Suositus NEUVOSTON SUOSITUS Puolan vuoden 2014 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Puolan vuoden 2014 lähentymisohjelmaa koskeva neuvoston lausunto /* COM/2014/0422 final - 2014/ () */
Suositus NEUVOSTON SUOSITUS Puolan vuoden 2014 kansallisesta
uudistusohjelmasta
sekä samassa yhteydessä annettu Puolan vuoden 2014 lähentymisohjelmaa koskeva
neuvoston lausunto EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja
148 artiklan 4 kohdan, ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman
valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta
7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97[1] ja erityisesti sen 9
artiklan 2 kohdan, ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen[2], ottaa huomioon Euroopan parlamentin
päätöslauselmat[3], ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät, ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon, ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean
lausunnon, ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean
lausunnon, ottaa huomioon talouspoliittisen komitean
lausunnon, sekä katsoo seuraavaa: (1)
Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä
maaliskuuta 2010 Euroopan komission ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi kasvu-
ja työllisyysstrategia, Eurooppa 2020. Strategian lähtökohtana on tehostaa
talouspolitiikan koordinointia, ja siinä keskitytään avainalueisiin, joilla
tarvitaan toimia, jotta voidaan parantaa Euroopan mahdollisuuksia kestävään
kasvuun ja lisätä sen kilpailukykyä. (2)
Neuvosto antoi 13 päivänä heinäkuuta 2010
komission ehdotusten pohjalta suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin
talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista (2010–2014) ja hyväksyi
21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan
suuntaviivoista. Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat.
Jäsenvaltioita kehotettiin ottamaan yhdennetyt suuntaviivat huomioon
kansallisessa talous- ja työllisyyspolitiikassaan. (3)
Valtion- ja hallitusten päämiehet hyväksyivät
29 päivänä kesäkuuta 2012 kasvu- ja työllisyyssopimuksen, joka toimii
johdonmukaisina puitteina kansallisen, EU:n ja euroalueen tason toimille
kaikkia mahdollisia keinoja, välineitä ja politiikkoja käyttäen. He päättivät
toimista, jotka on toteutettava jäsenvaltioiden tasolla, ja ilmaisivat
erityisesti täysimääräisen sitoutumisensa Eurooppa 2020 -strategian
tavoitteiden saavuttamiseen ja maakohtaisten suositusten täytäntöönpanoon. (4)
Neuvosto antoi 9 päivänä heinäkuuta 2013
suosituksen Puolan vuoden 2013 kansallisesta uudistusohjelmasta ja lausunnon
Puolan vuosien 2012–2016 tarkistetusta lähentymisohjelmasta. (5)
Komissio hyväksyi 13 päivänä marraskuuta 2013
vuotuisen kasvuselvityksen[4],
mikä aloitti vuoden 2014 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Komissio
hyväksyi samana päivänä asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella
varoitusmekanismia koskevan kertomuksen[5],
jossa se katsoi, että Puola ei kuulu niihin jäsenvaltioihin, joista
laadittaisiin perusteellinen tarkastelu. (6)
Eurooppa-neuvosto hyväksyi 20 päivänä
joulukuuta 2013 rahoitusvakauden varmistamisen, julkisen talouden vakauttamisen
ja kasvun vauhdittamisen painopisteet. Se korosti, että on tarpeen jatkaa
eriytettyä, kasvua edistävää julkisen talouden vakauttamista, palauttaa
normaalit luotonannon edellytykset, edistää kasvua ja kilpailukykyä, puuttua
työttömyyteen ja kriisin sosiaalisiin seurauksiin sekä nykyaikaistaa
julkishallintoa. (7)
Puola toimitti vuoden 2014 kansallisen
uudistusohjelmansa 24 päivänä huhtikuuta 2014 ja vuoden 2014
lähentymisohjelmansa 30 päivänä huhtikuuta 2014. Ohjelmat on arvioitu
samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon. (8)
Vuoden 2014 lähentymisohjelmassa esitetyn julkisen
talouden strategian tavoitteena on saada alijäämä alle perussopimuksessa
asetetun 3 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen viimeistään 2015 ja saavuttaa
julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoite viimeistään vuonna 2018.
Keskipitkän aikavälin tavoite (–1 % suhteessa BKT:hen rakenteellisin luvuin) on
tiukempi kuin vakaus- ja kasvusopimuksessa vaaditaan. Vuoden 2014
lähentymisohjelmassa esitetyt julkisen talouden alijäämätavoitteet vastaavat
tavoitetta korjata liiallinen alijäämä hyvissä ajoin). Vaikka vuoden 2014
(uudelleenlaskettu) rakenteellinen sopeutus on liiallista alijäämää koskevassa
menettelyssä annetun neuvoston suosituksen mukainen, se on vuonna 2015
vaadittua parannusta pienempi. Sen jälkeen kun liiallinen alijäämä on
suunnitellusti korjattu, (uudelleenlaskettu) vuotuinen eteneminen kohti
keskipitkän aikavälin tavoitetta jää suunnitelmien mukaan vähäisemmäksi kuin
vakaus- ja kasvusopimuksessa vaaditaan. Sen vuoksi ohjelman tavoitteet ovat
osittain vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimusten mukaiset. Julkisen velan
odotetaan olevan edelleen alle 60 prosenttia suhteessa BKT:hen koko
ohjelmakauden ajan. Puolan viranomaiset ennustavat, että julkinen velka
supistuu merkittävästi, 57,1 prosentista suhteessa BKT:hen vuonna 2013, 49,5
prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2014, pääasiassa suuren kertaluonteisen
eläkerahastovarojen siirron vuoksi, ja pysyttelee samalla tasolla vuonna 2015.
Ohjelmassa esitetty julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva
makrotalouden skenaario on vuoden 2014 osalta uskottava ja vuoden 2015 osalta
optimistinen, koska kokonaistuotannon kasvun ennustetaan olevan 3,8 prosenttia
suhteessa BKT:hen, mikä on enemmän kuin komission yksiköiden kevään 2014
talousennusteessa esitetty 3,4 prosentin kasvuarvio. Asetuksen (EY) N:o 1466/97
mukaisen ohjelman arvioinnin ja komission talousennusteen perusteella neuvosto
katsoo, että vaikka Puolan odotetaan pysyvän neuvoston vuodeksi 2014
suosittaman julkisen talouden alijäämän enimmäismäärän puitteissa, liiallisen
alijäämän korjaamiseen kestävällä tavalla vuonna 2015 ja sen jälkeen asianmukaiseen
etenemiseen kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta kohdistuu riskejä. (9)
Jotta julkisen talouden vakauttamisstrategian
onnistuminen voitaisiin varmistaa, olisi tärkeää tukea julkisen talouden
vakauttamista kattavilla rakenneuudistuksilla. Pitkän aikavälin kasvunäkymiä
heikentää kasvua edistävien menojen (koulutus-, tutkimus- ja innovointimenot)
vähäinen osuus. Terveydenhuoltomenojen odotetaan lisääntyvän huomattavasti
keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä väestön ikääntyessä. Tästä aiheutuvaa julkisen
talouden rasitusta voitaisiin vähentää ja terveydenhuoltopalvelujen saatavuutta
lisätä vahvistamalla perusterveydenhuoltoa ja lähetejärjestelmiä sekä
parantamalla sairaalahoidon kustannustehokkuutta. Verosäännösten heikko
noudattaminen on edelleen ongelma, joka näkyy erityisesti verohallinnon
tehokkuustasossa ja verovelvollisille aiheutuvan hallinnollisen rasituksen
määrässä. Puolassa on käytössä runsaasti alennettuja alv-kantoja, mikä
vaikuttaa osaltaan EU:n suurimman alv-vajeen syntyyn. Se aiheuttaa tulonmenetyksiä
ja lisää verosäännösten noudattamisesta aiheutuvia kustannuksia. Energiaverotus
on suhteellisen alhaisella tasolla. Puolassa on toteutettu viime aikoina toimia
finanssipoliittisen kehyksen parantamiseksi. Julkisen talouden kehykselle olisi
hyödyksi, jos maahan perustettaisiin täysivaltainen riippumaton
finanssipoliittinen neuvosto, jonka tehtävänä olisi valvoa kansallisten
finanssipolitiikan sääntöjen täytäntöönpanoa etukäteistarkastusten avulla,
arvioida makrotalouden ja julkisen talouden ennusteita ja analysoida julkisen
talouden pitkän aikavälin kestävyyttä sekä arvioida finanssipoliittisten
sääntöjen noudattamista jälkikäteen. (10)
Nuorisotyöttömyys on viime vuoden aikana vähitellen
lisääntynyt osittain siksi, että koulutusta ei ole edelleenkään kohdennettu
riittävästi työmarkkinoiden tarpeisiin, ja siksi, että yhä suurempi osa
nuorisosta ei ole työelämässä mutta ei myöskään koulutuksen piirissä.
Ammattikoulutusjärjestelmän uudistus on parhaillaan käynnissä, mutta laadukkaan
oppisopimuskoulutuksen ja työssäoppimisen saatavuutta on nuorisotakuun
tavoitteiden mukaisesti parannettava edelleen, jotta voidaan lujittaa
yhteistyötä oppilaitosten ja työnantajien välillä ja saavuttaa nuoret, jotka
eivät ole rekisteröityneet työvoimapalvelujen piiriin. Jotta työntekijöiden
taidot saataisiin vastaamaan paremmin työmarkkinoiden vaatimuksia, olisi
kehitettävä myös elinikäistä oppimista, johon osallistuminen on erittäin
vähäistä etenkin ikääntyneiden työntekijöiden parissa, joiden taidot ovat usein
vanhentuneet. Työmarkkinoiden segmentoituminen jatkuu edelleen, sillä
määräaikaisia työsuhteita ja yksityisoikeudellisia sopimuksia käytetään
laajalti. Määräaikaisten työsuhteiden osuus on suuri erityisesti nuorilla.
Usein väitetään, että määräaikaiset työsopimukset ovat työttömille keino päästä
työmarkkinoille ja saada aikaa myöten vakituinen työsopimus. Tämä ei kuitenkaan
näytä pitävän paikkaansa Puolassa useimpien työntekijöiden kohdalla, sillä
siirtyminen määräaikaisista työsuhteista vakituisiin työsuhteisiin on vähäistä.
Tämä heikentää tuottavuutta ja työvoiman laatua. (11)
Naisten osallistuminen työmarkkinoille on edelleen
vähäistä. Puola on toteuttanut useita toimenpiteitä naisten työvoimaosuuden
parantamiseksi. On esimerkiksi parannettu päivähoitopalvelujen saatavuutta ja
myönnetty lastentarhoille lisää julkista rahoitusta, jotta kannustettaisiin
vanhempia lähettämään lapsensa esiopetukseen. Päivähoitopalvelujen saatavuus on
silti edelleen heikkoa erityisesti maaseudulla, ja mahdollisuudet päästä
esiopetuksen piiriin vaihtelevat. Ikääntyneiden työntekijöiden osallistuminen
työmarkkinoille on Puolassa edelleen vähäistä. Varhaiseläkkeelle siirtymisen
mahdollisuuksia on merkittävästi vähennetty, mutta ikääntyneiden työntekijöiden
työllistettävyyden parantamiseksi ja työurien pidentämiseksi on toteutettava
lisätoimia. Kaivostyöläisten ja viljelijöiden erityiseläkejärjestelmien
uudistaminen on edelleen haaste. Viljelijöiden sosiaaliturvarahasto (KRUS)
kannustaa pienviljelijöitä pysyttelemään maataloussektorilla, mikä johtaa
maaseudulla piilotyöttömyyteen ja ruokkii epävirallista taloutta.
Kaivostyöläisillä taas on eläkeoikeuksien kertymiseen ja vähimmäistyövuosien
määrään liittyviä etuoikeuksia. Kumpikin järjestelmä haittaa työvoiman
liikkuvuutta eri alojen ja alueiden välillä. (12)
Puolan T&K-menot kuuluvat EU-maiden
alhaisimpiin, ja maa kuuluu heikoimmin suoriutuvien joukkoon myös innovointia
laajemmin mittaavien indikaattorien perusteella. Yksityissektorin T&K-menot
ovat erityisen alhaiset. Alhaisten T&K-menojen lisäksi yritysten tutkimus-
ja innovaatiotoiminta on vähäistä eikä liiketoimintaympäristö kannusta
riittävästi innovointia. Innovoinnin tukijärjestelmälle on Puolassa ollut
tyypillistä pyrkimys riskien välttämiseen. Järjestelmä on perustunut lähinnä
avustuksiin ja teknologian omaksumisen ja siirtämisen tukemiseen sen sijaan,
että olisi tuettu aidosti uutta innovointiin. Nykyiset T&K-verokannustimet
eivät edistä tehokkaasti kotimaista T&K-toimintaa yksityisellä sektorilla,
ja niitä käyttävät vain suuryritykset. Puolalaiset yritykset ovat luottaneet
laajalti teknologian omaksumiseen. Näin on voitu lisätä tuottavuutta ja
talouskasvua, mutta nyt Puolan on pyrittävä kehittämään kotimaista innovointia.
Puolalaisyritysten innovointivalmiuksien parantaminen, tutkimuksen ja teollisuuden
välisten yhteyksien tiivistäminen ja koko innovointisykliin soveltuvien
kohdennettujen välineiden kehittäminen muodostavat edelleen haasteen. (13)
Kaikilla Puolan talouselämän aloilla on edelleen
mahdollista saada erittäin suuret hyödyt lisäämällä energiatehokkuutta, jonka
avulla voidaan tukea kasvua, lisätä kilpailukykyä ja vähentää edelleen Puolan
energiariippuvuutta. Kotimainen energian tuotantokapasiteetti on vanhentunut ja
sähköverkko edelleen kuormitettu, mutta suunnitelmat energiaverkkojen yhteenliitettävyyden
parantamiseksi naapurijäsenvaltioiden kanssa etenevät. Maakaasumarkkinoiden
keskeisiä ongelmia ovat edelleen energialähteiden yksipuolisuus ja kilpailun
puuttuminen. (14)
Puolan alikehittynyt liikenne- ja laajakaistainfrastruktuuri
on edelleen merkittävä kasvun pullonkaula. Etenkin rapistunut rautatieverkko
kaipaa mittavia investointeja, jotta voidaan lisätä rautateiden kilpailukykyä
ja parantaa maantie- ja rautatiekuljetusten epätasapainoa. Vain noin kolmasosa
käytössä olevasta yhteensä 20 000 kilometrin rautatieverkostosta on
teknisesti hyvässä kunnossa. Rautatiehankkeiden oikea-aikaiseen toteuttamiseen
liittyy edelleen ongelmia. Resurssitehokkuutta voidaan lisätä jätehuoltoa
kehittämällä. (15)
Sopimusten täytäntöönpanon varmistaminen on
Puolassa hidasta, ja menettelyt rakennuslupien saamiseksi pitkät ja raskaat.
Verosäännösten noudattamisesta aiheutuvat kustannukset ovat korkeat, mikä on
liiketoimintaympäristön kannalta merkittävä ongelma. Puola on edistynyt
merkittävästi säänneltyihin ammatteihin pääsyä helpottavan kunnianhimoisen
uudistuksen toteuttamisessa. (16)
Komissio on eurooppalaisen ohjausjakson osana
analysoinut kattavasti Puolan talouspolitiikkaa. Se on arvioinut
lähentymisohjelman ja kansallisen uudistusohjelman. Se on ottanut huomioon ei
vain niiden merkityksen Puolan finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja
talouspolitiikan kestävyyden kannalta vaan myös sen, ovatko ne EU:n sääntöjen
ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen
tehostaa antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin.
Eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä annetut komission suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–6. (17)
Neuvosto on tutkinut Puolan lähentymisohjelman
tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto[6]
ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1, SUOSITTAA, että Puola toteuttaa vuosina
2014 ja 2015 toimia, joilla se 1. lujittaa julkisen talouden
strategiaa, jotta voidaan varmistaa liiallisen alijäämän korjaaminen kestävällä
tavalla viimeistään vuonna 2015 toteuttamalla neuvoston liiallista alijäämää
koskevassa menettelyssä antamissa suosituksissa esitetty rakenteellinen
sopeutus; sen jälkeen kun liiallinen alijäämä on korjattu, jatkaa vuotuisia
rakenteellisia sopeutustoimia, joiden viitearvo on 0,5 prosenttia suhteessa
BKT:hen, siihen asti, että keskipitkän aikavälin tavoite saavutetaan; julkisen
talouden epätasapainotilojen korjaaminen kestävällä tavalla edellyttää, että
toteutetaan uskottavasti kunnianhimoisia rakenneuudistuksia, jotka lisäävät talouden
sopeutumiskykyä ja edistävät kasvua ja työllisyyttä; leikkaa tätä varten kasvua
edistäviä menoja mahdollisimman vähän, parantaa sosiaalipolitiikan
kohdentamista ja menojen kustannustehokkuutta ja terveydenhuoltosektorin
tehokkuutta yleensä, laajentaa veropohjaa puuttumalla alennettujen alv-kantojen
laajaan käyttöön ja parantaa verosäännösten noudattamista erityisesti
verohallintoa tehostamalla; perustaa riippumattoman finanssipoliittisen
neuvoston; 2. lujittaa toimia
nuorisotyöttömyyden vähentämiseksi esimerkiksi parantamalla edelleen
koulutuksen kohdentamista työmarkkinoiden tarpeisiin lisäämällä
oppisopimuskoulutuksen ja työssäoppimisen saatavuutta ja kehittämällä
työvoimapalvelujen piiriin kuulumattomien nuorten tavoittamiseksi tehtävää
kenttätyötä sekä oppilaitosten ja työnantajien yhteistyötä nuorisotakuun
tavoitteiden mukaisesti; lisää aikuisten osallistumista elinikäiseen
oppimiseen, jotta osaamistarjonnan ja osaamiskysynnän kohtaamista voidaan
parantaa; torjuu työmarkkinoiden segmentoitumista tehostamalla toimia, joilla
edistetään siirtymistä määräaikaisesta työsuhteesta vakituiseen työsuhteeseen
ja rajoittamalla yksityisoikeudellisten sopimusten liiallista käyttöä; 3. jatkaa toimia, joilla
lisätään naisten työvoimaosuutta, erityisesti toteuttamalla lisätoimia
kohtuuhintaisten ja laadukkaiden päivähoitopalvelujen ja esiopetuksen
saatavuuden parantamiseksi sekä varmistamalla näiden palvelujen rahoituksen
jatkuvuuden; ottaa viljelijät yleisen eläkejärjestelmän piiriin alkaen siitä,
että nopeutetaan viljelijöiden tulojen arviointia ja kirjaamista koskevan
järjestelmän laatimista; lakkauttaa asteittain kaivostyöläisten oman
eläkejärjestelmän ja siirtää heidät yleisen eläkejärjestelmän piiriin; tukee
yleistä eläkeuudistusta tehostamalla toimia ikääntyneiden työntekijöiden
työllistettävyyden parantamiseksi, jotta työmarkkinoilta poistumisikää voidaan
myöhentää; 4. parantaa verokannustimien
tuloksellisuutta T&K-toiminnan edistämisessä yksityisellä sektorilla osana
toimia, joilla lujitetaan yhteyksiä tutkimus-, innovaatio- ja
teollisuuspolitiikan välillä, ja kohdentaa nykyiset välineet paremmin
innovointisyklin eri vaiheisiin; 5. uudistaa ja laajentaa
energian tuotantokapasiteettia ja parantaa koko energiaketjun tehokkuutta;
nopeuttaa ja laajentaa sähköverkon ja naapurijäsenvaltioihin ulottuvien
rajatylittävien liitäntäverkkojen ja Liettuaan ulottuvan kaasun liitäntäverkon
kehittämistä; varmistaa viipymättä rautateiden investointihankkeiden
tuloksellisen täytäntöönpanon ja parantaa alan hallinnollisia valmiuksia;
nopeuttaa toimia laajakaistan kattavuuden lisäämiseksi; kehittää jätehuoltoa; 6. jatkaa
liiketoimintaympäristön parantamista yksinkertaistamalla sopimusten
täytäntöönpanoa ja rakennuslupiin liittyviä vaatimuksia; tehostaa toimia
yrityksille verosäännösten noudattamisesta aiheutuvien kustannusten ja
ajanhukan vähentämiseksi; saattaa päätökseen parhaillaan toteutettavan
uudistuksen, jonka tarkoituksena on helpottaa pääsyä säänneltyihin ammatteihin. Tehty Brysselissä Neuvoston
puolesta Puheenjohtaja [1] EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1. [2] COM(2014) 422 final. [3] P7_TA(2014)0128 ja P7_TA(2014)0129. [4] COM(2013) 800 final. [5] COM(2013) 790 final. [6] Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 2 kohdan
mukaisesti.