KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE Schengen-alueen toimintaa koskeva neljäs puolivuotiskertomus 1. toukokuuta–31. lokakuuta 2013 /* COM/2013/0832 final */
KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE
JA NEUVOSTOLLE Schengen-alueen toimintaa koskeva neljäs
puolivuotiskertomus
1. toukokuuta–31. lokakuuta 2013
1.
Johdanto
Komissio
antoi 16. syyskuuta 2011 Schengen-alueen hallinnoinnin vahvistamista koskevan
tiedonannon[1],
jossa se ilmoitti esittävänsä Euroopan parlamentille ja neuvostolle
puolivuosittain kertomuksen Schengen-alueen toiminnasta. Neuvosto tuki
ajatusta 8. maaliskuuta 2012. Tämä neljäs kertomus kattaa 1. toukokuuta ja
31. lokakuuta 2013 välisen ajanjakson.
2.
Tilannekuva
2.1.
Tilanne Schengenin ulkorajoilla[2]
Huhti–kesäkuussa 2013 havaittiin 24 805
luvatonta
rajanylitystä, mikä on 7,4 prosenttia enemmän kuin samalla ajanjaksolla vuonna
2012 ja 155 prosenttia enemmän kuin vuoden 2013 ensimmäisellä neljänneksellä.
Tämä on jyrkin vuoden 2008 jälkeen kirjattu kasvu kahden peräkkäisen
neljänneksen välillä, ja se liittyy mitä todennäköisimmin Välimeren säätilan
paranemiseen ja Unkarin turvapaikkapolitiikan muutoksiin. Turvapaikanhakijat on Unkarissa
lähetetty tammikuusta 2013 lähtien suljettujen laitosten sijaan avoimiin
laitoksiin, joista he ovat usein piankin poistuneet matkustaakseen muihin
jäsenvaltioihin. Havaittujen luvattomien rajanylitysten lukumäärä nousi vuoden
2012 viimeisen neljänneksen 911 henkilöstä ja vuoden
2013 ensimmäisen neljänneksen 2 405 henkilöstä 8 775 henkilöön vuoden
2013 toisella neljänneksellä.
Huhti–kesäkuussa 2013 Unkarissa havaittiin enemmän luvattomia rajanylityksiä
kuin missään muussa jäsenvaltiossa. Sen osuus oli 35 prosenttia EU:n kokonaismäärästä.
Seuraavaksi eniten havaintoja luvattomista rajanylityksistä tehtiin Italiassa
ja Kreikassa, joiden kummankin osuus EU:n kokonaismäärästä oli 26 prosenttia. Heinäkuussa
2013 Unkari kuitenkin muutti sääntöjään uudelleen ja palasi laajempaan suljettujen
laitosten käyttöön. Tämän jälkeen havaittujen luvattomien rajanylitysten määrä
on laskenut. Unkarin viranomaisten mukaan tämä laskusuuntaus saattaa johtua
myös tehostetusta yhteistyöstä Kosovon[3] kanssa. Luvattomasti
rajan ylittäneiden henkilöiden kansalaisuuksista voidaan todeta, että huhti- ja
kesäkuun 2013 välisenä aikana havaittiin eniten Kosovosta peräisin olevia rajan
ylittäjiä, yhteensä 4 456 henkilöä. Seuraavaksi suurin ryhmä olivat
Albaniasta lähtöisin olevat muuttajat, 3 098 henkilöä, jotka havaittiin
useimmiten Kreikassa. Luvattoman
rajanylityksen yhteydessä havaittujen syyrialaisten määrä kasvoi 2 024
henkilöstä (vuoden 2012 toinen neljännes) 2 784:ään (vuoden 2013 toinen
neljännes). Useimmiten heidät havaittiin Egeanmerellä (1 322 henkilöä).
Kreikan käynnistettyä Aspida-operaationsa havainnot luvattomista
rajanylityksistä lisääntyivät myös Bulgarian Turkin-vastaisella rajalla: vuoden
2012 toisella neljänneksellä havaintoja oli 159, kun vuoden 2013 samalla
neljänneksellä havaintoja tehtiin 1 059. Syyrialaisten rajanylittäjien
määrä jatkoi kasvuaan kesän 2013 aikana (1 840 heinäkuussa 2013 ja
3 413 elokuussa 2013), erityisesti Italian merirajoilla sekä Bulgarian ja
Turkin välisellä maarajalla. Schengen-alueelle esimerkiksi Kreikassa saapuvat
syyrialaiset ovat kuitenkin usein matkalla Ruotsiin tai Saksaan hakemaan
turvapaikkaa. Tässä yhteydessä on syytä todeta, että Ruotsin
maahanmuuttovirasto ilmoitti 2. syyskuuta 2013 uudesta oikeudellisesta
kannasta, jonka mukaan syyrialaisille myönnetään tästä lähtien pysyvä
oleskeluoikeus, kun heille aiemmin myönnettiin kolmen vuoden oleskelulupa.
Pysyvän oleskeluluvan saaneet henkilöt voivat tämän jälkeen hakea
perheenyhdistämistä[4].
Koska muuttajien
määrä alkoi kesästä 2013 alkaen lisääntyä merkittävästi keskisen Välimeren
alueella ja Italialle kuuluvan Lampedusa-saaren edustalla oli tapahtunut
traaginen laivaturma, 7. ja 8. lokakuuta 2013 kokoontunut oikeus- ja
sisäasioiden neuvosto päätti kutsua koolle työryhmän, jonka tehtävänä on pyrkiä
estämään vastaavat tragediat tulevaisuudessa. Komissio on ryhtynyt johtamaan
työryhmää, joka pyrkii kartoittamaan, mitä välineitä EU:lla on käytettävissään
ja mitä niistä voitaisiin hyödyntää nykyistä tehokkaammin. Tähän kuuluu muun
muassa Frontexin yhteisten operaatioiden lujittaminen Välimerellä.
2.2.
Tilanne Schengen-alueella
Huhti–kesäkuussa
2013 EU:ssa havaittiin yli 80 000 laitonta oleskelijaa, joista useimmat
tavattiin alueen sisällä, ei niinkään ulkorajoilla. Eniten havaintoja
raportoitiin Saksasta (11 683) ja seuraavaksi eniten Ranskasta
(8 563) ja Espanjasta (8 156)[5].
Tietoja
muuttovirroista EU:ssa/Schengen-alueella kerättiin operaatio Perkunasin
yhteydessä, joka toteutettiin 23 jäsenmaassa[6]
sekä Norjassa ja Sveitsissä 30. syyskuuta–13. lokakuuta 2013. Eräs operaation
tavoitteista on tutkia yhteyttä luvattomien ulkorajojen ylitysten ja
EU:n/Schengen-alueen sisäisten toissijaisten siirtymisten välillä.
Puheenjohtajamaa Liettuan tietojen mukaan laittomia muuttajia saatiin kiinni
10 459 henkilöä, joista 4 800 Italiassa ja 1 606 Saksassa. AIRPOL
(lentoasemilla toimiva poliisin, rajavartiolaitoksen ja muiden asiaan
liittyvien lainvalvontayksikköjen verkosto) koordinoi kolmen viikon aikana
maalis–toukokuussa 2013 toteutettuja toimia, joiden tavoitteena oli torjua
ihmiskauppaa ja ihmisten salakuljetusta, väärien asiakirjojen käyttöä,
henkilöllisyysvarkauksia, järjestäytynyttä rikollisuutta ja terrorismia.
Operaatioon osallistuneet 17 lentoasemaa 14 maassa toteuttivat kohdennettuja
toimia EU:n sisäisillä riskialttiilla lennoilla 24 tunnin ajan ja toimittivat tulokset AIRPOLille
tarkempaa analyysia varten. Operaation aikana tarkastettiin 122 lentoa, ja
niiden yhteydessä otettiin kiinni 26 henkilöä, pääasiassa Budapestista
Berliiniin suuntautuneilla lennoilla. Vaikka
edellä esitellyt tiedot ovatkin hyödyllisiä, EU:ssa tapahtuvaa laitonta
muuttoliikettä koskevien tietojen keruuta ja analysointia on edelleen tarpeen
parantaa. Tähän tarpeeseen vastaamiseksi Frontex laatii komission aloitteesta
ja jäsenvaltioiden toimittamien käytettävissä olevien tietojen perusteella
marraskuun 2013 puoliväliin mennessä EU:n sisäistä muuttoliikettä koskevan
räätälöidyn riskianalyysin. Lisäksi Frontexin riskianalyysiverkko sopii
joulukuun 2013 puoliväliin mennessä muuttoliikettä koskevista indikaattoreista,
joihin perustuvia tietoja on tarkoitus ryhtyä keräämään säännöllisesti
tammikuusta 2014 alkaen.
3.
Schengenin säännöstön soveltaminen
3.1.
Rajavalvonnan väliaikainen palauttaminen
sisärajoille
Schengenin
rajasäännöstön[7]
23 artiklassa säädetään, että jos kyseessä on vakava uhka yleiselle
järjestykselle tai sisäiselle turvallisuudelle, jäsenvaltio voi
poikkeuksellisesti palauttaa rajavalvonnan sisärajoilleen. Yksikään jäsenvaltio
ei ole 1. toukokuuta ja 31. lokakuuta 2013 välisenä aikana palauttanut rajavalvontaa
sisärajoilleen.
3.2.
Sisäisen rajavalvonnan poistamisen soveltaminen
Schengenin
säännöstön epäillyt rikkomiset liittyvät usein kahteen aihepiiriin: vastaavatko
lähellä sisärajoja suoritetut poliisin tarkastukset vaikutukseltaan
rajatarkastuksia (Schengenin rajasäännöstön 21 artikla) ja noudattavatko
jäsenvaltiot velvollisuuttaan poistaa liikenteen sujuvuutta haittaavat esteet,
kuten nopeusrajoitukset, teiden rajanylityspaikoilta sisärajoilla (Schengenin
rajasäännöstön 22 artikla). Komissio pyysi 1. toukokuuta ja 31. lokakuuta 2013
välisenä aikana tietoja yhdestä uudesta Schengenin rajasäännöstön 21 ja/tai 22
artiklan epäillystä rikkomistapauksesta (joka koski Espanjaa). Samana aikana se
sai päätökseen kaksi tutkimusta (jotka koskivat Latviaa ja Liettuaa) ja jatkoi
tutkimuksia kuudessa käynnissä olevassa tapauksessa (jotka koskevat Itävaltaa,
Ruotsia, Saksaa, Slovakiaa ja Tšekkiä).
3.3.
Schengen-säännöstön muut väitetyt rikkomiset
Palauttamista
koskevan direktiivin (2008/115/EY) saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä Palauttamista
koskevan direktiivin (2008/115/EY) täytäntöönpanon määräaika päättyi
24. joulukuuta 2010. Kaikki EU:n jäsenvaltiot, joihin direktiiviä
sovelletaan, ja kaikki assosioituneet maat Islantia lukuun ottamatta ovat
ilmoittaneet saattaneensa sen täysimääräisesti osaksi kansallista
lainsäädäntöään. Komissio tutkii parhaillaan tarkemmin direktiivin
täytäntöönpanoa ja käytännön soveltamista jäsenvaltioissa ja esittää
ensimmäisen soveltamista koskevan kertomuksensa vuoden 2013 loppuun mennessä
osana EU:n palauttamispolitiikasta annettavaa tiedonantoa. Paikallista
rajaliikennettä koskevan asetuksen (EY N:o 1931/2006) täytäntöönpano Komissio
on valvonut paikallista rajaliikennettä koskevan järjestelyn täytäntöönpanoa
siitä lähtien, kun se tuli voimaan vuonna 2006. Edellisen kertomuksen jälkeen
komissio on pyytänyt tietoja kahdelta jäsenvaltiolta (Slovakia ja Unkari) ja
jatkanut tutkimuksiaan, jotka koskevat kolmen jäsenvaltion (Latvia, Puola ja
Slovenia) tekemiä kahdenvälisiä sopimuksia EU:n ulkopuolisten naapureidensa
kanssa. Komission
toimet näissä tapauksissa perustuvat osittain Euroopan unionin tuomioistuimen
21. maaliskuuta 2013 antamaan tuomioon asiassa C-254/11 (Shomodi).
Tuomioistuimen mukaan paikallisen rajaliikenneluvan haltija voi liikkua
vapaasti raja-alueella kolmen kuukauden ajan, jos hänen siellä oleskelunsa ei
ole keskeytynyt, ja hänellä on oikeus saada uusi koko jakson pituinen
oleskeluoikeus oleskelun jokaisen keskeytymisen jälkeen. Lisäksi paikallisen
rajaliikenneluvan haltijan oleskelun on katsottava keskeytyvän sillä hetkellä,
jona hän ylittää rajan palatakseen asuinvaltioonsa, rajanylitysten määrästä ja
toistuvuudesta riippumatta.
3.4.
Schengen-arviointimekanismissa ilmenneet heikkoudet
Jäsenvaltioiden,
neuvoston pääsihteeristön ja komission asiantuntijat arvioivat nykyisellä
Schengen-arviointimekanismilla[8]
säännöllisesti, miten jäsenvaltiot soveltavat Schengenin säännöstöä. Ajanjaksolla
1. toukokuuta–31. lokakuuta 2013 toteutetut Schengen-arvioinnit koskivat
maarajoja Puolassa, Slovakiassa, Sloveniassa ja Unkarissa sekä SIS/Sireneä
Maltassa, Slovakiassa, Sloveniassa ja Tšekissä. Kertomuksia viimeistellään
parhaillaan, mutta niihin sisältynee sekä myönteisiä että kielteisiä huomioita
ja suosituksia esimerkiksi koulutuksesta, riskianalyysin käytöstä,
tietojenvaihdosta, kansainvälisestä yhteistyöstä sekä infrastruktuurista
rajanylityspaikoilla. Kuten edellisellä puolivuotiskaudella todettiin,
parannuksia tarvitaan, mutta sellaisia puutteita ei havaittu, jotka vaatisivat
komissiolta välittömiä toimia. Kreikkaan
lokakuussa 2013 tehdyn uusintakäynnin johdosta komissio toteaa, että maan
ulkorajojen valvonnassa on edistytty. Se kehottaa Kreikkaa jatkamaan Schengenin
toimintasuunnitelmansa täytäntöönpanoa ja uudistaa sitoumuksensa tukea Kreikkaa
sen toimissa muun muassa ulkorajarahaston, tulevan sisäisen turvallisuuden
rahaston ja Frontexin kautta. Liitteessä
I on marraskuussa 2013–huhtikuussa 2014 toteutettavien Schengen-arviointien
ohjeellinen aikataulu. Neuvosto
päätti 7. lokakuuta 2013 ottaa käyttöön uuden Schengen-arviointimekanismin,
jolla puutteet voidaan havaita aikaisessa vaiheessa ja huolehtia
asianmukaisista korjaustoimenpiteistä, jatkotoimista ja läpinäkyvyydestä. Komissiolle annetaan uuden mekanismin yhteydessä
koordinointitehtävä, sillä se tekee arvioinnit yhdessä jäsenvaltioiden
asiantuntijoiden kanssa ja ottaa vastuun kertomusten hyväksymisestä sekä
mahdollisia parannuksia koskevien suositusten ehdottamisesta. Lisäksi komissio
suunnittelee ennalta ilmoittamattomia paikalla tehtäviä tarkastuksia
esimerkiksi Schengen-alueen sisärajoilla. Toisaalta
saattaa ilmetä hyvin poikkeuksellisia tilanteita, joissa korjaustoimenpiteitä
koskevat suositukset eivät riitä varmistamaan sitä, että jonkin jäsenvaltion
ulkorajojen valvontaa koskevat mahdolliset jatkuvat vakavat puutteet tulevat
korjatuiksi asianmukaisesti tai riittävän ripeästi. Sen vuoksi uuteen
mekanismiin sisältyy mahdollisuus antaa komission aloitteesta päätös, joka
koskee rajavalvonnan väliaikaista palauttamista sellaisen jäsenvaltion
vastaisille sisärajoille, joka ei pysty valvomaan ulkorajojaan. Tämä on
poikkeuksellinen, todella kriittisessä tilanteessa käytettävä viimeinen keino
sen varmistamiseksi, että ongelmat saadaan ratkaistua samalla kun vapaaseen
liikkuvuuteen kohdistuvat vaikutukset minimoidaan. Uutta
Schengen-arviointimekanismia koskeva asetus tulee voimaan 20 päivää sen
jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä tapahtui 6. marraskuuta 2013. Nykyisten Schengen-valtioiden osalta sen soveltaminen
alkaa käytännössä kuitenkin vasta vuotta myöhemmin. Muiden, Schengen-alueeseen
liittymään halukkaiden EU-jäsenvaltioiden osalta asetusta aletaan soveltaa
viimeistään 1. tammikuuta 2016. On syytä huomata, että koska Bulgariaa ja
Romaniaa koskevat Schengen-arvioinnit on saatu päätökseen, niitä ei enää
arvioida uudelleen uuden mekanismin mukaisesti. Kroatia liittyi EU:hun
1. heinäkuuta 2013, ja kun se ilmoittaa olevansa valmis, laaditaan
suunnitelmat uuden menettelyn mukaisen Schengen-arvioinnin toteuttamiseksi sen
osalta.
3.5.
Valvonnan poistaminen Bulgarian ja Romanian
vastaisilta sisärajoilta
Neuvosto
totesi kesäkuussa 2011, että sekä Romania että Bulgaria täyttävät Schengenin
säännöstön täysimääräisen soveltamisen edellytykset. Tämän jälkeen toteutettiin
vielä lisää toimenpiteitä, joilla edistettiin maiden liittymistä
Schengen-alueeseen. Neuvosto ei ole kuitenkaan vielä saanut päätettyä valvonnan
poistamisesta näiden maiden vastaisilta sisärajoilta, mutta asiaan on tarkoitus
palata sen kokouksessa 7. ja 8. joulukuuta 2013. Komissio antaa edelleen täyden
tukensa Bulgarian ja Romanian liittymiselle Schengen-alueeseen.
3.6.
Schengenin rajasäännöstön tekniset muutokset ym.
asiat
Schengen-alueen
hallinnointia koskevasta lainsäädäntöpaketista päästiin yksimielisyyteen
toukokuussa 2013, minkä jälkeen Euroopan parlamentti ja neuvosto hyväksyivät
Schengenin rajasäännöstön muutokset[9]
kesäkuussa 2013, ja ne tulivat voimaan 19. heinäkuuta 2013. Näiden muutosten
tarkoituksena oli poistaa Schengenin rajasäännöstön erilaiset tulkinnat ja
ratkaista käytännön ongelmat, joita oli tullut ilmi rajasäännöstön voimaantulon
jälkeen. Tärkeimmissä muutoksissa määritellään selkeästi tapa laskea kolmansien
maiden kansalaisten ”enintään 90 päivää minkä hyvänsä 180 päivän jakson aikana”
kestävä oleskelu Schengen-alueella (lyhytaikainen oleskelu) ja selvennetään
kolmansien maiden kansalaisten matkustusasiakirjojen vaadittua
voimassaoloaikaa.
4.
Liitännäistoimenpiteet
4.1.
Schengenin tietojärjestelmän käyttö
Toisen
sukupolven Schengenin tietojärjestelmä (SIS II) otettiin käyttöön 9. huhtikuuta
2013. Tämän jälkeen toteutettiin kuukauden pituinen intensiivinen
seurantajakso, ja sen sujuttua ongelmitta vastuu SIS II:n operatiivisesta
hallinnoinnista siirrettiin vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen
laaja-alaisten tietojärjestelmien operatiivisesta hallinnoinnista vastaavalle
eurooppalaiselle virastolle (eu-LISA). SIS II on toiminut sujuvasti
käyttöönotostaan lähtien. Parannettujen toimintojensa ja
kokonaissuorituskykynsä ansiosta sillä on merkittävä rooli turvallisuuden ja
henkilöiden vapaan liikkuvuuden varmistamisessa Schengen-alueella.
SIS II:een tallennettujen kuulutusten määrä kasvaa jatkuvasti. Komissio
toteutti heinäkuussa 2013 ensimmäisen epävirallisen arvioinnin SIS II:n
täytäntöönpanosta. Siinä kävi ilmi, että yleisesti ottaen jäsenvaltiot
hyödynsivät uusia kuulutusluokkia ja toimintoja, minkä ansiosta monissa
jäsenvaltioissa saatujen osumien määrä on lisääntynyt merkittävästi. Tämä
koskee erityisesti jäsenvaltioita, jotka tekevät suoria hakuja
keskusjärjestelmästä. Sen sijaan joissakin jäsenvaltioissa osumien määrä väheni
SIS II:n käyttöönoton jälkeisten kahden kuukauden aikana verrattuna samaan
ajanjaksoon vuonna 2012. Käytettävissä olevien tietojen perusteella tämä ilmiö
näyttää johtuvan siitä, että sisäisen organisaation mukautukset
SIS II-ympäristöön ovat jäsenvaltioissa edelleen kesken, loppukäyttäjien
koulutus ei ole ollut riittävää tai SIS II-järjestelmää ei ole pantu
täysimääräisesti täytäntöön. Itse asiassa kaikki jäsenvaltiot eivät ole vielä
panneet SIS II:n uusia tietoluokkia ja toimintoja kokonaan täytäntöön.
Koska SIS II on Schengen-alueen toiminnan kannalta olennaisessa asemassa,
sen täysimääräinen täytäntöönpano ja turvallinen ja keskeytymätön toiminta on
ensisijaisen tärkeää. Komissio aikoo arvioida uudelleen SIS II:n
täytäntöönpanon tilannetta ja edistystä toteuttamalla meneillään olevien
Schengen-arviointien ohella vuoden 2013 viimeisellä neljänneksellä
lisätutkimuksen, jossa se tarkastelee muun muassa jäsenvaltioiden osumatilastoja.
4.2.
Viisumitietojärjestelmän käyttö
Viisumitietojärjestelmä
(VIS)[10]
on järjestelmä lyhytaikaista oleskelua varten myönnettäviä viisumeja koskevien
tietojen vaihtamiseksi. Edellisen raportointijakson päättymisen (30. huhtikuuta
2013) jälkeen VIS-järjestelmä on tullut 6. kesäkuuta 2013 käyttöön kuudennella
alueella (Itä-Afrikka) ja seitsemännellä alueella (eteläinen Afrikka).
Kahdeksannella alueella (Etelä-Amerikka) se otettiin käyttöön 5. syyskuuta 2013[11].
Lisäksi VIS-järjestelmän on tarkoitus tulla käyttöön yhdeksännellä alueella
(Keski-Aasia), kymmenennellä alueella (Kaakkois-Aasia) ja yhdennellätoista
alueella (Palestiina) 14. marraskuuta 2013. Neuvottelut kolmannen ja viimeisen
ryhmän määrittämisestä järjestelmän käyttöönottamiseksi on saatu päätökseen, ja
asiaa koskeva täytäntöönpanopäätös annettiin 30. syyskuuta 2013. VIS-järjestelmä
toimii hyvin, ja 31. lokakuuta 2013 mennessä järjestelmässä oli käsitelty 5,0
miljoonaa Schengen-viisumihakemusta ja myönnetty 4,2 miljoonaa viisumia.
Jäsenvaltioiden jatkuvista ponnisteluista huolimatta järjestelmän suurimman
ongelman muodostavat edelleen keskipitkän ja pitkän aikavälin vaikutukset
siitä, että jäsenvaltioiden konsuliviranomaisten VIS-järjestelmään syöttämien
biometristen ja aakkosnumeeristen tietojen laatu ei ole paras mahdollinen.
4.3.
Viisumipolitiikka ja takaisinottoa koskevat
sopimukset
Länsi-Balkanin
maiden viisumipakon poistamisen jälkeinen seurantamekanismi Frontexin
lukujen mukaan viisumivelvollisuudesta vapautetuista Länsi-Balkanin maista
peräisin olevien turvapaikkahakemusten määrä useimmin kohteena olevissa
EU-/Schengen-jäsenvaltiossa oli tammi- ja syyskuun 2013 välisenä aikana 5,6
prosenttia pienempi kuin samana ajanjaksona edellisenä vuonna. Myös tänä vuonna
on selkeästi havaittavissa lähes samanlainen kausivaihtelu, kun jätettyjen
hakemusten määrä on noussut vähitellen toukokuusta 2013 alkaen. Eniten
hakemuksia tulee Serbian ja entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian
kansalaisilta. Kohdemaista tärkein on edelleen Saksa, jonka jälkeen tulevat
Ruotsi, Belgia, Sveitsi ja Luxemburg. Takaisinottosopimukset Jotta
helpotettaisiin jäsenvaltioissa laittomasti oleskelevien henkilöiden
takaisinottamista lähtömaahansa, Kap Verden kanssa allekirjoitettiin
takaisinottosopimus 18. huhtikuuta 2013. Euroopan parlamentti antoi
hyväksyntänsä 11. syyskuuta, ja sopimuksen tekemisen kannalta välttämätön
neuvoston päätös annettiin 9. lokakuuta 2013. Nyt EU:n ja Kap Verden välillä on
tarkoitus vaihtaa ratifiointia koskevat ilmoitukset, minkä jälkeen sopimuksen
pitäisi tulla voimaan hyvin pian (samaan aikaan viisumikäytäntöjen
helpottamista koskevan sopimuksen kanssa). Turkin kanssa tehty
takaisinottosopimus parafoitiin kesäkuussa 2012. Sen allekirjoittamista ja
viisumivapautta koskevan vuoropuhelun käynnistymistä odotetaan. Armenian kanssa
parafoitiin lokakuussa 2012 takaisinottosopimus, joka allekirjoitettiin
19. huhtikuuta 2013, joten sen odotetaan tulevan voimaan piakkoin. Lisäksi
Azerbaidžanin kanssa käydyt neuvottelut viisumikäytäntöjen helpottamista ja
takaisinottoa koskevista sopimuksista saatiin päätökseen. Molemmat sopimukset
parafoitiin 29. heinäkuuta 2013. Niiden allekirjoittamista ja tekemistä koskevista
päätösehdotuksista keskustellaan lähiaikoina neuvostossa ja Euroopan
parlamentissa. [1] KOM(2011) 561 lopullinen. [2] Frontexin neljännesvuosittainen riskianalyysi
huhtikuu–kesäkuu 2013. [3] Tämä nimitys ei vaikuta asemaa
koskeviin kantoihin, ja se on YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1244
ja Kansainvälisen tuomioistuimen Kosovon itsenäisyysjulistuksesta antaman
lausunnon mukainen. [4] Ruotsin maahanmuuttoviraston internet-sivut 5. syyskuuta
2013. [5] Frontexin neljännesvuosittainen riskianalyysi huhtikuu–kesäkuu
2013. [6] Irlanti, Kreikka, Kroatia, Luxemburg ja Ruotsi eivät
osallistuneet operaatioon. [7] Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o
562/2006 henkilöiden liikkumista rajojen yli koskevasta yhteisön säännöstöstä
(Schengenin rajasäännöstö), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EU)
N:o 610/2013. [8] SCH/Com-ex (98) 26 def. [9] Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU)
N:o 610/2013, annettu 26 päivänä kesäkuuta 2013, henkilöiden liikkumista
rajojen yli koskevasta yhteisön säännöstöstä (Schengenin rajasäännöstö) annetun
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 562/2006, Schengenin
sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen, neuvoston asetusten (EY) N:o
1683/95 ja (EY) N:o 539/2001 sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten
(EY) N:o 767/2008 ja (EY) N:o 810/2009 muuttamisesta. [10]
Neuvoston päätös, tehty 8 päivänä kesäkuuta 2004, viisumitietojärjestelmän
(VIS) perustamisesta (2004/512/EY). [11]
Komission täytäntöönpanopäätös, annettu 21 päivänä syyskuuta 2011, viisumitietojärjestelmän
(VIS) käyttöönottopäivän määrittämiseksi ensimmäisellä alueella (2011/636/EU);
komission täytäntöönpanopäätös, annettu 21 päivänä syyskuuta 2012,
viisumitietojärjestelmän (VIS) käyttöönottopäivän määrittämiseksi kolmannella
alueella (2012/512/EU); komission täytäntöönpanopäätös, annettu 7 päivänä
maaliskuuta 2013, viisumitietojärjestelmän (VIS) käyttöönottopäivän
määrittämiseksi neljännellä ja viidennellä alueella (2013/122/EU); komission
täytäntöönpanopäätös, annettu 5 päivänä kesäkuuta 2013,
viisumitietojärjestelmän (VIS) käyttöönottopäivän määrittämiseksi kuudennella
ja seitsemännellä alueella (2013/266/EU) ja komission täytäntöönpanopäätös,
annettu 20 päivänä elokuuta 2013, viisumitietojärjestelmän (VIS)
käyttöönottopäivän määrittämiseksi kahdeksannella alueella (2013/441/EU).