitoumuksen
rikkomisesta. Myöhempi arviointi, jonka avulla selvitetään, onko sitoumusta
rikottu, on tavallisesti saatettava päätökseen kuuden kuukauden ja joka
tapauksessa viimeistään yhdeksän kuukauden kuluessa asiaa koskevan,
asianmukaisesti perustellun pyynnön esittämisestä. Komissio voi pyytää jäsenvaltioiden toimivaltaisilta
viranomaisilta apua sitoumusten seurannassa. ê 37/2014 1 artikla
ja liitteen 22 kohdan 4 alakohta 10. Väliaikainen tulli voidaan 7 artiklan
mukaisesti ottaa käyttöön parhaiden käytettävissä olevien tietojen perusteella,
jos on syytä uskoa, että sitoumusta on rikottu, tai sitoumuksen rikkomis- tai
peruuttamistapauksessa, jos sitoumukseen johtanutta tutkimusta ei ole päätetty. ê 1225/2009
(mukautettu) 9 artikla Menettelyn
päättäminen ilman toimenpiteitä; lopullisten tullien käyttöön ottaminen 1. Jos valitus peruutetaan, menettely on
päätettävä, paitsi jos päättäminen ei ole Ö unionin Õ edun mukaista. ê 37/2014 1 artikla
ja liitteen 22 kohdan 5 alakohta 2. Jos suojatoimenpiteet ovat tarpeettomia,
tutkimus tai menettely on päätettävä. Komissio päättää tutkimuksen
15 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. ê 1225/2009 3. Edellä 5 artiklan 9 kohdan
mukaisesti aloitettujen menettelyjen osalta vahinkoa tavallisesti pidetään
vähäpätöisenä, jos tutkimuksen kohteena oleva tuonti edustaa pienempää määrää
kuin 5 artiklan 7 kohdassa esitetyt määrät. Kyseiset menettelyt
päätetään välittömästi, jos vahvistetaan, että polkumyyntimarginaali
prosentteina vientihinnasta on vähemmän kuin kaksi prosenttia, ottaen huomioon,
että ainoastaan tutkimus päätetään, jos yksittäisen viejän marginaali on
vähemmän kuin kaksi prosenttia, ja että menettely koskee edelleen viejiä ja
niitä voidaan tutkia uudelleen myöhemmässä tarkastelussa, joka tehdään kyseessä
olevan maan osalta 11 artiklan nojalla. ê 37/2014 1 artikla
ja liitteen 22 kohdan 5 alakohta 4. Jos lopullisesti vahvistetut seikat
osoittavat, että on kyse polkumyynnistä sekä sen aiheuttamasta vahingosta ja unionin
etu edellyttää toimia 21 artiklan mukaisesti, komissio ottaa käyttöön lopullisen
polkumyyntitullin 15 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä
noudattaen. Jos väliaikaiset tullit ovat voimassa, komissio panee menettelyn
vireille viimeistään kuukausi ennen näiden tullien voimassaolon päättymistä. Polkumyyntitullin suuruus ei saa ylittää
vahvistettua polkumyyntimarginaalia, ja sen olisi oltava kyseistä marginaalia
alhaisempi, jos tämä alhaisempi määrä on riittävä unionin tuotannonalalle
aiheutuneen vahingon poistamiseksi. ê 765/2012 1 artikla 5. Sellaisen mistä tahansa tulevan tuonnin
osalta, jonka on todettu tapahtuvan polkumyynnillä ja aiheuttavan vahinkoa,
otetaan syrjimättömällä tavalla käyttöön kussakin tapauksessa määrältään
asianmukainen polkumyyntitulli, lukuun ottamatta tuontia, joka tulee sellaisen
toimittajan kautta, jonka sitoumus on tämän asetuksen mukaisesti hyväksytty. Asetuksessa, jolla polkumyyntitoimenpiteet
otetaan käyttöön, määritetään kunkin toimittajan tai, jos tämä ei ole
mahdollista, kyseisen toimittajamaan osalta käyttöön otettava tulli.
Toimittajia, jotka ovat oikeudellisesti erillisiä muista toimittajista tai
jotka ovat oikeudellisesti erillisiä valtiosta, voidaan kuitenkin pitää tullin määrittämisen
kannalta yhtenä yksikkönä. Tämän alakohdan soveltamiseksi voidaan ottaa
huomioon sellaiset tekijät kuin toimittajien ja valtion väliset tai
toimittajien keskinäiset rakenteelliset tai yhtiöoikeudelliset yhteydet,
valtion valvonta tai merkittävä vaikutus hinnoittelun ja tuotannon osalta tai
asianomaisen toimittajamaan talouden rakenne. ê 1225/2009
(mukautettu) è1 1168/2012
1 artiklan 2 alakohta è2 37/2014
1 artikla ja liitteen 22 kohdan 6 alakohta è3 37/2014
1 artikla ja liitteen 22 kohdan 7 alakohta 6. è1 Milloin
komissio on rajannut Ö tutkintatoimensa Õ 17 artiklan
mukaisesti, sellaiseen tuontiin, jonka viejät tai tuottajat ovat
ilmoittautuneet 17 artiklan mukaisesti mutta eivät olleet mukana Ö tutkintatoimessa Õ, sovellettava
polkumyyntitulli ei saa ylittää otokseen kuuluvien osapuolien osalta määritetyn
polkumyyntimarginaalin painotettua keskiarvoa riippumatta siitä, onko
tällaisten osapuolten osalta määritetty normaaliarvo 2 artiklan 1‑6 kohdan
vai 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaisesti. ç Tässä kohdassa komissio ei ota huomioon
nollamarginaaleja, vähimmäistason marginaaleja eikä 18 artiklassa tarkoitetuissa
olosuhteissa määritettyjä marginaaleja. Yksilöllisiä tulleja sovelletaan tuontiin,
jonka viejiä tai tuottajia käsitellään yksilöllisesti 17 artiklan
mukaisesti. 10 artikla Taannehtivuus 1. Väliaikaisia toimenpiteitä ja lopullisia
polkumyyntitulleja on sovellettava ainoastaan tuotteisiin, jotka on luovutettu
vapaaseen liikkeeseen sen päivän jälkeen, jolloin 7 artiklan 1 kohdan
ja 9 artiklan 4 kohdan mukainen Ö toimenpide Õ tulee voimaan,
jollei tässä asetuksessa säädetyistä poikkeuksista muuta johdu. è2 2.
Jos väliaikaista tullia on sovellettu ja polkumyynnin ja vahingon olemassaolo
on lopullisesti todettu, komissio päättää, mikä osuus väliaikaisesta tullista
on kannettava lopullisesti, riippumatta siitä, otetaanko lopullinen
polkumyyntitulli käyttöön. ç Ö Tässä
yhteydesssä Õ ’vahinko’ ei käsitä Ö unionin Õ tuotannonalan
perustamisen tuntuvaa viivästystä eikä merkittävän vahingon uhkaa, paitsi jos
päätellään, että kyseinen uhka muodostuisi merkittäväksi vahingoksi, jos
väliaikaisia toimenpiteitä ei olisi sovellettu. Muissa tapauksissa, joissa
ilmenee vahingon uhkaa tai viivästystä, väliaikaiset määrät on vapautettava ja
lopulliset tullit voidaan ottaa käyttöön vasta siitä päivästä alkaen, jona
vahingon uhka tai tuntuva viivästys on lopullisesti määritetty. 3. Jos lopullinen polkumyyntitulli on suurempi
kuin väliaikainen tulli, erotusta ei kanneta. Jos lopullinen tulli on pienempi
kuin väliaikainen tulli, tulli lasketaan uudelleen. Jos lopullisessa
määrityksessä osoitetaan, että polkumyyntiä ei ole ollut, väliaikaista tullia
ei vahvisteta. 4. Lopullinen
polkumyyntitulli voidaan kantaa tuotteista, jotka on luovutettu kulutukseen
enintään 90 päivää ennen väliaikaisten toimenpiteiden soveltamispäivää,
mutta ei ennen tutkimuksen vireillepanoa, sillä edellytyksellä, että a) tuonti on kirjattu 14 artiklan 5 kohdan
mukaisesti; b) komissio on antanut tuojille
mahdollisuuden esittää huomautuksiaan; c) että kyseistä tuotetta on aiemmin
pitkään tuotu polkumyynnillä tai että tuoja tiesi tai sen olisi pitänyt tietää
polkumyynnistä, sen merkittävyydestä ja väitetyn tai vahvistetun vahingon
merkittävyydestä; ja d) että sellaisen tuonnin tason
lisäksi, josta tutkimusajanjakson aikana aiheutui vahinkoa, tuonti on uudelleen
huomattavasti kasvanut, niin että tämä kasvu voi estää sovellettavan lopullisen
polkumyyntitullin korjaavan vaikutuksen, ottaen huomioon tuontihetki, tuonnin
määrä tai muut olosuhteet. 5. Jos sitoumuksia rikotaan tai ne
peruutetaan, lopulliset tullit voidaan kantaa niiden tavaroiden osalta, jotka
on luovutettu vapaaseen liikkeeseen enintään 90 päivää ennen väliaikaisten
toimenpiteiden soveltamispäivää, sillä edellytyksellä, että tuonti on kirjattu 14 artiklan
5 kohdan mukaisesti ja että taannehtivaa arviointia ei sovelleta ennen
rikkomista tai peruuttamista tapahtuneeseen tuontiin. 11 artikla Voimassaoloaika,
uudelleentarkastelu ja palautukset 1. Polkumyyntitoimenpide on voimassa vain niin
kauan ja siinä laajuudessa kuin se on tarpeen vahinkoa aiheuttavan polkumyynnin
estämiseksi. 2. Polkumyyntitoimenpiteen voimassaolo päättyy
viisi vuotta sen käyttöön ottamisen jälkeen tai viisi vuotta sen päivän
jälkeen, jona viimeisimmän polkumyyntiä ja vahinkoa koskevan tarkastelun
päätelmä tehtiin, ellei tarkastelussa todeta, että toimenpiteen voimassaolon
päättyminen johtaisi todennäköisesti polkumyynnin ja vahingon jatkumiseen tai
toistumiseen. Tarkastelu tehdään joko komission aloitteesta tai Ö unionin Õ tuottajien tekemästä
tai niiden puolesta tehdystä valituksesta, ja toimenpide on voimassa
tarkastelun tuloksia odotettaessa. Toimenpiteiden voimassaolon päättymistä
tarkastellaan, jos pyyntöön sisältyy riittävästi todisteita polkumyynnin ja
vahingon toistumisen tai jatkumisen todennäköisyydestä toimenpiteen päättyessä.
Tätä todennäköisyyttä voidaan tukea esimerkiksi todisteilla polkumyynnin ja
vahingon jatkumisesta tai todisteilla siitä, että vahingon poistuminen johtuu
kokonaan tai osittain toimenpiteiden olemassaolosta, tai todisteilla siitä,
että viejien tilanne tai markkinaolosuhteet ovat sellaiset, että ne osoittavat
uuden vahingollisen polkumyyntikäytännön todennäköisyyttä. Tämän kohdan mukaisesti suoritettujen
tutkimusten yhteydessä viejillä, tuojilla, viejämaiden edustajilla ja Ö unionin Õ tuottajilla on
mahdollisuus täydentää tarkastelupyynnössä esitettyjä väitteitä, ottaa kantaa
niihin tai kumota ne, ja päätelmissä otetaan huomioon kaikki olennaiset ja
asianmukaisesti asiakirjoilla osoitetut todisteet, jotka liittyvät kysymykseen
siitä, jatkuisivatko polkumyynti ja vahinko toimenpiteiden päättymisen vuoksi
tai alkaisivatko ne uudelleen tästä syystä. Toimenpiteen voimassaolon tulevasta
päättymisestä julkaistaan ilmoitus Euroopan unionin virallisessa lehdessä
asianmukaisena päivänä tämän kohdan mukaisten toimenpiteiden
soveltamisajanjakson viimeisen vuoden kuluessa. Ilmoituksen jälkeen Ö unionin Õ tuottajat voivat
esittää tarkastelupyynnön toisen alakohdan mukaisesti viimeistään kolme
kuukautta ennen viisivuotisjakson loppua. Lisäksi on julkaistava ilmoitus tämän
kohdan mukaisten toimenpiteiden voimassaolon tosiasiallisesta päättymisestä. 3. Tarvetta toimenpiteiden jatkamiseen voidaan
tarkastella, jos se on perusteltua, komission tai jäsenvaltion pyynnöstä ja jos
lopullisen toimenpiteen käyttöön ottamisesta on kulunut kohtuullisen pitkä,
vähintään vuoden mittainen aika, viejän, tuojan tai Ö unionin Õ tuottajien
pyynnöstä, johon sisältyy riittävästi todisteita välivaiheen tarkastelun
välttämättömyydestä. Välivaiheen tarkastelu suoritetaan, jos
pyyntöön sisältyy riittävästi todisteita siitä, että toimenpiteen jatkaminen ei
enää ole tarpeen polkumyynnin vastapainoksi ja/tai että vahingon jatkuminen tai
uudelleen alkaminen olisi epätodennäköistä, jos toimenpide kumottaisiin tai jos
sitä muutettaisiin tai että olemassa oleva toimenpide ei ole tai ei enää ole
riittävä vahinkoa aiheuttaneen polkumyynnin vastapainoksi. Tämän kohdan mukaisesti suoritettujen
tutkimusten yhteydessä komissio voi muun muassa tutkia, ovatko polkumyyntiä ja
vahinkoa koskevat olosuhteet huomattavasti muuttuneet tai ovatko olemassa
olevat toimenpiteet poistaneet aiemmin 3 artiklan nojalla vahvistetun
vahingon. Tässä suhteessa lopullisessa määrityksessä otetaan huomioon kaikki
olennaiset ja asiakirjoilla osoitetut todisteet. 4. Tutkimus tehdään myös yksittäisten
polkumyyntimarginaalien määrittämiseksi kyseisen viejämaan uusien viejien osalta,
jotka eivät vieneet tuotetta sen tutkimusajanjakson aikana, johon toimenpiteet
perustuvat. Uuden viejän tarkastelu suoritetaan, jos uusi
viejä tai tuottaja voi osoittaa, ettei se ole etuyhteydessä viejämaan viejiin
tai tuottajiin, joiden tuotteeseen on kohdistettu polkumyyntitoimenpiteitä, ja
jos uusi viejä tai tuottaja on tosiasiallisesti harjoittanut vientiä Ö unioniin Õ tutkimusajanjakson
jälkeen tai jos se voi osoittaa, että sillä on peruuttamaton sopimusvelvoite
suuren tuotemäärän viennistä Ö unioniin Õ. è3 Uutta
viejää koskeva nopeutettu tarkastelumenettely aloitetaan, kun unionin
tuottajille on annettu tilaisuus esittää huomautuksensa. ç Komission
asetuksella tarkastelumenettelyn aloittamisesta kumotaan uuden viejän osalta
voimassa oleva tulli muuttamalla asetusta, jolla kyseinen tulli on otettu
käyttöön, ja säätämällä siitä, että tuonti on kirjattava 14 artiklan 5 kohdan
mukaisesti, jotta, siinä tapauksessa, että tarkastelussa päädyttäisiin
määrittämään polkumyyntimarginaali kyseisen viejän osalta, polkumyyntitullit
voitaisiin kantaa taannehtivasti tarkastelumenettelyn aloittamispäivästä. Tämän kohdan säännöksiä ei sovelleta, jos
tullit on otettu käyttöön 9 artiklan 6 kohdan mukaisesti. 5. Tämän asetuksen asianmukaisia säännöksiä,
jotka koskevat tutkimusmenettelyjä ja tutkimuksen suorittamista, lukuun
ottamatta niitä, jotka koskevat määräaikoja, sovelletaan kaikkiin 2, 3 ja 4 kohdan
mukaisesti suoritettaviin tarkasteluihin. Tarkastelut, jotka suoritetaan 2 ja 3 kohdan
mukaisesti, on suoritettava nopeasti ja saatettava tavallisesti päätökseen
12 kuukauden kuluessa tarkastelun vireillepanopäivästä. Nämä 2 ja 3 kohdan
mukaisesti suoritettavat tarkastelut on joka tapauksessa aina saatettava
päätökseen 15 kuukauden kuluessa vireillepanosta. Tarkastelut, jotka suoritetaan 4 kohdan
mukaisesti, on aina saatettava päätökseen yhdeksän kuukauden kuluessa vireillepanopäivästä. Jos 2 kohdan mukaisesti suoritettava
tarkastelu pannaan vireille samaan aikaan kun samassa menettelyssä on vireillä
3 kohdan mukainen tarkastelu, kyseinen 3 kohdan mukainen tarkastelu
on saatettava päätökseen samassa määräajassa kuin 2 kohdan mukainen
tarkastelu. Jos tutkimusta
ei ole saatettu päätökseen toisessa, kolmannessa ja neljännessä alakohdassa
eritellyissä määräajoissa: –
toimenpiteiden voimassaolo päättyy, kun kyse on
2 kohdan mukaisista tutkimuksista, –
toimenpiteiden voimassaolo päättyy, kun 2 ja 3 kohdan
mukaiset tutkimukset on suoritettu rinnakkain, jos joko 2 kohdan nojalla
suoritettava tutkimus on aloitettu samanaikaisesti kuin 3 kohdan nojalla
suoritettava tarkastelu on samassa menettelyssä vireillä tai tällaiset
tarkastelut on aloitettu samanaikaisesti, tai –
toimenpiteet pysyvät muuttumattomina, kun kyse on 3
ja 4 kohdan mukaisista tutkimuksista. Toimenpiteiden voimassaolon tosiasiallisesta
päättymisestä tai niiden voimassa pitämisestä tämän kohdan mukaisesti
julkaistaan ilmoitus Euroopan unionin virallisessa lehdessä. ê 37/2014 1 artikla
ja liitteen 22 kohdan 7 alakohta 6. Komissio panee vireille tämän artiklan
mukaiset tarkastelut. Komissio päättää tämän artiklan 2 kohdan mukaisten tarkastelujen
vireillepanosta 15 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa
menettelyä noudattaen. Lisäksi komissio antaa tietoja jäsenvaltioille heti, kun
jokin toimija tai jäsenvaltio on esittänyt pyynnön, jossa perustellaan tämän
artiklan 3 ja 4 kohdan mukaisen tarkastelun vireillepano, ja
komissio on saattanut päätökseen sen analysoinnin, tai heti, kun komissio on
itse määrittänyt, että tarvetta toimenpiteiden jatkamiseen olisi tarkasteltava
uudelleen. Jos se on tarkastelujen mukaan perusteltua,
toimenpiteet kumotaan tai pidetään voimassa tämän artiklan 2 kohdan
perusteella taikka ne kumotaan, pidetään voimassa tai niitä muutetaan tämän
artiklan 3 ja 4 kohdan perusteella 15 artiklan 3 kohdassa
tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. Jos toimenpiteet kumotaan yksittäisten viejien
mutta ei koko maan osalta, menettelyä sovelletaan kyseisiin viejiin ja ne
voivat automaattisesti olla uuden tutkimuksen kohteena tämän artiklan
mukaisesti kyseisen maan osalta tehtävissä myöhemmissä tarkasteluissa. ê 1225/2009
(mukautettu) 7. Jos toimenpiteiden tarkastelu 3 kohdan
mukaisesti on meneillään 2 kohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden
soveltamisjakson lopussa, tämä tarkastelu kattaa myös 2 kohdassa eritellyt
olosuhteet. 8. Edellä 2 kohdasta huolimatta tuoja voi
pyytää kannettujen tullien palautusta, jos osoitetaan, että
polkumyyntimarginaali, jonka perusteella tullit maksettiin, on poistettu tai
alennettu voimassa olevaan tulliin nähden. Pyytäessään polkumyyntitullin palautusta
tuojan on toimitettava hakemus komissiolle. Hakemus toimitetaan sen
jäsenvaltion välityksellä, jonka alueella tuotteet luovutettiin vapaaseen
liikkeeseen, kuuden kuukauden kuluessa siitä, kun toimivaltaiset viranomaiset
asianmukaisesti vahvistivat kannettavien lopullisten tullien määrän, tai siitä,
kun väliaikaisten tullien vakuutena olevien määrien kantamista koskeva päätös
tehtiin. Jäsenvaltiot toimittavat hakemuksen viipymättä komissiolle. Palautushakemuksessa katsotaan olevan
asianmukaisesti todisteita ainoastaan, jos siihen sisältyvät täsmälliset tiedot
palautettavaksi pyydettyjen polkumyyntitullien määrästä ja jos siihen on
liitetty tämän määrän laskemista ja maksamista koskevat tulliasiakirjat.
Lisäksi siihen on sisällyttävä edustavalta ajanjaksolta todisteet
normaaliarvoista ja vientihinnoista Ö unioniin Õ sen viejän tai
tuottajan osalta, johon tulleja sovelletaan. Jos tuoja ei ole etuyhteydessä
viejään tai kyseessä olevaan tuottajaan ja jos kyseistä tietoa ei ole
välittömästi saatavilla tai jos viejä tai tuottaja kieltäytyy antamasta sitä
tuojalle, hakemukseen on sisällyttävä viejän tai tuottajan selvitys, jossa
vahvistetaan, että polkumyyntimarginaalia on tämän artiklan mukaisesti
alennettu tai se on poistettu ja että komissiolle toimitetaan olennaiset
todisteet. Jos viejä tai tuottaja ei toimita todisteita kohtuullisessa
määräajassa, hakemus hylätään. ê 37/2014 1 art.
ja liitteen 22 alakohdan 7 alakohta Komissio päättää, onko hakemus syytä hyväksyä
ja miltä osin, tai komissio voi päättää milloin tahansa panna vireille
välivaiheen tarkastelun; tällaiseen tarkasteluun sovellettavien säännösten
mukaisesti tehdyssä tarkastelussa ilmeneviä tietoja ja päätelmiä käytetään sen
määrittämiseksi, onko palautus oikeutettu ja missä määrin. Komissio antaa
tietoja jäsenvaltioille saatettuaan hakemuksen analyysin päätökseen. ê 1225/2009
(mukautettu) è1 Oikaisu,
EUVL L 7, 12.1.2010, s. 22 Tullien palautukset on tavallisesti
suoritettava 12 kuukauden kuluessa ja joka tapauksessa enintään
18 kuukautta sen jälkeen, kun polkumyyntitullin alaisen tuotteen tuoja on
esittänyt palautushakemuksen asianmukaisin todistein varustettuna. Jäsenvaltioiden on tavallisesti suoritettava
hyväksytty palautus 90 päivän kuluessa komission päätöksestä. 9. Sillä edellytyksellä, että olosuhteet eivät
ole muuttuneet, komissio soveltaa kaikissa tämän artiklan mukaisten tarkastelu-
tai palautusmenettelyjen yhteydessä tehdyissä tutkimuksissa samaa menetelmää
kuin tullin käyttöön ottamiseen johtaneessa tutkimuksessa 2 artikla ja
erityisesti sen 11 ja 12 kohta sekä 17 artikla huomioon ottaen. 10. Tämän artiklan mukaisesti tehdyissä
tutkimuksissa komissio tarkastelee vientihintojen luotettavuutta
2 artiklan mukaisesti. Jos vientihinta kuitenkin päätetään muodostaa
2 artiklan 9 kohdan mukaisesti, komission on laskettava se
vähentämättä maksettujen polkumyyntitullien määrää, jos esitetään ratkaisevat
todisteet, joiden mukaan tulli siirretään asianmukaisesti
jälleenmyyntihintoihin ja myöhempiin myyntihintoihin Ö unionissa Õ. 12 artikla è1 Absorptio ç ê 37/2014 1 artikla
ja liitteen 22 kohdan 8 alakohta 1. Jos unionin tuotannonala tai muu
asianomainen osapuoli esittää – yleensä kahden vuoden kuluessa toimenpiteiden
voimaantulosta – riittävän näytön siitä, että vientihinnat ovat alkuperäisen
tutkimusajanjakson jälkeen ja joko ennen toimenpiteiden käyttöönottoa tai sen
jälkeen laskeneet tai että kyseisen unioniin tuodun tuotteen
jälleenmyyntihinnat tai myöhemmät myyntihinnat eivät ole muuttuneet tai eivät
ole muuttuneet riittävästi, komissio voi panna tutkimuksen uudelleen vireille
sen tarkastelemiseksi, onko toimenpiteellä ollut vaikutusta edellä mainittuihin
hintoihin. Komissio antaa tietoja jäsenvaltioille heti, kun jokin asianomainen
osapuoli on esittänyt riittävät tiedot, joilla perustellaan tutkimuksen
vireille paneminen uudelleen, ja komissio on saattanut päätökseen niiden
analysoinnin. ê 1225/2009
(mukautettu) è1 Oikaisu,
EUVL L 7, 12.1.2010, s. 22 Tutkimus voidaan Ö ensimmäisessä
alakohdassa Õ mainituin
edellytyksin panna uudelleen vireille myös komission aloitteesta tai
jäsenvaltion pyynnöstä. 2. è1 Tämän
artiklan mukaisen tarkastelun yhteydessä viejille, tuojille ja Ö unionin Õ tuottajille on
annettava mahdollisuus selventää tilannetta jälleenmyyntihintojen ja myöhempien
myyntihintojen osalta. Jos päätetään, että toimenpiteen olisi pitänyt johtaa
näiden hintojen muuttumiseen 3 artiklan mukaisesti aiemmin vahvistetun
vahingon poistamiseksi, vientihintoja on arvioitava uudelleen 2 artiklan
mukaisesti ja polkumyyntimarginaalit on laskettava uudelleen näiden uudelleen
arvioitujen vientihintojen huomioon ottamiseksi. Jos katsotaan, että
12 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut edellytykset täyttyvät
alkuperäisen tutkimusajanjakson jälkeen ja joko ennen toimenpiteiden käyttöön
ottamista tai sen jälkeen tapahtuneen vientihintojen laskun vuoksi,
polkumyyntimarginaalit voidaan laskea uudelleen tämän vientihintojen laskun
huomioon ottamiseksi. ç ê 37/2014 1 artikla
ja liitteen 22 kohdan 8 alakohta 3. Jos tämän artiklan mukaisesti tehdyssä
uudessa tutkimuksessa ilmenee polkumyynnin lisääntymistä, komissio voi muuttaa
voimassa olevia toimenpiteitä vientihintoja koskevien uusien havaintojen
perusteella 15 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä
noudattaen. Tämän artiklan mukaisesti käyttöön otetun polkumyyntitullin määrä
saa olla enintään kaksinkertainen alun perin käyttöön otetun tullin määrään
verrattuna. ê 1225/2009 4. Kaikkiin tämän artiklan mukaisesti
suoritettaviin uusiin tutkimuksiin sovelletaan 5 ja 6 artiklan
asiaankuuluvia säännöksiä kuitenkin niin, että kyseessä oleva uusi tutkimus on
suoritettava nopeasti ja että se on tavallisesti saatettava päätökseen kuuden
kuukauden kuluessa vireillepanopäivästä. Nämä uudet tutkimukset on joka
tapauksessa aina saatettava päätökseen yhdeksän kuukauden kuluessa
vireillepanosta. ê 1225/2009
(mukautettu) Jos uutta tutkimusta ei ole saatettu
päätökseen ensimmäisessä alakohdassa eritellyissä määräajoissa, toimenpiteet
pysyvät muuttumattomina. Toimenpiteiden voimassa pitämisestä tämän kohdan
mukaisesti julkaistaan ilmoitus Euroopan unionin virallisessa lehdessä. 5. Normaaliarvon väitetyt muutokset otetaan
tämän artiklan nojalla huomioon ainoastaan, jos täydelliset tiedot
tarkistetuista normaaliarvoista asianmukaisin todistein varustettuina
toimitetaan komissiolle määräajassa, joka on esitetty tutkimuksen
vireillepanoilmoituksessa. Jos tutkimukseen sisältyy normaaliarvojen
uudelleentarkastelu, tuonnin kirjaaminen voidaan tehdä pakolliseksi
14 artiklan 5 kohdan mukaisesti tutkimuksen tulosta odotettaessa. 13 artikla Kiertäminen 1. Jos voimassa olevia toimenpiteitä
kierretään, tämän asetuksen perusteella käyttöön otetut polkumyyntitullit
voidaan laajentaa koskemaan samankaltaisen tuotteen tai siihen verrattuna
vähäisiä muutoksia sisältävän tuotteen tuontia kolmannesta maasta, kyseisen
vähäisiä muutoksia sisältävän samankaltaisen tuotteen tuontia toimenpiteiden
kohteena olevasta maasta tai näiden tuotteiden osien tuontia. Jos voimassa olevia toimenpiteitä kierretään,
polkumyyntitullit, jotka vastaavat enintään 9 artiklan 5 kohdan
mukaisesti käyttöön otettua jäännöspolkumyyntitullia, voidaan laajentaa koskemaan
sellaisista toimenpiteiden kohteena olevien maiden yrityksistä peräisin olevaa
tuontia, joiden tuotteisiin sovelletaan yksilöllistä tullia. Kiertäminen määritellään kolmansien maiden ja Ö unionin Õ tai toimenpiteiden kohteena
olevan maan yksittäisten yritysten ja Ö unionin Õ välisen kaupan
rakenteen muutokseksi, joka johtuu käytännöstä, menettelystä tai toiminnasta,
jolla ei ole riittävästi perusteita tai jolla ei ole muuta taloudellista perustetta
kuin tullin käyttöön ottaminen, ja kun lisäksi on olemassa näyttöä vahingosta
tai siitä, että tullin korjaavat vaikutukset vaarantuvat samankaltaisen
tuotteen hintojen ja/tai määrien osalta ja näyttöä polkumyynnistä verrattuna
samankaltaisen tuotteen aikaisemmin määritettyihin normaaliarvoihin,
tarvittaessa 2 artiklan säännösten mukaisesti. Ensimmäisessä
alakohdassa tarkoitettu käytäntö, menettely tai toiminta käsittää muun muassa: a) tarkasteltavana olevan tuotteen
vähäisen muuttamisen tavalla, joka johtaa sen luokittelemiseen tullikoodeihin,
joihin ei tavallisesti sovelleta toimenpiteitä, edellyttäen kuitenkin, että
tuotteen perusomaisuudet eivät ole muuttuneet; b) toimenpiteiden kohteena olevan
tuotteen lähettämisen kolmansien maiden kautta; c) viejien tai tuottajien
toimenpiteiden kohteena olevassa maassa toteuttamat toimet myyntinsä
rakenteiden ja kanavien uudelleen järjestämiseksi siten, että niiden tuotteet
viedään lopulta Ö unioniin Õ sellaisten
tuottajien kautta, joiden tuotteisiin sovelletaan alempaa yksilöllistä tullia
kuin kyseisten valmistajien tuotteisiin; d) edellä 2 kohdassa esitetyin
edellytyksin tapahtuvan osien kokoonpanon Ö unionissa Õ tai kolmannessa
maassa. 2.
Kokoonpanotoiminnan Ö unionissa Õ tai kolmannessa
maassa katsotaan olevan voimassa olevien toimenpiteiden kiertämistä, jos: a) toiminta on alkanut tai
huomattavasti lisääntynyt polkumyyntitutkimuksen vireillepanosta alkaen tai
juuri ennen sitä ja jos kyseessä olevat osat tulevat maasta, johon sovelletaan
toimenpiteitä; b) osat muodostavat vähintään
60 prosenttia kokoonpantavan tuotteen osien kokonaisarvosta; kiertämistä
ei missään tapauksessa katsota tapahtuvan, jos kokoonpanossa tai valmistuksessa
käytettävien osien arvonlisäys on enemmän kuin 25 prosenttia
valmistuskustannuksista; ja c) tullin korjaavat vaikutukset
kumoutuvat samankaltaisen kokoonpannun tuotteen hintojen ja/tai määrien osalta,
ja jos on todisteita polkumyynnistä verrattuna samankaltaisten tuotteiden
aikaisemmin määritettyihin normaaliarvoihin. ê 37/2014 1 artikla
ja liitteen 22 kohdan 9 alakohta 3. Tutkimus pannaan vireille tämän artiklan
mukaisesti komission aloitteesta tai jäsenvaltion tai minkä tahansa asianomaisen
osapuolen pyynnöstä, jos on olemassa riittävä näyttö 1 kohdassa
luetelluista tekijöistä. Tutkimus pannaan vireille komission asetuksella, jolla
voidaan myös velvoittaa tulliviranomaiset saattamaan tuonnin kirjaaminen
pakolliseksi 14 artiklan 5 kohdan mukaisesti tai vaatimaan vakuuksia.
Komissio antaa tietoja jäsenvaltioille heti, kun jokin asianomainen osapuoli
tai jäsenvaltio on esittänyt pyynnön, jossa perustellaan tutkimuksen
vireillepano, ja komissio on saattanut päätöksen sen analysoinnin tai kun
komissio on itse määrittänyt, että tutkimuksen vireillepanoon on tarvetta. Tutkimukset suorittaa komissio.
Tulliviranomaiset voivat avustaa komissiota, ja tutkimus on päätettävä yhdeksän
kuukauden kuluessa. Jos lopullisesti vahvistettujen tosiseikkojen
mukaan on perusteltua laajentaa toimenpiteiden soveltamisalaa, komissio päättää
asiasta 15 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä
noudattaen. Toimenpiteiden laajentaminen tulee voimaan siitä päivästä alkaen,
jolloin kirjaaminen tehtiin pakolliseksi 14 artiklan 5 kohdan
mukaisesti tai jolloin vakuudet on vaadittu. Tämän asetuksen asiaa koskevia,
tutkimusten vireillepanoa ja suorittamista sääteleviä menettelysäännöksiä
sovelletaan tämän artiklan nojalla. ê 1225/2009
(mukautettu) 4. Tuontia ei kirjata 14 artiklan 5 kohdan
mukaisesti eikä siihen sovelleta toimenpiteitä, jos niillä kauppaa käyvät
yritykset on vapautettu tulleista. Asianmukaiseen näyttöön nojautuvat vapautuksia
koskevat pyynnöt on tehtävä tutkimuksen vireillepanosta annetussa komission
asetuksessa vahvistetussa määräajassa. Jos kiertämiskäytäntöä, -menettelyä tai
-toimintaa harjoitetaan Ö unionin Õ ulkopuolella,
vapautus voidaan myöntää niille tarkasteltavana olevan tuotteen tuottajille, jotka
voivat osoittaa, etteivät ne ole etuyhteydessä yhteenkään toimenpiteiden
kohteena olevaan tuottajaan ja joiden osalta todetaan, etteivät ne ole
osallisina 1 ja 2 kohdassa määritellyissä kiertämiskäytännöissä. Jos kiertämiskäytäntöä, -menettelyä tai -toimintaa
harjoitetaan Ö unionissa Õ, vapautus voidaan
myöntää tuojille, jotka voivat osoittaa, etteivät ne ole etuyhteydessä
toimenpiteiden kohteena oleviin tuottajiin. ê 37/2014 1 artikla
ja liitteen 22 kohdan 9 alakohta (mukautettu) Ö Kyseiset Õ vapautukset
myönnetään komission päätöksellä, ja ne ovat voimassa kyseisessä päätöksessä
vahvistetun ajan ja siinä vahvistetuin edellytyksin. Komissio toimittaa
jäsenvaltioille tietoja saatettuaan analyysinsa päätökseen. ê 1225/2009 Jos 11 artiklan 4 kohdassa säädetyt
edellytykset täyttyvät, vapautus voidaan myöntää myös toimenpiteiden
soveltamisalan laajentamiseen johtaneen tutkimuksen päättämisen jälkeen. Jos toimenpiteiden soveltamisalan
laajentamisesta on kulunut vähintään yksi vuosi ja jos vapautusta hakevien tai
mahdollisesti hakevien osapuolten määrä on merkittävä, komissio voi päättää
panna vireille laajennettuja toimenpiteitä koskevan tarkastelun. Tällainen
tarkastelu suoritetaan noudattaen 11 artiklan 5 kohdan säännöksiä
sellaisina kuin niitä sovelletaan 11 artiklan 3 kohdan mukaisiin
tarkasteluihin. 5. Mikään tämän artiklan säännös ei ole
esteenä tulleista voimassa olevien säännösten tavanomaiselle soveltamiselle. 14 artikla Yleiset
säännökset 1. Väliaikaiset tai lopulliset
polkumyyntitullit otetaan käyttöön asetuksella, ja jäsenvaltiot kantavat ne
muodon, määrän ja muiden tekijöiden perusteella, jotka vahvistetaan
asetuksessa, jolla ne otetaan käyttöön. Lisäksi nämä tullit kannetaan
riippumatta tuontia tavallisesti koskevista tulleista, veroista ja muista
maksuista. Mihinkään tuotteeseen ei voida samanaikaisesti
soveltaa sekä polkumyynti- että tasoitustulleja polkumyynnistä tai vientituen
myöntämisestä aiheutuneen saman tilanteen korjaamiseksi. 2. Asetukset, joilla otetaan käyttöön
väliaikaiset tai lopulliset polkumyyntitullit, ja asetukset tai päätökset,
joilla sitoumukset hyväksytään tai tutkinta tai menettely päätetään,
julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Näissä asetuksissa tai päätöksissä on
mainittava erityisesti, luottamuksellisten tietojen suojaamisen tarve huomioon
ottaen, viejien nimet, jos mahdollista, tai kyseessä olevien maiden nimet,
kuvaus tuotteesta ja yhteenveto polkumyynnin ja vahingon määritystä koskevista
olennaisista tosiasioista ja huomioista. Kaikissa tapauksissa osapuolille,
joita asia tunnetusti koskee, lähetetään jäljennös asetuksesta tai päätöksestä.
Tämän kohdan säännöksiä sovelletaan tarkasteluihin soveltuvin osin. 3. Erityissäännökset koskien erityisesti
alkuperän käsitteen yleistä määrittelyä, kuten säädetään neuvoston asetuksessa
(ETY) N:o 2913/92[11], voidaan hyväksyä tämän asetuksen mukaisesti. ê 37/2014 1 artikla
ja liitteen 22 kohdan 10 alakohta 4. Tämän asetuksen nojalla käyttöön otettuja
toimenpiteitä voidaan unionin edun perusteella komission 15 artiklan
2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen tekemällä
päätöksellä olla väliaikaisesti soveltamatta yhdeksän kuukauden ajan. Komissio
voi pidentää väliaikaista soveltamatta jättämistä enintään yhden vuoden ajaksi
15 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä
noudattaen. Toimenpiteet voidaan jättää väliaikaisesti
soveltamatta vain, jos markkinaolosuhteet ovat väliaikaisesti muuttuneet siten,
ettei soveltamatta jättämisestä todennäköisesti aiheutuisi vahinkoa, ja sillä
edellytyksellä, että unionin tuotannonalalla on ollut mahdollisuus esittää
huomautuksiaan ja että nämä huomautukset on otettu huomioon. Toimenpiteitä voidaan
milloin tahansa alkaa 15 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua
neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen soveltaa uudelleen, jos niiden
soveltamatta jättäminen ei enää ole perusteltua. ê 1225/2009
(mukautettu) è1 37/2014
1 artikla ja liitteen 22 kohdan 10 alakohta è1 5.
Komissio voi hyvissä ajoin jäsenvaltioille ilmoitettuaan määrätä
tulliviranomaiset toteuttamaan aiheelliset toimenpiteet tuonnin kirjaamiseksi
siten, että tätä tuontia vastaan voidaan myöhemmin soveltaa toimenpiteitä kirjaamispäivästä
alkaen. ç Tuonnin
kirjaamisesta voidaan tehdä pakollinen Ö unionin Õ tuotannonalan
asianmukaisesti perustellusta pyynnöstä. Kirjaaminen saadaan aikaan
asetuksella, jossa määritellään toimenpiteen tarkoitus ja tarvittaessa
tulevaisuudessa mahdollisesti maksettaviksi tulevien tullien arvioitu määrä.
Tuonnin kirjaamisvelvoitteen kesto ei saa ylittää yhdeksää kuukautta. 6. Jäsenvaltiot antavat kuukausittain
komissiolle kertomuksen tutkimuksen tai toimenpiteiden kohteena olevien
tuotteiden tuonnista ja tämän asetuksen mukaisesti kannettujen tullien
määrästä. 7. Komissio voi pyytää jäsenvaltioita
tapauskohtaisesti toimittamaan tietoja, jotka ovat tarpeen, jotta
toimenpiteiden soveltamista voitaisiin valvoa tehokkaasti, sanotun kuitenkaan
rajoittamatta 6 kohdan soveltamista. Tältä osin sovelletaan
6 artiklan 3 ja 4 kohdan säännöksiä. Kaikkiin jäsenvaltioiden tämän
artiklan nojalla toimittamiin tietoihin sovelletaan 19 artiklan 6 kohtaa. ê 37/2014 1 artikla
ja liitteen 22 kohdan 11 alakohta 15 artikla Komiteamenettely 1. Komissiota avustaa komitea. Tämä komitea on
asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea. 2. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan
asetuksen (EU) N:o 182/2011 4 artiklaa. 3. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan
asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa. 4. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan
asetuksen (EU) N:o 182/2011 8 artiklaa yhdessä sen 4 artiklan
kanssa. 5. Jos asetuksen (EU) N:o 182/2011
3 artiklan 5 kohdan mukaisesti noudatetaan kirjallista menettelyä
lopullisten toimenpiteiden hyväksymiseksi tämän artiklan 3 kohdan nojalla
tai toimenpiteiden voimassaolon päättymisen johdosta suoritettavien
uudelleentarkastelujen vireillepanosta päättämiseksi tämän asetuksen 11 artiklan
6 kohdan nojalla, tällainen menettely päätetään tuloksettomana, jos
puheenjohtaja asettamassaan määräajassa niin päättää tai komitean jäsenten
enemmistö, sellaisena kuin se on määriteltynä asetuksen (EU) N:o 182/2011
5 artiklan 1 kohdassa, niin vaatii. Jos kirjallista menettelyä
noudatetaan sellaisissa muissa tapauksissa, joissa toimenpidettä koskevasta
ehdotuksesta on keskusteltu komiteassa, tällainen menettely päätetään
tuloksettomana, jos puheenjohtaja asettamassaan määräajassa niin päättää tai
komitean jäsenten yksinkertainen enemmistö niin vaatii. Jos kirjallista
menettelyä noudatetaan sellaisissa muissa tapauksissa, joissa toimenpidettä
koskevasta ehdotuksesta ei ole keskusteltu komiteassa, tällainen menettely
päätetään tuloksettomana, jos puheenjohtaja asettamassaan määräajassa niin
päättää tai vähintään neljäsosa komitean jäsenistä niin vaatii. 6. Komitea voi käsitellä mitä tahansa
komission esille ottamaa tai jäsenvaltion käsiteltäväksi pyytämää asiaa, joka
liittyy tämän asetuksen soveltamiseen. Jäsenvaltiot voivat pyytää tietoja ja
vaihtaa näkemyksiä komiteassa tai suoraan komission kanssa. ê 1225/2009
(mukautettu) 16 artikla Tarkastuskäynnit 1. Milloin komissio katsoo aiheelliseksi, se
voi tehdä tarkastuskäyntejä tutkiakseen tuojien, viejien, kauppiaiden,
välittäjien, tuottajien, kaupallisten yhdistysten ja järjestöjen kirjanpidon ja
todentaakseen polkumyynnistä ja vahingosta toimitetut tiedot. Jos asianmukaista
vastausta ei saada kohtuullisessa ajassa, tarkastuskäyntiä ei välttämättä
tehdä. 2. Tarvittaessa komissio voi suorittaa
tutkimuksia kolmansissa maissa sillä edellytyksellä, että asianomaiset
yritykset antavat suostumuksensa ja että kyseessä olevan maan julkisen vallan
edustajat, joille on virallisesti ilmoitettu asiasta, eivät vastusta
tutkimusta. Komission on toimitettava viejämaan viranomaisille käyntien
kohteena olevien yritysten nimet ja osoitteet sekä sovitut päivämäärät
välittömästi, kun se on saanut suostumuksen kyseisiltä yrityksiltä. 3. Asianomaisille yrityksille ilmoitetaan
tarkastettavien tietojen luonteesta ja muista näiden käyntien aikana
toimitettavista tiedoista, mikä ei kuitenkaan estä pyytämästä käyntien aikana
tarkempia tietoja, saadut tiedot huomioon ottaen. 4. Edellä 1, 2 ja 3 kohdan mukaisesti
tehtävien tarkastusten aikana komissiota avustavat niiden jäsenvaltioiden
edustajat, jotka sitä pyytävät. 17 artikla Otos 1. Jos valituksen tekijöiden, viejien tai
tuojien, tuotetyyppien tai liiketoimintojen määrä on huomattava, tutkimus
voidaan rajoittaa kohtuulliseen määrään osapuolia, tuotteita tai
liiketoimintoja käyttämällä tilastollisesti edustavia otoksia valinnan
tekemisen ajankohtana käytettävissä olevien tietojen perusteella tai tuotannon,
myynnin ja viennin suurimpaan mahdolliseen määrään, joka voi kohtuullisesti
olla tutkimuksen kohteena, ottaen huomioon käytettävissä oleva aika. 2. Osapuolten, tuotetyyppien tai
liiketoimintojen lopullinen valinta, joka on suoritettu otosta koskevien
yleisten säännösten mukaisesti, kuuluu komissiolle, mutta otoksen valinnassa on
ensisijaisesti kuultava asianomaisia osapuolia tai otettava huomioon niiden
suostumus sillä edellytyksellä, että osapuolet ilmoittautuvat ja toimittavat
riittävät tiedot kolmen tutkimuksen vireillepanoa seuraavan viikon kuluessa,
jotta voitaisiin valita edustava otos. 3. Jos Ö tutkintamenettelyä Õ rajoitetaan tämän
artiklan mukaisesti, lasketaan kuitenkin yksilöllinen polkumyyntimarginaali
kunkin sellaisen viejän tai tuottajan osalta, jota ei alun perin valittu mutta
joka esittää tarvittavat tiedot tässä asetuksessa säädetyssä määräajassa,
paitsi jos viejiä tai tuottajia on niin paljon, että yksilölliset tarkastelut
hankaloittaisivat tehtävää kohtuuttomasti ja estäisivät Ö tutkintamenettelyn Õ loppuun saattamisen
hyvissä ajoin. 4. Jos on tehty päätös otoksen käyttämisestä
ja jos valitut osapuolet tai tietyt niistä kieltäytyvät yhteistyöstä siten,
että tutkimuksen tulokset saattavat huomattavasti vääristyä, voidaan valita
uusi otos. Jos yhteistyöstä edelleen kuitenkin
kieltäydytään tai jos ei ole tarpeeksi aikaa uuden otoksen valitsemisen,
sovelletaan 18 artiklan asianmukaisia säännöksiä. 18 artikla Yhteistyön
puuttuminen 1. Jos osapuoli, jota asia koskee, kieltäytyy
antamasta tarvittavia tietoja tai ei toimita niitä tässä asetuksessa säädetyssä
määräajassa tai merkittävällä tavalla vaikeuttaa tutkimuksia, alustavat tai
lopulliset päätelmät, riippumatta siitä, ovatko ne myönteisiä vai kielteisiä,
voidaan tehdä käytettävissä olevien tietojen perusteella. Jos todetaan, että kyseinen osapuoli on
toimittanut vääriä tai harhaanjohtavia tietoja, näitä tietoja ei oteta huomioon
ja tällaisten tietojen sijasta voidaan käyttää käytettävissä olevia tietoja. Osapuolille, joita asia koskee, on
ilmoitettava yhteistyön puuttumisen seurauksista. 2. Vastaamatta jättämistä
tietokoneavusteisesti ei pidetä yhteistyöstä kieltäytymisenä sillä
edellytyksellä, että asianomainen osapuoli osoittaa, että vastauksen
esittäminen vaaditussa muodossa voisi aiheuttaa kohtuuttomasti ylimääräistä
vaivaa tai lisämaksuja. 3. Jos tietyn osapuolen, jota asia koskee,
esittämät tiedot eivät kaikissa suhteissa ole parhaita mahdollisia, niitä ei
kuitenkaan saa jättää huomiotta, sillä edellytyksellä, että mahdolliset
puutteet eivät liikaa hankaloita kohtuullisen oikeiden päätelmien tekemistä,
että tiedot toimitetaan hyvissä ajoin, että ne voidaan tarkistaa ja että
osapuoli on toiminut parhaan kykynsä mukaan. 4. Jos todisteita tai tietoja ei hyväksytä, ne
toimittaneelle osapuolelle on viipymättä ilmoitettava hylkäämisen syyt ja sille
on annettava mahdollisuus toimittaa lisäselvitykset säädetyssä määräajassa. Jos
näitä selvityksiä ei pidetä tyydyttävinä, kyseessä olevien todisteiden tai
tietojen hylkäämisen perusteet on toimitettava ja osoitettava julkistetuissa
päätelmissä. 5. Jos päätelmät, mukaan lukien normaaliarvoa
koskevat päätelmät, perustuvat 1 kohdan säännöksiin, mukaan luettuna
valituksessa toimitetut tiedot, tiedot on tarkistettava, jos se on mahdollista
ja ottaen huomioon tutkimuksen määräaika, muista käytettävissä olevista
riippumattomista lähteistä, kuten julkaistuista hintaluetteloista, virallisista
tuontitilastoista ja tulliluetteloista, tai muilta osapuolilta, joita asia
koskee, tutkimuksen aikana saaduista tiedoista. Näihin tietoihin voivat tarvittaessa kuulua
myös maailmanmarkkinoita tai muita edustavia markkinoita koskevat olennaiset
tiedot. 6. Jos asianomainen osapuoli ei toimi
yhteistyössä tai toimii vain osittain yhteistyössä ja jos olennaisia tietoja ei
näin ollen toimiteta, lopputulos voi olla osapuolelle vähemmän suotuisa kuin se
olisi ollut, jos osapuoli olisi toiminut yhteistyössä. 19 artikla Luottamuksellisuus 1. Viranomaisten on pätevästä syystä
käsiteltävä luottamuksellisina kaikkia tietoja, jotka ovat luonteeltaan luottamuksellisia
(esimerkiksi, koska tiedon luovuttamisesta olisi merkittävää etua kilpailijalle
tai sillä olisi huomattavan epäsuotuisa vaikutus tiedon toimittaneeseen
henkilöön tai siihen, jolta hän sai tiedon) tai jotka tutkimuksen kohteena
olevat osapuolet ovat toimittaneet luottamuksellisina. 2. Asianomaisten osapuolten, jotka toimittavat
luottamuksellisia tietoja, on toimitettava niistä yhteenvedot, jotka eivät ole
luottamuksellisia. Näiden yhteenvetojen on oltava riittävän yksityiskohtaisia,
jotta luottamuksellisina toimitettujen tietojen olennainen sisältö voidaan
kohtuullisesti ymmärtää. Poikkeuksellisissa olosuhteissa kyseiset osapuolet
voivat osoittaa, että kyseisistä tiedoista ei voida antaa yhteenvetoa.
Tällaisissa olosuhteissa on esitettävä syyt, miksi yhteenvetoa ei voida
toimittaa. 3. Jos katsotaan, että pyyntö käsitellä
tietoja luottamuksellisina ei ole perusteltu, ja jos tiedot toimittanut henkilö
ei halua, että ne saatetaan julkisiksi tai ei halua sallia niiden ilmaisemista
yleisessä muodossa tai yhteenvetona, kyseiset tiedot voidaan olla ottamatta
huomioon, paitsi jos voidaan vakuuttavasti, asianmukaisten lähteiden
perusteella osoittaa, että tiedot ovat oikeita. Pyyntöjä luottamuksellisesta
käsittelystä ei voi hylätä ilman perusteluja. 4. Tämän artiklan perusteella ei estetä Ö unionin Õ viranomaisia
ilmaisemasta yleisiä tietoja eikä varsinkaan sellaisia perusteita, joihin tämän
asetuksen nojalla tehdyt päätökset perustuvat, eikä ilmaisemasta todisteita,
joita Ö unionin Õ viranomaiset
käyttävät tarvittavassa määrin väitteiden perustelemiseksi oikeudenkäynnissä.
Tällaisessa ilmaisemisessa on otettava huomioon niiden osapuolten oikeutetut
edut, joita asia koskee, sen suhteen, että heidän liikesalaisuuksiaan ei
paljasteta. ê 37/2014 1 artikla
ja liitteen 22 kohdan 12 alakohta 5. Komissio ja jäsenvaltiot tai niiden
edustajat eivät saa paljastaa tämän asetuksen mukaisesti saamiaan tietoja,
joita niiden toimittaja on pyytänyt käsittelemään luottamuksellisina, ilman
tietojen toimittajan nimenomaista lupaa. Komission ja jäsenvaltioiden välillä
vaihdettuja tietoja tai unionin tai sen jäsenvaltioiden viranomaisten
valmistelemia sisäisiä asiakirjoja ei saa luovuttaa, paitsi jos niiden luovuttamisesta
nimenomaan säädetään tässä asetuksessa. ê 1225/2009
(mukautettu) 6. Tämän asetuksen mukaisesti saatuja tietoja
saa käyttää ainoastaan siihen tarkoitukseen, jota varten ne on pyydetty. Tämä säännös ei estä tietyn tutkimuksen yhteydessä
saatujen tietojen käyttämistä kyseistä tuotetta koskevien muiden saman
menettelyn yhteydessä suoritettavien tutkimusten vireillepanossa. 20 artikla Ilmoittaminen
osapuolille 1. Valituksen tekijät, tuojat ja viejät sekä
niitä edustavat järjestöt ja viejämaan edustajat voivat pyytää, että niille
ilmoitetaan olennaisten tosiasioiden ja huomioiden yksityiskohdista, joiden
perusteella väliaikaiset toimenpiteet on otettu käyttöön. Ilmoittamista
koskevat pyynnöt on osoitettava kirjallisesti viipymättä väliaikaisten
toimenpiteiden käyttöön ottamisen jälkeen ja ilmoittaminen on tehtävä
kirjallisesti niin pian kuin mahdollista. 2. Edellä 1 kohdassa mainitut osapuolet
voivat pyytää lopullista ilmoittamista olennaisista tosiasioista ja huomioista,
joiden perusteella lopullisten toimenpiteiden käyttöön ottamista tai
tutkimuksen tai menettelyn päättämistä ilman toimenpiteitä suunnitellaan, ja
erityistä huomiota on kiinnitettävä ilmoittamiseen sellaisista tosiasioista ja
huomioista, jotka ovat erilaisia kuin väliaikaisten toimenpiteiden yhteydessä
käytetyt. 3. Edellä 2 kohdassa tarkoitetut pyynnöt
lopullisesta ilmoittamisesta on osoitettava kirjallisesti komissiolle ja, jos
väliaikainen tulli Ö asetetaan Õ, niiden on oltava
komissiolla viimeistään kuukausi tämän tullin käyttöönoton julkistamisen
jälkeen. Jos väliaikaista tullia ei ole Ö asetetaan Õ, osapuolilla on
oltava mahdollisuus pyytää lopullista ilmoittamista komission vahvistamassa
määräajassa. ê 37/2014 1 artikla
ja liitteen 22 kohdan 13 alakohta 4. Lopullinen ilmoittaminen on tehtävä
kirjallisesti. Se on tehtävä mahdollisimman nopeasti ottaen huomioon tarve
suojata luottamukselliset tiedot ja tavallisesti viimeistään kuukausi ennen
9 artiklassa säädettyjen menettelyjen vireillepanoa. Jos komissio ei voi
ilmoittaa tiettyjä tosiseikkoja tai huomioita sillä hetkellä, ne on
ilmoitettava mahdollisimman pian sen jälkeen. Ilmoittaminen ei ole esteenä komission
mahdollisesti myöhemmin tekemälle päätökselle, mutta jos kyseinen päätös
perustuu eri tosiseikkoihin ja huomioihin, näistä on ilmoitettava
mahdollisimman pian. 5. Lopullisen ilmoittamisen jälkeen tehdyt
huomautukset otetaan huomioon ainoastaan, jos ne saadaan määräajassa, jonka
komissio vahvistaa kussakin tapauksessa ottaen asianmukaisesti huomioon asian
kiireellisyyden, mutta joka on vähintään kymmenen päivää. Lyhempi määräaika
voidaan vahvistaa, jos on tehtävä täydentävä lopullinen ilmoittaminen. ê 1225/2009
(mukautettu) 21 artikla Ö Unionin Õ etu 1. Jotta voitaisiin määrittää, onko
toimenpiteiden toteuttaminen Ö unionin Õ edun mukaista,
kaikkia etuja olisi arvioitava kokonaisuutena, mukaan lukien Ö unionin Õ tuotannonalan sekä
käyttäjien ja kuluttajien edut. Tällainen määritys voidaan tehdä ainoastaan,
jos kaikilla osapuolilla on ollut tilaisuus esittää näkökantansa 2 kohdan
mukaisesti. Tässä tarkastelussa kiinnitetään erityistä huomiota tarpeeseen
poistaa vahingollisen polkumyynnin vinouttavat vaikutukset ja palauttaa tehokas
kilpailu. Polkumyynnin ja vahingon perusteella vahvistettuja toimenpiteitä ei
voida soveltaa, jos viranomaiset kaikki toimitetut tiedot huomioon ottaen
voivat selkeästi päätellä, että näiden toimenpiteiden soveltaminen ei ole Ö unionin Õ edun mukaista. 2. Jotta viranomaisilla olisi luotettava
perusta kaikkien näkökantojen ja tietojen huomioon ottamiseksi, kun ne
päättävät, onko toimenpiteiden käyttöön ottaminen Ö unionin Õ etujen mukaista,
valituksen tekijät, tuojat ja niitä edustavat yhdistykset ja käyttäjiä ja
kuluttajia edustavat järjestöt voivat ilmoittautua ja toimittaa tiedot
komissiolle polkumyyntitutkimuksen vireillepanoilmoituksessa vahvistetussa
määräajassa. Nämä tiedot tai asianmukaiset yhteenvedot niistä toimitetaan
muille tässä artiklassa mainituille osapuolille, joilla on oikeus vastata
niihin. 3. Edellä 2 kohdan mukaisesti toimineet
osapuolet voivat pyytää tulla kuulluiksi. Pyynnöt hyväksytään, jos ne esitetään
kirjallisesti 2 kohdassa vahvistetussa määräajassa ja jos niissä mainitaan
Ö unionin Õ edun osalta
erityiset syyt kuulemiseen. ê 37/2014 1 artikla
ja liitteen 22 kohdan 14 alakohta 4. Edellä olevan 2 kohdan mukaisesti
toimineet osapuolet voivat esittää huomautuksia väliaikaisten tullien
soveltamisesta. Jotta nämä huomautukset otettaisiin huomioon, ne on saatava
25 päivän kuluessa toimenpiteiden soveltamispäivästä, ja ne tai niistä
tehdyt asianmukaiset tiivistelmät on asetettava sellaisten muiden osapuolten
saataville, joilla on oikeus vastata niihin. 5. Komissio tarkastelee kaikkia sille
asianmukaisesti toimitettuja tietoja ja päättää, missä määrin ne ovat edustavia;
tämän tarkastelun tulokset sekä lausunto näiden tietojen perusteltavuudesta
toimitetaan komitealle osana 9 artiklan nojalla toimitettua ehdotusta
toimenpiteeksi. Komission on otettava huomioon komiteassa esitetyt näkökannat
asetuksessa (EU) N:o 182/2011 säädettyjen edellytysten mukaisesti. 6. Edellä olevan 2 kohdan mukaisesti
toimineet osapuolet voivat pyytää, että niille tiedotetaan tosiasioista ja
huomioista, joihin lopulliset päätökset todennäköisesti perustuvat. Nämä tiedot
toimitetaan mahdollisimman suuressa laajuudessa, sanotun kuitenkaan
rajoittamatta komission minkä tahansa myöhemmin tekemän päätöksen soveltamista. ê 1225/2009
(mukautettu) 7. Tiedot otetaan huomioon ainoastaan, jos
niiden pätevyydestä on olemassa tosiasiallisia todisteita. 22 artikla Loppusäännökset Tämä asetus ei
estä soveltamasta a) sellaisia erityissääntöjä, jotka on
vahvistettu Ö unionin Õ ja kolmansien maiden
välisissä sopimuksissa; b) Ö unionin Õ asetuksia
maatalouden alalla eikä neuvoston asetuksia (EY) N:o 1667/2006[12], (EY) No 614/2009[13]ja
(EY) N:o 1216/2009[14]. Tätä asetusta sovelletaan täydentävästi näihin asetuksiin nähden sekä
poiketen kaikista niiden säännöksistä, jotka estävät polkumyyntitullien soveltamisen; c) erityistoimenpiteitä, jolleivät nämä
ole Ö tullitariffeja
ja kauppaa koskevan yleissopimuksen 1994 Õ mukaisten
velvoitteiden vastaisia. ê 37/2014 1 artikla
ja liitteen 22 kohdan 15 alakohta 23 artikla Kertomus 1. Komissio esittää vuosittain Euroopan
parlamentille ja neuvostolle kertomuksen tämän asetuksen soveltamisesta ja
täytäntöönpanosta ottaen asianmukaisesti huomioon 19 artiklassa
tarkoitettujen luottamuksellisten tietojen suojan. Kertomuksessa annetaan
tietoa väliaikaisten ja lopullisten toimenpiteiden soveltamisesta, tutkimusten
päättämisestä ilman toimenpiteitä, uudelleentutkinnasta,
uudelleentarkasteluista ja tarkastuskäynneistä sekä niiden eri elinten
toiminnasta, jotka vastaavat tämän asetuksen täytäntöönpanon valvonnasta ja
tästä asetuksesta seuraavien velvoitteiden täyttämisen valvonnasta. 2. Euroopan parlamentti voi kuukauden kuluessa
komission kertomuksen esittämisestä kutsua komission asiasta vastaavan
valiokuntansa erilliseen kokoukseen esittämään kaikki seikat, jotka liittyvät
tämän asetuksen täytäntöönpanoon, ja antamaan niitä koskevan selityksen. 3. Komissio julkistaa kertomuksen viimeistään
kuuden kuukauden kuluttua sen esittämisestä Euroopan parlamentille ja
neuvostolle. ê 1225/2009
(mukautettu) 24 artikla Kumoaminen Kumotaan asetus (EY) N:o Ö 1225/2009 Õ. Viittauksia kumottuun asetukseen pidetään
viittauksina tähän asetukseen liitteessä II olevan vastaavuustaulukon
mukaisesti. 25 artikla Voimaantulo Tämä asetus tulee voimaan
kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan
unionin virallisessa lehdessä. Tämä asetus on kaikilta osiltaan
velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston
puolesta Puhemies Puheenjohtaja [1] KOM(87) 868 PV. [2] Katso päätelmien A osan liite 3. [3] Sisältyy vuoden 2014 lainsäädäntöohjelmaan. [4] Katso tämän ehdotuksen liite I. [5] EUVL C […], […], s. […]. [6] Neuvoston asetus (EY) N:o 1225/2009 annettu
30 päivänä marraskuuta 2009, polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön
jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta (EUVL L 343,
22.12.2009, s. 51). [7] Katso liite I. [8] Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 182/2011,
annettu 16 päivänä helmikuuta 2011, yleisistä säännöistä ja periaatteista,
joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä
(EUVL L 55, 28.2.2011, s. 13). [9] Komission asetus (ETY) N:o 2454/93, annettu 2 päivänä
heinäkuuta 1993, tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston
asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä (EYVL L 253,
11.10.1993, s. 1). [10] è1 Mukaan
lukien Albania, Armenia, Azerbaidžan, Georgia, Kirgisia, Moldova, Mongolia,
Pohjois Korea, Tadžikistan, Turkmenistan, Uzbekistan ja Valko-Venäjä. ç [11] Neuvoston asetus (ETY) N:o 2913/92, annettu 12 päivänä
lokakuuta 1992, yhteisön
tullikoodeksista (EYVL L 302, 19.10.1992, s. 1). [12] Neuvoston asetus (EY) N:o 1667/2006, annettu 7 päivänä
marraskuuta 2006, glukoosista ja laktoosista (EUVL L 312, 11.11.2006,
s. 1). [13] Neuvoston asetus (EY) N:o 614/2009, annettu 7 päivänä
heinäkuuta 2009, muna-albumiinin ja maitoalbumiinin yhteisestä
kauppajärjestelmästä (EUVL L 181, 14.7.2009, s. 8). [14] Neuvoston asetus (EY) N:o 1216/2009, annettu 30 päivänä
marraskuuta 2009, tiettyihin maataloustuotteiden valmistuksessa tuotettuihin
tavaroihin sovellettavasta kauppajärjestelmästä (EUVL L 328,
15.12.2009, s. 10). é LIITE I Kumottu
asetus ja luettelo sen muutoksista Neuvoston asetus (EY) N:o 1225/2009 (EUVL L 343, 22.12.2009, s. 51) || || || Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 765/2012 (EUVL L 237, 3.9.2012, s. 1) || || Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1168/2012 (EUVL L 344, 14.12.2012, s. 1) || || Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 37/2014 (EUVL L 18, 21.1.2014, s. 1) || Ainoastaan liitteen kohta 22 _____________ LIITE II Vastaavuustaulukko Asetus (EY) N:o 1225/2009 || Tämä asetus 1 – 4 artikla || 1 – 4 artikla 5 artiklan 1 – 9 kohta || 5 artiklan 1 – 9 kohta 5 artiklan 10 kohdan ensimmäinen lause || 5 artiklan 10 kohdan ensimmäinen alakohta 5 artiklan 10 kohdan toinen ja kolmas lause || 5 artiklan 10 kohdan toinen alakohta 5 artiklan 11 ja 12 kohta || 5 artiklan 11 ja 12 kohta 6 artiklan 1 kohdan ensimmäinen ja toinen lause || 6 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta 6 artiklan 1 kohdan kolmas lause || 6 artiklan 1 kohdan toinen alakohta 6 artiklan neljäs lause || 6 artiklan 1 kohdan kolmas alakohta 6 artiklan 2 kohta || 6 artiklan 2 kohta 6 artiklan 3 kohdan ensimmäinen lause || 6 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta 6 artiklan 3 kohdan toinen lause || 6 artiklan 3 kohdan toinen alakohta 6 artiklan 3 kohdan kolmas lause || 6 artiklan 3 kohdan kolmas alakohta 6 artiklan 4 kohdan ensimmäinen lause || 6 artiklan 4 kohdan ensimmäinen alakohta 6 artiklan 4 kohdan toinen lause || 6 artiklan 4 kohdan toinen alakohta 6 artiklan 4 kohdan kolmas lause || 6 artiklan 4 kohdan kolmas alakohta 6 artiklan 5 kohta || 6 artiklan 5 kohta 6 artiklan 6 kohdan ensimmäinen lause || 6 artiklan 6 kohdan ensimmäinen alakohta 6 artiklan 6 kohdan toinen lause || 6 artiklan 6 kohdan toinen alakohta 6 artiklan 6 kohdan kolmas lause || 6 artiklan 6 kohdan kolmas alakohta 6 artiklan 6 kohdan neljäs lause || 6 artiklan 6 kohdan neljäs alakohta 6 artiklan 7 kohdan ensimmäinen lause || 6 artiklan 7 kohdan ensimmäinen alakohta 6 artiklan 7 kohdan toinen lause || 6 artiklan 7 kohdan toinen alakohta 6 artiklan 8 ja 9 kohta || 6 artiklan 8 ja 9 kohta 7 artiklan 1 kohdan ensimmäinen lause || 7 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta 7 artiklan 1 kohdan toinen lause || 7 artiklan 1 kohdan toinen alakohta 7 artiklan 2 – 5 kohta || 7 artiklan 2 – 5 kohta 7 artiklan 7 kohta || 7 artiklan 6 kohta 8 artiklan 1 kohdan ensimmäinen lause || 8 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta 8 artiklan 1 kohdan toinen lause || 8 artiklan 1 kohdan toinen alakohta 8 artiklan 1 kohdan kolmas lause || 8 artiklan 1 kohdan kolmas alakohta 8 artiklan 2 kohdan ensimmäinen ja toinen lause || 8 artiklan 2 kohdan ensimmäinen alakohta 8 artiklan 2 kohdan kolmas ja neljäs lause || 8 artiklan 2 kohdan toinen alakohta 8 artiklan 2 kohdan viides lause || 8 artiklan 2 kohdan kolmas alakohta 8 artiklan 3, 4 ja 5 kohta || 8 artiklan 3, 4 ja 5 kohta 8 artiklan 6 kohdan ensimmäinen ja toinen lause || 8 artiklan 6 kohdan ensimmäinen alakohta 8 artiklan 6 kohdan kolmas lause || 8 artiklan 6 kohdan toinen alakohta 8 artiklan 7 ja 8 kohta || 8 artiklan 7 ja 8 kohta 8 artiklan 9 kohdan ensimmäinen alakohta || 8 artiklan 9 kohdan ensimmäinen alakohta 8 artiklan 9 kohdan toisen alakohdan ensimmäinen ja toinen lause || 8 artiklan 9 kohdan toinen alakohta 8 artiklan 9 kohdan toisen alakohdan kolmas lause || 8 artiklan 9 kohdan kolmas alakohta 8 artiklan 10 kohta || 8 artiklan 10 kohta 9 artiklan 1, 2 ja 3 kohta || 9 artiklan 1, 2 ja 3 kohta 9 artiklan 4 kohdan ensimmäinen lause || 9 artiklan 4 kohdan ensimmäinen alakohta 9 artiklan 4 kohdan toinen lause || 9 artiklan 4 kohdan toinen alakohta 9 artiklan 5 kohta || 9 artiklan 5 kohta 9 artiklan 6 kohdan ensimmäinen lause || 9 artiklan 6 kohdan ensimmäinen alakohta 9 artiklan 6 kohdan toinen lause || 9 artiklan 6 kohdan toinen alakohta 9 artiklan 6 kohdan kolmas lause || 9 artiklan 6 kohdan kolmas alakohta 10 artiklan 1 kohta || 10 artiklan 1 kohta 10 artiklan 2 kohdan ensimmäinen lause || 10 artiklan 2 kohdan ensimmäinen alakohta 10 artiklan 2 kohdan toinen ja kolmas lause || 10 artiklan 2 kohdan toinen alakohta 10 artiklan 3 kohta || 10 artiklan 3 kohta 10 artiklan 4 kohdan johdantolauseke || 10 artiklan 4 kohdan johdantolauseke ja a ja b alakohdat 10 artiklan 4 kohdan a alakohta || 10 artiklan 4 kohdan c alakohta 10 artiklan 4 kohdan b alakohta || 10 artiklan 4 kohdan d alakohta 10 artiklan 5 kohta || 10 artiklan 5 kohta 11 artiklan 1 – 4 kohta || 11 artiklan 1 – 4 kohta 11 artiklan 5 kohdan ensimmäisen alakohdan ensimmäinen lause || 11 artiklan 5 kohdan ensimmäinen alakohta 11 artiklan 5 kohdan ensimmäisen alakohdan toinen lause || 11 artiklan 5 kohdan toinen alakohta 11 artiklan 5 kohdan ensimmäisen alakohdan kolmas lause || 11 artiklan 5 kohdan kolmas alakohta 11 artiklan 5 kohdan ensimmäisen alakohdan neljäs lause || 11 artiklan 5 kohdan neljäs alakohta 11 artiklan 5 kohdan toinen alakohta || 11 artiklan 5 kohdan viides alakohta 11 artiklan 5 kohdan kolmas alakohta || 11 artiklan 5 kohdan kuudes alakohta 11 artiklan 6 kohdan ensimmäinen, toinen ja kolmas lause || 11 artiklan 6 kohdan ensimmäinen alakohta 11 artiklan 6 kohdan neljäs lause || 11 artiklan 6 kohdan toinen alakohta 11 artiklan 6 kohdan viides lause || 11 artiklan 6 kohdan kolmas alakohta 11 artiklan 7 kohta || 11 artiklan 7 kohta 11 artiklan 8 kohdan ensimmäinen, toinen ja kolmas alakohta || 11 artiklan 8 kohdan ensimmäinen, toinen ja kolmas alakohta 11 artiklan 8 kohdan neljännen alakohdan ensimmäinen ja toinen lause || 11 artiklan 8 kohdan neljäs alakohta 11 artiklan 8 kohdan neljännen alakohdan kolmas lause || 11 artiklan 8 kohdan viides alakohta 11 artiklan 8 kohdan neljännen alakohdan neljäs lause || 11 artiklan 8 kohdan kuudes alakohta 11 artiklan 9 ja 10 kohta || 11 artiklan 9 ja 10 kohta 12 artikla || 12 artikla 13 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan ensimmäinen lause || 13 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta 13 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan toinen lause || 13 artiklan 1 kohdan toinen alakohta 13 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan kolmas lause || 13 artiklan 1 kohdan kolmas alakohta 13 artiklan 1 kohdan toinen alakohta || 13 artiklan 1 kohdan neljäs alakohta 13 artiklan 2 ja 3 kohta || 13 artiklan 2 ja 3 kohta 13 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan ensimmäinen lause || 13 artiklan 4 kohdan ensimmäinen alakohta 13 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan toinen lause || 13 artiklan 4 kohdan toinen alakohta 13 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan kolmas lause || 13 artiklan 4 kohdan kolmas alakohta 13 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan neljäs lause || 13 artiklan 4 kohdan neljäs alakohta 13 artiklan 4 kohdan toinen alakohta || 13 artiklan 4 kohdan viides alakohta 13 artiklan 4 kohdan kolmas alakohta || 13 artiklan 4 kohdan kuudes alakohta 13 artiklan 4 kohdan neljäs alakohta || 13 artiklan 4 kohdan seitsemäs alakohta 13 artiklan 5 kohta || 13 artiklan 5 kohta 14 artiklan 1 kohdan ensimmäinen ja toinen lause || 14 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta 14 artiklan 1 kohdan kolmas lause || 14 artiklan 1 kohdan toinen alakohta 14 artiklan 2 kohdan ensimmäinen lause || 14 artiklan 2 kohdan ensimmäinen alakohta 14 artiklan 2 kohdan toinen, kolmas ja neljäs lause || 14 artiklan 2 kohdan toinen alakohta 14 artiklan 3 kohta || 14 artiklan 3 kohta 14 artiklan 4 kohdan ensimmäinen ja toinen lause || 14 artiklan 4 kohdan ensimmäinen alakohta 14 artiklan 4 kohdan kolmas ja neljäs lause || 14 artiklan 4 kohdan toinen alakohta 14 artiklan 5, 6 ja 7 kohta || 14 artiklan 5, 6 ja 7 kohta 15 ja 16 artikla || 15 ja 16 artikla 17 artiklan 1, 2 ja 3 kohta || 17 artiklan 1, 2 ja 3 kohta 17 artiklan 4 kohdan ensimmäinen lause || 17 artiklan 4 kohdan ensimmäinen alakohta 17 artiklan 4 kohdan toinen lause || 17 artiklan 4 kohdan toinen alakohta 18 artiklan 1 kohdan ensimmäinen lause || 18 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta 18 artiklan 1 kohdan toinen lause || 18 artiklan 1 kohdan toinen alakohta 18 artiklan 1 kohdna kolmas lause || 18 artiklan 1 kohdan kolmas alakohta 18 artiklan 2 – 6 kohta || 18 artiklan 2 – 6 kohta 19 artiklan 1 – 5 kohta || 19 artiklan 1 – 5 kohta 19 artiklan 6 kohdan ensimmäinen lause || 19 artiklan 6 kohdan ensimmäinen alakohta 19 artiklan 6 kohdan toinen lause || 19 artiklan 6 kohdan toinen alakohta 20 artiklan 1, 2 ja 3 kohta || 20 artiklan 1, 2 ja 3 kohta 20 artiklan 4 kohdan ensimmäinen, toinen ja kolmas lause || 20 artiklan 4 kohdan ensimmäinen alakohta 20 artiklan 4 kohdan neljäs lause || 20 artiklan 4 kohdan toinen alakohta 20 artiklan 5 kohta || 20 artiklan 5 kohta 21 – 22 artikla || 21 – 22 artikla 22 a artikla || 23 artikla 23 artikla || 24 artikla 24 artikla || 25 artikla Liite I || – Liite II || – – || Liite I – || Liite II _____________