Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta, hallinnoinnista ja seurannasta /* KOM/2011/0628 lopullinen - 2011/0288 (COD) */
PERUSTELUT 1. EHDOTUKSEN TAUSTA Komission ehdotuksessa vuosien 2014–2020
monivuotiseksi rahoituskehykseksi (monivuotista rahoituskehystä koskeva
ehdotus)[1]
esitetään yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) talousarviokehys ja keskeiset
suuntaviivat. Tämän pohjalta komissio esittelee asetukset, joissa vahvistetaan
yhteisen maatalouspolitiikan lainsäädäntökehys kaudeksi 2014–2020, sekä
politiikan kehittämisen vaihtoehtoisia skenaarioita koskevan vaikutusten
arvioinnin. Nyt esitettävät uudistusehdotukset perustuvat
vuoteen 2020 toteutettavaa maatalouspolitiikkaa koskevaan tiedonantoon[2]. Siinä hahmoteltiin politiikan
laajat vaihtoehtoiset linjaukset, joita noudattaen voitaisiin vastata
maataloutta ja maaseutualueita koskeviin tuleviin haasteisiin ja saavuttaa yhteiselle
maatalouspolitiikalle asetetut tavoitteet eli 1) elinkelpoinen ruoan
tuotanto; 2) luonnonvarojen kestävä hoito ja ilmastotoimet; ja 3) tasapainoinen
aluekehitys. Tiedonannossa kuvattuja uudistussuuntia on tuettu laajasti sekä
toimielinten välisessä keskustelussa[3]
että vaikutusten arvioinnin yhteydessä järjestetyssä sidosryhmien kuulemisessa.
Yleisenä johtoajatuksena tässä prosessissa on
noussut esille tarve edistää resurssitehokkuutta, jonka ansiosta voitaisiin
saavuttaa EU:n maatalouden ja maaseutualueiden älykäs, kestävä ja osallistava
kasvu Eurooppa 2020 ‑strategian mukaisesti. Yhteinen
maatalouspolitiikka perustuisi edelleen kahteen pilariin, joissa pyritään
toisiaan täydentäviä välineitä käyttäen samoihin tavoitteisiin. I pilari
käsittää suorat tuet ja markkinatoimenpiteet, joilla turvataan EU:n
viljelijöille perustulotuki sekä spesifisissä markkinahäiriötilanteissa
annettava tuki, kun taas II pilari käsittää maaseudun kehittämisen, jonka
yhteydessä jäsenvaltiot laativat ja yhteisrahoittavat monivuotisia ohjelmia
yhteisen lainsäädäntökehyksen mukaisesti[4]. Perättäisten uudistusten kautta YMP on
lisännyt maatalouden markkinasuuntautuneisuutta tarjoten samalla tuottajille
tulotukea, tehostanut ympäristövaatimusten sisällyttämistä politiikkaan ja lisännyt
tukea maaseudun kehittämiseen yhdennettynä politiikkana maaseutualueiden
kehittämiseksi koko EU:n alueella. Sama uudistusprosessi on kuitenkin tuonut
esille vaatimuksia tuen paremmasta jakamisesta jäsenvaltioiden kesken ja niiden
sisällä sekä toiveita ympäristöhaasteisiin liittyvien toimenpiteiden paremmasta
kohdentamisesta ja puuttumisesta tehokkaammin markkinoiden entistä suurempaan
epävakaisuuteen. Aiemmin uudistuksilla on lähinnä ratkottu alan
sisäsyntyisiä ongelmia valtavista ylijäämistä elintarviketurvallisuuskriiseihin,
ja ne ovat palvelleet EU:ta niin sisäisessä kuin kansainvälisessäkin
toiminnassa. Nykyään kuitenkin useimpien haasteiden taustalla ovat maatalouden
ulkopuoliset tekijät, minkä vuoksi niitä varten tarvitaan laaja-alaisempaa politiikkaa. On odotettavissa, että maataloustuloon
kohdistuva paine jatkuu, sillä viljelijät elävät tilanteessa, jossa riskejä on
yhä enemmän ja tuotantopanosten hintojen nousu johtaa tuottavuuden
heikkenemiseen ja epäsuhtaan tuotteiden ja tuotantopanosten hintojen välillä.
Sen vuoksi on tarpeen säilyttää tulotuki ja vahvistaa välineitä
riskienhallinnan ja kriisitilanteisiin reagoimisen tehostamiseksi. Vahva
maatalous on elintärkeä EU:n elintarviketeollisuuden ja maailmanlaajuisen
elintarviketurvan kannalta. Samaan aikaan maatalousalaa ja maaseutualueita
kehotetaan lisäämään ponnistelujaan Eurooppa 2020 ‑strategiaan
sisältyvien ilmasto- ja energiatavoitteiden ja biodiversiteettistrategian
toteutumiseksi. Viljelijöitä, jotka yhdessä metsäammattilaisten kanssa ovat
tärkeimpiä maankäyttäjiä, on tuettava, kun he ottavat käyttöön ja pitävät yllä
ympäristö- ja ilmastotavoitteiden kannalta erityisen suotuisia
tuotantojärjestelmiä ja ‑käytäntöjä, koska tällaisten julkishyödykkeiden
tuottaminen ei näy markkinahinnoissa. Olennaisen tärkeää on myös ottaa
maaseutualueiden moninaiset mahdollisuudet käyttöön parhaalla mahdollisella
tavalla ja näin edistää osallistavaa kasvua ja koheesiota. Sen vuoksi tuleva yhteinen maatalouspolitiikka
ei palvele vain yhtä pientä, joskin tärkeää, EU:n talouden osaa, vaan se on
strategisesti tärkeä politiikan ala myös elintarviketurvan, ympäristön ja
alueellisen tasapainon näkökulmasta. Siihen sisältyy sellaisella aidosti
yhteisellä politiikalla saavutettava EU:n lisäarvo, jossa rajallisia budjettivaroja
hyödynnetään mahdollisimman tehokkaasti kestävän maatalouden säilyttämiseksi
EU:n koko alueella, ilmastonmuutoksen kaltaisten tärkeiden rajatylittävien
kysymysten käsittelemiseksi ja jäsenvaltioiden keskinäisen yhteisvastuun
vahvistamiseksi ja jota myös voidaan toteuttaa joustavasti paikallisten
tarpeiden huomioon ottamiseksi. Monivuotista rahoituskehystä koskevan
ehdotuksen mukaan yhteisessä maatalouspolitiikassa olisi säilytettävä kahden
pilarin rakenne, joiden kummankin määrärahat säilytetään nimellismääräisesti
vuoden 2013 tasolla, ja keskityttävä selvästi saavuttamaan tuloksia EU:n
keskeisten prioriteettien osalta. Suorien tukien olisi edistettävä kestävää
tuotantoa siten, että 30 prosenttia niihin käytettävissä olevista määrärahoista
osoitetaan pakollisiin toimenpiteisiin, joilla on suotuisa vaikutus ilmaston ja
ympäristön kannalta. Tukitasot olisi asteittain yhdenmukaistettava, ja
suurtuensaajille maksettaviin tukiin olisi sovellettava asteittaista
tukikattoa. Maaseudun kehittämisvarat olisi sisällytettävä yhteiseen
strategiakehykseen EU:n muiden yhteisesti hallinnoitavien varojen kanssa, ja
niihin olisi sovellettava vahvistettua tulossuuntautunutta lähestymistapaa ja
nykyistä selkeämpiä ja parempia ennakkoedellytyksiä. Markkinatoimenpiteiden osalta
yhteisen maatalouspolitiikan rahoitusta olisi vahvistettava kahdella
monivuotisen rahoituskehyksen ulkopuolisella välineellä, jotka ovat 1)
hätäapuvaraus kriisitilanteisiin reagoimista varten; ja 2) Euroopan
globalisaatiorahaston toiminta-alan laajentaminen. Tältä pohjalta yhteistä maatalouspolitiikkaa
koskevan lainsäädäntökehyksen tärkeimmät osat kaudella 2014–2020 esitetään
seuraavissa asetuksissa: –
Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston
asetukseksi yhteisen maatalouspolitiikan tukijärjestelmissä viljelijöille
myönnettäviä suoria tukia koskevista säännöistä (suoria tukia koskeva asetus); –
Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston
asetukseksi maataloustuotteiden yhteisestä markkinajärjestelystä (YMJ-asetus); –
Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston
asetukseksi Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahasto)
tuesta maaseudun kehittämiseen (maaseudun kehittämisasetus); –
Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston
asetukseksi yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta, hallinnoinnista ja
seurannasta (horisontaalinen asetus); –
Ehdotus neuvoston asetukseksi maataloustuotteiden
yhteiseen markkinajärjestelyyn liittyvien tiettyjen tukien ja vientitukien
vahvistamista koskevien toimenpiteiden määrittämisestä; –
Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston
asetukseksi neuvoston asetuksen (EY) N:o 73/2009 muuttamisesta viljelijöille
vuonna 2013 myönnettävien suorien tukien soveltamisen osalta; –
Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston
asetukseksi neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 muuttamisesta tilatukijärjestelmän
ja viininviljelijöille myönnettävän tuen osalta. Maaseudun kehittämisasetus perustuu komission 6.
lokakuuta 2011 esittämään ehdotukseen yhteisistä säännöistä, joita
sovellettaisiin kaikkiin yhteisen strategiakehyksen alla toimiviin rahastoihin[5]. Jatkossa on tarkoitus antaa
asetus vähävaraisimpia henkilöitä koskevasta järjestelmästä, jonka rahoitus
nykyisin tapahtuu toisesta monivuotisen rahoituskehyksen budjettikohdasta. Lisäksi parhaillaan laaditaan tuensaajia
koskevien tietojen julkaisemiseen sovellettavia uusia sääntöjä. Tässä otetaan
huomioon Euroopan unionin tuomioistuimen esittämät vastaväitteet, ja
tavoitteena on löytää soveltuvin tapa, jolla tuensaajien oikeus henkilötietojen
suojaan voitaisiin sovittaa yhteen avoimuusperiaatteen kanssa. 2. INTRESSITAHOJEN
KUULEMINEN JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI Vaikutusten arvioinnissa arvioidaan nykyisen
politiikkakehyksen tarkastelun ja tulevia haasteita ja tarpeita koskevan
analyysin pohjalta kolmen vaihtoehtoisen skenaarion vaikutuksia ja verrataan
niitä toisiinsa. Arviointi on tulos huhtikuussa 2010 alkaneesta pitkästä
prosessista, jota ohjasi yksiköiden välinen ryhmä. Ryhmä kokosi yhteen laajat
laadulliset ja määrälliset analyysit ja vahvisti perustaksi maataloustuotteiden
markkinoita ja maataloustuloa koskevat, vuoteen 2020 ulottuvat keskipitkän
aikavälin ennusteet sekä laati mallinnuksen eri politiikkaskenaarioiden
vaikutuksista alan taloudelle. Vaikutusten arvioinnissa tarkastellut kolme
skenaariota voidaan esittää seuraavasti: 1) mukautusskenaariossa
säilytetään nykyinen politiikkakehys ja pyritään korjaamaan sen suurimmat
ongelmat, kuten suorien tukien jako; 2) yhdentämisskenaariossa politiikkaa
muutetaan huomattavasti lisäämällä suorien tukien kohdentamista ja
viherryttämistä sekä tehostamalla maaseudun kehittämispolitiikan strategista
kohdentamista parantaen koordinointia EU:n muiden politiikkojen kanssa.
Oikeusperustaa laajennetaan tuottajien laaja-alaisemman yhteistyön
mahdollistamiseksi; ja 3) uuden painotuksen skenaariossa politiikka suunnataan
kokonaan ympäristöasioihin ja suorat tuet lakkautetaan asteittain. Oletetaan,
että tuotantokyky voidaan säilyttää ilman tukia ja maaseutualueiden
sosioekonomiset tarpeet voidaan tyydyttää muiden politiikkojen kautta. Taustana talouskriisi ja julkiseen talouteen
kohdistuvat paineet, joihin EU on vastannut Eurooppa 2020 ‑strategialla
ja monivuotista rahoituskehystä koskevalla ehdotuksella, kaikissa kolmessa
skenaariossa painotetaan eri tavoin nykyistä kilpailukykyisempään ja
kestävämpään maatalouteen ja elinvoimaiseen maaseutuun tähtäävän tulevan
yhteisen maatalouspolitiikan kolmea keskeistä tavoitetta. Jotta pystyttäisiin
paremmin noudattamaan Eurooppa 2020 ‑strategiaa, erityisesti
resurssitehokkuuden osalta, on jatkossa yhä tärkeämpää parantaa maatalouden
tuottavuutta tutkimuksella, tietämyksen siirrolla ja yhteistyön ja innovoinnin
edistämisellä (mm. maatalouden tuottavuutta ja kestävyyttä koskevan
eurooppalaisen innovaatiokumppanuuden kautta). Vaikka EU:n maatalouspolitiikkaa
ei enää toteuteta kauppaa vääristävässä politiikkaympäristössä, on
odotettavissa, että yhä suurempi vapautuminen kohdistaa alalle uusia paineita,
esimerkiksi Dohan kehitysohjelman tai Mercosurin kanssa tehtyjen
vapaakauppasopimusten puitteissa. Kolmea politiikkaskenaariota laadittaessa on
otettu huomioon seikat, joita vaikutusten arvioinnin yhteydessä järjestetyssä
kuulemisessa pidettiin tärkeimpinä. Intressitahoja pyydettiin esittämään
kantansa 23. marraskuuta 2010 ja 25. tammikuuta 2011 välisenä aikana, ja
neuvoa-antava komitea organisoitiin 12. tammikuuta 2011. Tärkeimmät kohdat
voidaan tiivistää seuraavasti[6]:
–
Sidosryhmät ovat laajalti yhtä mieltä siitä, että
elintarviketurvaa, luonnonvarojen kestävää hoitoa ja aluekehitystä koskeviin
haasteisiin vastaamiseksi tarvitaan vahvaa, kahden pilarin rakenteeseen
perustuvaa yhteistä maatalouspolitiikkaa. –
Useimmat vastaajista katsovat, että yhteisellä
maatalouspolitiikalla olisi oltava rooli markkinoiden ja hintojen
vakauttamisessa. –
Sidosryhmillä on erilaisia näkemyksiä tuen kohdentamisesta
(erityisesti suoran tuen uusista jakoperusteista ja tukikatosta). –
Yksimielisyys vallitsee siitä, että kummallakin
pilarilla voi olla suuri merkitys lisättäessä ilmastotoimia ja
ympäristötehokkuutta yhteiskunnan eduksi EU:ssa. Siinä, missä monet viljelijät
uskovat, että I pilarin tukien käyttö on jo nykyisinkin tehokasta, suurempi
yleisö vaatii lisää tehokkuutta kyseisten tukien käyttöön. –
Vastaajat haluavat, että EU:n kaikki osat, myös
epäsuotuisat alueet, ovat mukana tulevassa kasvussa ja kehityksessä. –
Monet vastaajista painottivat yhteisen
maatalouspolitiikan yhdentämistä muihin politiikkoihin, kuten ympäristö-,
terveys-, kauppa- ja kehitysyhteistyöpolitiikkaan. –
Innovointi, kilpailukykyisten yritysten
perustaminen ja julkishyödykkeiden tuottaminen nähdään keinoiksi, joilla
yhteinen maatalouspolitiikka voidaan mukauttaa Eurooppa 2020 ‑strategiaan. Vaikutusten arvioinnissa verrattiin siis
toisiinsa kolmea vaihtoehtoista skenaariota: Uuden painotuksen skenaario jouduttaisi
maatalousalan rakennesopeutusta siirtämällä tuotantoa kustannustehokkaimmille
alueille ja kannattavimmille aloille. Samalla, kun rahoitus ympäristön hyväksi
kasvaisi merkittävästi, ala joutuisi alttiiksi suuremmille riskeille
markkinainterventioiden rajoitettujen mahdollisuuksien vuoksi. Lisäksi
sosiaaliset ja ympäristöön liittyvät kustannukset nousisivat merkittäviksi
heikosti kilpailukykyisillä alueilla tulojen vähenemisen ja ympäristön
pilaantumisen seurauksena, kun politiikka menettäisi täydentäviä ehtoja
koskeviin vaatimuksiin kytkettyjen suorien tukien vipuvaikutuksen. Toisessa ääripäässä mukautusskenaario loisi
parhaat mahdollisuudet politiikan jatkuvuudelle; se merkitsisi vähäisiä mutta
kuitenkin selviä parannuksia sekä maatalouden kilpailukykyyn että
ympäristötehokkuuteen. On kuitenkin vahvoja epäilyjä siitä, käsiteltäisiinkö
tässä skenaariossa riittävästi tulevaisuuden merkittäviä ilmasto- ja
ympäristöhaasteita maatalouden pitkän aikavälin kestävyyden tukemiseksi. Yhdentymisskenaariossa uutuutena on suorien
tukien parempi kohdentaminen ja viherryttäminen. Analyysin mukaan
viherryttäminen on mahdollista niin, että viljelijöille aiheutuvat kustannukset
pysyvät kohtuullisina, vaikka hallinnollisen työn lisääntyminen jossain määrin
onkin väistämätöntä. Samoin on mahdollista saada uutta pontta maaseudun
kehittämiseen edellyttäen, että jäsenvaltiot ja alueet käyttävät uusia
mahdollisuuksia tehokkaasti hyväkseen ja ettei yhteinen strategiakehys EU:n
muiden varojen kanssa poista pilareiden välistä synergiaa eikä heikennä
maaseudun kehittämisen erityisvahvuuksia. Jos saavutetaan oikea tasapaino,
tämän skenaarion avulla voitaisiin parhaiten käsitellä maatalouden ja
maaseutualueiden pitkän aikavälin kestävyyttä. Edellä esitetyn perusteella vaikutusten
arvioinnissa päädytään siihen, että yhteinen maatalouspolitiikka voidaan
kaikkein tasapainoisimmin mukauttaa EU:n strategisiin tavoitteisiin
yhdentymisskenaariossa ja että tämä tasapaino saavutetaan myös panemalla
täytäntöön lainsäädäntöehdotusten eri osat. On myös tärkeää, että yhteisen maatalouspolitiikan
saavutusten mittaamiseksi luodaan arviointikehys, johon sisältyvät politiikan
tavoitteita vastaavat yhteiset indikaattorit. Yksinkertaistaminen on ollut tärkeä näkökohta
koko prosessin ajan, ja sitä olisi edistettävä eri tavoin, esimerkiksi
täydentävien ehtojen ja markkinavälineiden selkeyttämisessä tai
pienviljelijäohjelman suunnittelussa. Lisäksi suorien tukien viherryttäminen
olisi suunniteltava sellaiseksi, että hallinnollinen työ ja tarkastusten
kustannukset jäisivät mahdollisimman pieniksi. 3. EHDOTUKSEN
OIKEUDELLINEN SISÄLTÖ Ehdotetaan, että säilytetään yhteisen
maatalouspolitiikan nykyinen kahden pilarin rakenne, joka käsittää I pilariin
kuuluvat yleisesti sovellettavat vuotuiset pakolliset toimenpiteet, joita
täydennetään II pilariin kuuluvan monivuotisen ohjelmasuunnittelun puitteissa
kansallisia ja alueellisia erityispiirteitä paremmin vastaavilla
vapaaehtoisilla toimenpiteillä. Suorien tukien uudella mallilla pyritään
kuitenkin hyödyntämään synergiamahdollisuudet II pilarin kanssa aiempaa
tehokkaammin, ja II pilari puolestaan sijoitetaan yhteiseen strategiakehykseen
varojen koordinoimiseksi paremmin EU:n muiden yhteisesti hallinnoitavien
varojen kanssa. Tältä pohjalta säilytetään myös neljä
perussäädöstä käsittävä rakenne, joskin rahoitusasetuksen soveltamisalaa
laajennetaan lisäämällä siihen yhteisiä säännöksiä ja näin tulokseksi saatua
asetusta kutsutaan nyt horisontaaliseksi asetukseksi. Ehdotukset ovat toissijaisuusperiaatteen
mukaisia. Yhteinen maatalouspolitiikka on aidosti yhteistä politiikkaa: Alalla
toimivalta on jaettu EU:n ja jäsenvaltioiden kesken, ja sitä käytetään EU:n
tasolla tavoitteena säilyttää kestävä ja monipuolinen maatalous kaikkialla
EU:ssa ja käsitellä ilmastonmuutoksen kaltaisia tärkeitä rajojen yli vaikuttavia
kysymyksiä sekä lujittaa yhteisvastuuta jäsenvaltioiden kesken.
Elintarviketurvaa, ympäristöä ja alueellista tasapainoa koskevat tärkeät
tulevat haasteet huomioon ottaen yhteinen maatalouspolitiikka pysyy
strategisesti tärkeänä politiikan alana, kun pyritään reagoimaan näihin
haasteisiin ja käyttämään budjettivaroja mahdollisimman tehokkaasti ja
tuloksellisesti. Lisäksi ehdotetaan, että välineet ryhmitellään nykyisen
rakenteen mukaisesti kahdeksi pilariksi, jolloin jäsenvaltioilla on
liikkumavaraa kehitellä omiin paikallisiin erityispiirteisiinsä sopivia
ratkaisuja ja myös yhteisrahoittaa II pilaria. Uusi eurooppalainen
innovaatiokumppanuus ja riskienhallinnan työkalupakki sijoitetaan myös II
pilariin. Samanaikaisesti politiikka saatetaan vastaamaan paremmin Eurooppa 2020 -strategiaa
(ml. yhteinen kehys EU:n muiden varojen kanssa) ja toteutettuja parannuksia ja
yksinkertaistuksia. Vaikutusten arvioinnin yhteydessä laadittu analyysi
osoittaa selvästi, että toimenpiteiden toteuttamatta jättäminen aiheuttaisi
kustannuksia taloudellisten, ympäristöön liittyvien ja sosiaalisten seurausten
vuoksi. Horisontaalinen asetus sisältää
rahoitussäännösten lisäksi kaikkiin välineisiin sovellettavat säännöt, kuten
täydentäviä ehtoja, tarkastuksia ja seuraamuksia koskevat säännökset. Tuloksena
on asetus, jossa nyt vahvistetaan säännöt rahoitusta, maatilojen
neuvontajärjestelmää, hallinto- ja valvontajärjestelmiä, täydentäviä ehtoja
sekä tilien tarkastamista ja hyväksymistä varten. Tavoitteena on mukauttaa rahoitussääntöjä tähänastisten
kokemusten pohjalta, keventää ja tehostaa täydentävien ehtojen käyttöä ja
vahvistaa maatilojen neuvontajärjestelmää. Nykyisiä sääntöjä tarkasteltiin erityisesti
täydentävien ehtojen osalta tavoitteena yksinkertaistaa ja lujittaa sääntöjen
ilmastonmuutosulottuvuutta maan hyvää maatalous- ja ympäristökuntoa koskevien
toimenpidevaatimusten puitteissa ja varmistaa niiden johdonmukaisuus
viherryttämissäännösten sekä maaseudun kehittämisen yhteydessä mahdollisia
ympäristötoimenpiteitä koskevien säännösten kanssa. Asetus tarjoaa myös perustan yhteiselle
seuranta- ja arviointikehykselle yhteisen maatalouspolitiikan saavutusten
mittaamiseksi seuraavan kauden aikana. Asetukseen sisältyy erilaisia
yksinkertaistuselementtejä. Ensinnäkin siinä ryhmitellään kaikki täydentäviä
ehtoja koskevat säännöt uudelleen yhteen säädökseen sisältyviksi, ja näin
parannetaan niiden ymmärrettävyyttä. Tarkoituksena on myös vähentää
maksajavirastojen määrää ja lujittaa koordinointielimen roolia. Näin
parannetaan järjestelmän avoimuutta ja saadaan se keveämmäksi sekä kansallisten
viranomaisten että komission yksiköiden kannalta. Jatkossa maksajavirastojen
hyväksymisiä on vähemmän eikä jäsenvaltioilta vaadita yhtä paljon
vahvistuslausumia kuin nykyisin ja komission toimesta tehtävien tarkastusten
määrää voidaan vähentää. Oikeudellisen selkeyden lisäämiseksi ja
menettelyjen yhdenmukaistamiseksi yhteisen maatalouspolitiikan kahden pilarin
hallinto- ja valvontasäännöt yhdenmukaistetaan niin pitkälle kuin mahdollista.
Asetuksessa myös säädetään, että komissio valtuutetaan antamaan lupa paikalla
tehtävien tarkastusten määrän vähentämiseen jäsenvaltioille, joilla on
asianmukaisesti toimiva valvontajärjestelmä ja alhainen virheprosentti. Tämä
saattaa vähentää hallinnollista työtä sekä viljelijöiden että kansallisten
viranomaisten osalta. 4. TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Monivuotista rahoituskehystä koskevan
ehdotuksen mukaan merkittävä osa EU:n talousarviosta osoitettaisiin edelleen
maatalouteen, joka on strategisesti tärkeää yhteistä politiikkaa. Niinpä
ehdotetaan, että kauden 2014–2020 aikana yhteinen maatalouspolitiikka
keskittyisi ydintoimintoihinsa I pilariin kohdennetuilla 317,2 miljardilla
eurolla ja II pilariin kohdennetuilla 101,2 miljardilla eurolla. I pilarin ja II pilarin rahoitusta
täydennetään 17,1 miljardin euron lisärahoituksella, josta 5,1 miljardia euroa
kohdennetaan tutkimukseen ja innovointiin, 2,5 miljardia euroa elintarvikkeiden
turvallisuuteen ja 2,8 miljardia euroa kaikkein vähävaraisimpien henkilöiden
elintarvikeapuun monivuotisen rahoituskehyksen muissa budjettikohdissa sekä 3,9
miljardia euroa maatalousalan uuteen kriisivaraukseen ja enimmillään 2,8
miljardia euroa Euroopan globalisaatiorahastoon monivuotisen rahoituskehyksen
ulkopuolella. Näin talousarvion kokonaismäärä kaudella 2014–2020 olisi 435,6
miljardia euroa. Mitä tulee tuen jakamiseen jäsenvaltioiden
kesken, ehdotetaan, että kaikissa niissä jäsenvaltioissa, joilla suorien tukien
määrä on alle 90 prosenttia EU:n keskiarvosta, kyseistä eroa kavennetaan
yhdellä kolmanneksella. Suoria tukia koskevassa asetuksessa tarkoitetut
kansalliset enimmäismäärät lasketaan tältä pohjalta. Maaseudun kehittämistuki jaetaan politiikan
tavoitteisiin liittyvien puolueettomien perusteiden mukaisesti ottaen huomioon
tukien nykyinen jako. Kuten nykyisin, vähemmän kehittyneillä alueilla olisi
sovellettava suurempaa yhteisrahoitusastetta, jota on tarkoitus soveltaa myös
tiettyihin toimenpiteisiin, kuten tietämyksen siirtoon, tuottajaryhmiin,
yhteistyöhön ja Leader-toimiin. Pilarien välisiin siirtoihin tuodaan jonkin
verran joustoa (enimmillään 5 % suorista tuista): siirrot I pilarista II
pilariin, jotta jäsenvaltiot voisivat voimistaa maaseudun
kehittämispolitiikkaansa, ja siirrot II pilarista I pilariin niiden
jäsenvaltioiden osalta, joilla suorien tukien määrä on alle 90 prosenttia
EU:n keskiarvosta. Yksityiskohdat yhteisen maatalouspolitiikan
uudistusta koskevien ehdotusten rahoitusvaikutuksista esitetään ehdotuksiin
liitetyssä rahoitusselvityksessä. 2011/0288 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS yhteisen
maatalouspolitiikan rahoituksesta, hallinnoinnista ja seurannasta EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN
UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan 2 kohdan, ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen[7], sen jälkeen kun esitys
lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu
kansallisille parlamenteille, ottavat huomioon Euroopan talous- ja
sosiaalikomitean lausunnon[8], ovat kuulleet Euroopan tietosuojavaltuutettua[9], noudattavat tavallista
lainsäätämisjärjestystä, sekä katsovat seuraavaa: (1)
Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan
talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle osoitetussa komission
tiedonannossa nimeltä ”Yhteinen maatalouspolitiikka vuoteen 2020: Ruoka,
luonnonvarat ja alueiden käyttö – miten hallita tulevat haasteet?”[10] esitellään yhteisen
maatalouspolitiikan (YMP) mahdollisia haasteita, tavoitteita ja suuntaviivoja
vuoden 2013 jälkeen. Tiedonannosta käytyjen keskustelujen pohjalta yhteistä
maatalouspolitiikkaa olisi uudistettava 1 päivästä tammikuuta 2014 alkaen. Uudistuksen
olisi katettava kaikki yhteisen maatalouspolitiikan keskeiset välineet, mukaan
luettuna yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 21 päivänä kesäkuuta 2005
annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1290/2005[11],
sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella
[KOM(2010)… (mukautukset Lissabonin sopimuksen mukaan)][12]. Edellä mainitun asetuksen
soveltamisesta saadut kokemukset osoittavat, että tiettyjä rahoitus- ja
seurantamekanismin osia olisi mukautettava. Uudistuksen laaja-alaisuuden vuoksi
on aiheellista kumota asetus (EY) N:o 1290/2005 ja korvata se uudella
säädöksellä. Uudistuksella olisi myös mahdollisuuksien mukaan
yhdenmukaistettava, kevennettävä ja yksinkertaistettava säännöksiä. (2)
Koska jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla
saavuttaa tämän asetuksen tavoitteita asetuksen ja yhteisen maatalouspolitiikan
muiden välineiden välisten yhteyksien ja laajentuneessa unionissa
jäsenvaltioiden käytettävissä olevien taloudellisten resurssien rajallisuuden
vuoksi vaan tavoitteet voidaan saavuttaa paremmin unionin tasolla takaamalla
monivuotinen unionin rahoitus ja keskittämällä se unionin prioriteetteihin,
unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5
artiklan 3 kohdassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti.
Perussopimuksen 5 artiklan 4 kohdassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen
mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen tämän tavoitteen
saavuttamiseksi. (3)
Tiettyjen tämän asetuksen muiden kuin olennaisten
osien täydentämistä ja muuttamista varten komissiolle olisi siirrettävä valta
hyväksyä perussopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla
annettavia delegoituja säädöksiä seuraavista: maksajavirastojen ja
koordinointielinten hyväksyntä, maatilojen neuvontajärjestelmän sisältö,
unionin talousarviosta julkisen intervention yhteydessä rahoitettavat
toimenpiteet ja toimien arvon määrittäminen julkisen intervention yhteydessä,
jäsenvaltioille maksettavien korvausten vähennykset ja keskeytykset, rahastojen
menojen ja tulojen välinen tasoitus, saamisten takaisinperintä, tuensaajiin
tukikelpoisuusehtojen jäädessä täyttymättä sovellettavat seuraamukset,
vakuuksia sekä yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän toimintaa koskevat
säännöt, toimien tarkastuksesta poissuljetut toimenpiteet, täydentävien ehtojen
yhteydessä sovellettavat seuraamukset, pysyvän nurmen säilyttämistä koskevat
säännöt, euroalueeseen kuulumattomissa jäsenvaltioissa käytettävää
valuuttakurssia ja sen määräytymisperustetta koskevat säännöt sekä yhteisen
maatalouspolitiikan mukaisesti toteutettavien toimenpiteiden yhteisen
arviointikehyksen sisältö. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa
valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla.
Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan
varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille
ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti. (4)
Yhteinen maatalouspolitiikka käsittää joukon
toimenpiteitä, joista osa liittyy maaseudun kehittämiseen. On tärkeää varmistaa
niiden rahoitus yhteisen maatalouspolitiikan tavoitteiden saavuttamiseksi.
Koska nämä toimenpiteet ovat tietyiltä osin keskenään samanlaisia mutta myös
eroavat toisistaan monessa suhteessa, niiden rahoituksesta olisi säädettävä
samoilla säännöksillä, jotka myös mahdollistavat tarvittaessa erilaisen
käsittelyn. Asetuksella (EY) N:o 1290/2005 on perustettu kaksi eurooppalaista
maatalousrahastoa eli Euroopan maatalouden tukirahasto, jäljempänä
’maataloustukirahasto’ ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahasto,
jäljempänä ’maaseuturahasto’. Kyseiset kaksi rahastoa olisi säilytettävä. (5)
Tässä asetuksessa esitettyihin toimenpiteisiin
olisi sovellettava unionin vuotuiseen talousarvioon sovellettavista
varainhoitosäännöistä […] annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta
(EU) N:o [FR]/xxx[13]
ja sen nojalla annettuja säännöksiä. Erityisesti siinä vahvistetaan
jäsenvaltioiden kanssa moitteettoman varainhoidon, avoimuuden ja
syrjimättömyyden periaatteiden pohjalta yhteisesti toteutettavaa hallinnointia
koskevat säännökset sekä hyväksyttyjen elinten toimintaa koskevat säännökset ja
budjettiperiaatteet. Näitä säännöksiä olisi noudatettava tämän asetuksen
yhteydessä. (6)
Yhteisen maatalouspolitiikan menoja, maaseudun
kehittämismenot mukaan luettuina, olisi rahoitettava unionin talousarviosta
molempien rahastojen kautta joko suoraan tai jäsenvaltioiden kanssa yhteisesti
toteutettavan hallinnoinnin puitteissa. Olisi määriteltävä toimenpidelajit,
joita kyseisistä rahastoista voidaan rahoittaa. (7)
Olisi annettava säännökset maksajavirastojen
hyväksymisestä jäsenvaltioiden toimesta, menettelyjen vahvistamisesta
tarvittavien hallinnollisten vahvistuslausumien saamiseksi, hallinto- ja
valvontajärjestelmien varmentamisesta sekä tilinpäätösten todentamisesta
riippumattomien tarkastuselinten toimesta. Lisäksi kansallisten tarkastusten
avoimuuden varmistamiseksi erityisesti lupa-, validointi- ja maksumenettelyjen
osalta sekä hallinnollisen ja tarkastuksiin liittyvän työn vähentämiseksi sekä
komission yksiköiltä että jäsenvaltioilta, joissa jokainen yksittäinen
maksajavirasto on hyväksyttävä, olisi rajoitettava viranomaisten ja elinten
lukumäärää, joille kyseiset tehtävät siirretään, kunkin jäsenvaltion
perustuslakiin perustuvat järjestelyt huomioon ottaen. (8)
Jos jäsenvaltio hyväksyy useamman kuin yhden
maksajaviraston, on tärkeää, että se nimeää yhden koordinointielimen, joka
vastaa varojen hallinnoinnin johdonmukaisuudesta, toimii yhteystahona komission
ja hyväksyttyjen maksajavirastojen välillä sekä varmistaa, että komission eri
maksajavirastojen toimista pyytämät tiedot ovat nopeasti käytettävissä.
Koordinointielimen tehtävänä olisi myös oltava varmistaa, että korjaavat
toimenpiteet toteutetaan ja komissiolle toimitetaan tiedot jatkotoimista, ja
sen olisi myös varmistettava yhteisten sääntöjen ja vaatimusten yhtenäinen
soveltaminen. (9)
Ainoastaan jäsenvaltioiden hyväksymät
maksajavirastot antavat riittävän varmuuden siitä, että tarvittavat
tarkastukset on tehty ennen unionin tuen myöntämistä tuensaajille. Sen vuoksi
olisi säädettävä selvästi, että unionin talousarviosta voidaan korvata
ainoastaan hyväksytyn maksajaviraston toteuttamat menot. (10)
Jotta tuensaajat voisivat tulla nykyistä
tietoisemmiksi yhtäältä maatalouskäytäntöjen ja tilanhoidon ja toisaalta
ympäristöä, ilmastonmuutosta, maan hyvää maatalouskuntoa, elintarvikkeiden
turvallisuutta, kansanterveyttä, eläinten terveyttä ja hyvinvointia ja kasvien
terveyttä koskevien vaatimusten välisestä yhteydestä, on välttämätöntä, että
jäsenvaltiot perustavat kattavan maatilojen neuvontajärjestelmän antamaan
neuvontaa tuensaajille. Neuvontajärjestelmä ei saisi millään tavoin vaikuttaa
tuensaajien velvollisuuteen ja vastuuseen noudattaa edellä mainittuja
vaatimuksia. Jäsenvaltioiden olisi myös varmistettava neuvonnan ja tarkastusten
pysyminen selvästi erillään toisistaan. (11)
Maatilojen neuvontajärjestelmän olisi katettava
vähintään täydentävien ehtojen soveltamisalaan kuuluvat hoito- ja
toimenpidevaatimukset. Järjestelmän olisi myös katettava vaatimukset, joita on
noudatettava suorien tukien yhteydessä ilmaston ja ympäristön kannalta
suotuisien maatalouskäytäntöjen osalta sekä maatalousmaan säilyttämisessä
yhteisen maatalouspolitiikan tukijärjestelmissä viljelijöille myönnettäviä
suoria tukia koskevista säännöistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston
asetuksen (EU) DP/xxx[14]
mukaisesti. Järjestelmän olisi vielä katettava tiettyjä seikkoja, jotka
liittyvät ilmastonmuutoksen hillitsemiseen ja siihen sopeutumiseen, luonnon
monimuotoisuuteen, vesien suojeluun, eläin- ja kasvitaudeista ilmoittamiseen ja
innovointiin sekä pienten tilojen taloudellisen toiminnan kestävään
kehitykseen. (12)
Osallistumisen maatilojen neuvontajärjestelmään
olisi oltava tuensaajille vapaaehtoista. Kaikkien tuensaajien, myös niiden,
jotka eivät saa yhteisen maatalouspolitiikan mukaista tukea, olisi saatava
osallistua järjestelmään. Jäsenvaltiot voisivat kuitenkin määritellä
ensisijaisuusperusteita. Järjestelmän luonteen vuoksi on paikallaan, että
neuvonnan yhteydessä saadut tiedot käsitellään luottamuksellisina, paitsi jos
unionin oikeutta tai kansallisia lakeja on rikottu vakavasti. Järjestelmän
tehokkuuden turvaamiseksi neuvojilla olisi oltava asianmukainen pätevyys ja
heidän olisi saatava säännöllisesti koulutusta. (13)
Komission on annettava jäsenvaltioiden käyttöön
hyväksyttyjen maksajavirastojen maataloustukirahaston osalta toteuttamien
menojen kattamiseksi tarvittavat määrärahat maksajavirastojen menokirjanpidon
perusteella suoritettavina korvauksina. Siihen asti kun korvauksia aletaan
maksaa kuukausimaksuina, jäsenvaltioiden olisi annettava käyttöön tarvittavat
varat hyväksyttyjen maksajavirastojensa tarpeiden mukaan. Jäsenvaltioiden ja
tuensaajien olisi vastattava itse henkilöstö- ja hallintokustannuksista, joita
yhteisen maatalouspolitiikan täytäntöönpanosta niille aiheutuu. (14)
Maatalousmeteorologista järjestelmää käyttämällä,
satelliittikuvia hankkimalla ja kuvia parantamalla komission pitäisi pystyä
hallinnoimaan maatalousmarkkinoita ja helpottamaan maatalousmenojen seurantaa. (15)
Budjettikurin noudattamisen osalta on välttämätöntä
määritellä maataloustukirahastosta rahoitettavien menojen vuotuinen
enimmäismäärä ottamalla huomioon vuosia 2014–2020 koskevan monivuotisen
rahoituskehyksen vahvistamisesta […] annetussa neuvoston asetuksessa (EU) N:o
xxx/xxx[15]
[MFF] säädetyssä monivuotisessa rahoituskehyksessä kyseistä rahastoa
varten vahvistetut enimmäismäärät. (16)
Budjettikuri edellyttää myös, että
maataloustukirahastosta rahoitettavien menojen vuotuista enimmäismäärää
noudatetaan kaikissa olosuhteissa ja kaikissa talousarviomenettelyn ja
talousarvion toteuttamisen vaiheissa. Tämä edellyttää sitä, että asetuksessa
(EU) N:o xxx/XXX [DP] kullekin jäsenvaltiolle esitettyä suorien tukien
kansallista enimmäismäärää pidetään asianomaiselle jäsenvaltiolle maksettavien
suorien tukien rahoituksen enimmäismääränä ja että kyseisten tukien korvaukset
eivät ylitä tätä rahoituksen enimmäismäärää. Budjettikuri edellyttää lisäksi,
että kaikissa komission ehdottamissa taikka lainsäätäjän tai komission yhteisen
maatalouspolitiikan puitteissa antamissa ja maataloustukirahastosta
rahoitettavissa säädöksissä noudatetaan kyseisestä rahastosta rahoitettavien
menojen vuotuista enimmäismäärää. (17)
Sen varmistamiseksi, että yhteisen
maatalouspolitiikan rahoittamiseen käytettävät määrät eivät ylitä vuotuisia
enimmäismääriä, olisi säilytettävä yhteisen maatalouspolitiikan suoria
tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden
tukijärjestelmistä sekä asetusten (EY) N:o 1290/2005, (EY) N:o 247/2006, (EY)
N:o 378/2007 muuttamisesta ja asetuksen (EY) N:o 1782/2003 kumoamisesta 19
päivänä tammikuuta 2009 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 73/2009[16] tarkoitettu rahoitusmekanismi,
jolla suorien tukien tasoa mukautetaan. Samassa yhteydessä on välttämätöntä
valtuuttaa komissio vahvistamaan kyseiset mukautukset, jos neuvosto ei vahvista
niitä ennen sen kalenterivuoden kesäkuun 30 päivää, johon niitä sovelletaan. (18)
Maataloustukirahaston ja maaseuturahaston
rahoitusosuuksien määrittämiseksi enimmäismäärien laskennan yhteydessä
toteutettavat toimenpiteet eivät vaikuta perussopimuksessa nimetyn
budjettivallan käyttäjän toimivaltaan. Näiden toimenpiteiden olisi sen vuoksi
perustuttava Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välillä
budjettiyhteistyöstä ja moitteettomasta varainhoidosta […] tehdyn toimielinten
sopimuksen[17]
ja asetuksen (EU) N:o xxx/xxx [MFF] mukaisesti vahvistettuihin
viitemääriin. (19)
Budjettikuri edellyttää myös budjettitilanteen
jatkuvaa seuraamista keskipitkällä aikavälillä. Sen vuoksi komission olisi
toimitettava Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhdessä tietyn vuoden
alustavan talousarvioesityksen kanssa omat ennusteensa ja analyysinsä sekä
tarvittaessa ehdotettava lainsäätäjälle asiaankuuluvia toimenpiteitä. Lisäksi
komission olisi käytettävä täysimääräisesti ja aina tarvittaessa
hallintovaltaansa vuotuisen enimmäismäärän noudattamisen varmistamiseksi ja
ehdotettava tarvittaessa Euroopan parlamentille ja neuvostolle tai neuvostolle
asiaankuuluvia toimenpiteitä budjettitilanteen korjaamiseksi. Jos vuotuista
enimmäismäärää ei voida varainhoitovuoden lopussa noudattaa jäsenvaltioiden
esittämien korvauspyyntöjen vuoksi, komission olisi voitava toteuttaa
toimenpiteitä, joilla mahdollistetaan käytettävissä olevien määrärahojen
jakaminen väliaikaisesti jäsenvaltioiden kesken suhteessa niiden vielä
maksamatta oleviin korvauspyyntöihin sekä kyseiselle vuodelle vahvistetun
enimmäismäärän noudattaminen. Asianomaisen vuoden maksut olisi suoritettava
seuraavana varainhoitovuonna, ja unionin rahoituksen kokonaismäärä
jäsenvaltioittain olisi vahvistettava lopullisesti samoin kuin vahvistetun
määrän noudattamiseksi suoritetut jäsenvaltioiden väliset tasoituskorvaukset. (20)
Talousarviota toteuttaessaan komission olisi
käytettävä maatalousmenojen kuukausittaista varo- ja seurantajärjestelmää,
jolloin se, jos vuotuinen enimmäismäärä uhkaa ylittyä, voisi hallintovaltansa
puitteissa toteuttaa mahdollisimman pikaisesti asiaankuuluvat toimenpiteet ja,
jos ne osoittautuvat riittämättömiksi, ehdottaa muita toimenpiteitä. Komission
olisi toimitettava Euroopan parlamentille ja neuvostolle määräajoin kertomus,
jossa verrataan kertomuksen laadintahetkeen mennessä toteutuneiden menojen
kehitystä menoarvioihin ja esitetään arvio menojen ennakoidusta toteutumisesta
varainhoitovuoden jäljellä olevana aikana. (21)
Vaihtokurssin, jota komissio käyttää
budjettiasiakirjojen laatimisessa, olisi oltava tuoreimpien käytettävissä olevien
tietojen mukainen ottaen huomioon asiakirjojen laadinnan ja toimittamisen
välinen viive. (22)
Yhteiseen strategiakehykseen kuuluvia Euroopan
aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan
maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja
kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä ja Euroopan
aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista
yleisistä säännöksistä sekä asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta […]
annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o CR/xxx[18] vahvistetaan kyseisen
asetuksen soveltamisalaan kuuluvista rahastoista, maaseuturahasto mukaan
luettuna, maksettavaa rahoitustukea koskevat säännöt. Asetuksen säännöksiin
sisältyy myös tiettyjä sääntöjä menojen tukikelpoisuudesta, varainhoidosta sekä
hallinto- ja valvontajärjestelmistä. Maaseuturahaston varainhoidon osalta olisi
oikeudellisen selkeyden ja maatalousrahastojen keskinäisen johdonmukaisuuden
vuoksi viitattava talousarviositoumuksia, maksumääräaikoja ja sitoumuksen
vapauttamista koskeviin asetuksen (EU) N:o CR/xxx säännöksiin. (23)
Maaseudun kehittämisohjelmiin myönnetään unionin
talousarviosta rahoitusta vuotuisina erinä sitoumusten perusteella. Unionin
varojen olisi oltava jäsenvaltioiden käytettävissä heti, kun ne aloittavat
ohjelmien toteutuksen. Sen vuoksi tarvitaan sopivalla tavalla rajattu
ennakkorahoitusjärjestelmä, jolla taataan säännöllinen ja oikeaan aikaan
tapahtuva varojen maksu ohjelmasta tuensaajille. (24)
Tämän lisäksi komission hyväksytyille
maksajavirastoille suorittamat maksut olisi jaoteltava välimaksuihin ja
loppumaksuun sekä olisi vahvistettava niiden suorittamista koskevat säännöt.
Sitoumusten vapauttamista ilman eri toimenpiteitä koskevan säännön pitäisi
nopeuttaa ohjelmien toteutusta ja edistää moitteetonta varainhoitoa. (25)
Unionin tuki tuensaajille on maksettava ajoissa,
jotta nämä voivat käyttää sen tehokkaasti. Jos jäsenvaltiot eivät noudata
unionin lainsäädännössä vahvistettuja maksumääräaikoja, tuensaajalle saattaa
aiheutua vakavia ongelmia ja käytäntö, jonka mukaan unionin talousarvio
laaditaan vuodeksi kerrallaan, voi vaarantua. Sen vuoksi määräaikoja
noudattamatta toteutetut menot olisi jätettävä unionin rahoituksen
ulkopuolelle. Suhteellisuusperiaatteen noudattamiseksi komission olisi voitava
säätää tätä yleissääntöä koskevista poikkeuksista. Kyseinen asetuksessa (EY)
N:o 1290/2005 vahvistettu periaate olisi säilytettävä, ja sitä olisi
sovellettava sekä maataloustukirahastoon että maaseuturahastoon. Jos
jäsenvaltiot suorittavat maksun myöhässä, niiden olisi lisäksi maksettava
korkoa korvauksena tuensaajille. Tällainen säännös saattaisi kannustaa
jäsenvaltioita noudattamaan maksumääräaikoja nykyistä paremmin, ja se saattaisi
antaa tuensaajille paremmat takeet siitä, että tuki maksetaan ajoissa tai että
maksun myöhästyessä maksetaan ainakin korvaus. (26)
Asetuksessa (EY) N:o 1290/2005 säädetään kuukausi-
tai välimaksujen vähennyksistä ja keskeytyksistä maataloustukirahaston ja
maaseuturahaston yhteydessä. Kyseisten säännösten laajasta sanamuodosta
huolimatta voidaan todeta, että käytännössä säännöksiä käytetään lähinnä tukien
vähentämiseen, kun ei ole noudatettu maksumääräaikoja, enimmäismääriä tai muita
sellaisia ”kirjanpidollisia seikkoja”, joiden yhteydessä sääntöjen noudattamatta
jättäminen voidaan havaita helposti menoilmoituksista. Säännöksissä
mahdollistetaan myös tukien vähennykset ja keskeytykset silloin, kun
kansallisissa valvontajärjestelmissä ilmenee vakavia ja pysyviä puutteita,
mutta asetetaan niille melko rajoittavat aineelliset edellytykset sekä
säädetään erityisestä kaksivaiheisesta menettelystä, jota on noudatettava.
Budjettivallan käyttäjä on toistuvasti pyytänyt komissiota keskeyttämään tukien
maksun niille jäsenvaltioille, jotka eivät ole noudattaneet vaatimuksia. Näin
ollen on tarpeen selkeyttää asetuksessa (EY) N:o 1290/2005 säädettyä
järjestelmää ja yhdistää sekä maataloustukirahastoa koskevat että
maaseuturahastoa koskevat vähennys- ja keskeytyssäännöt yhdeksi artiklaksi.
”Kirjanpidollisia seikkoja” koskeva vähennysjärjestelmä olisi säilytettävä, ja
sen sanamuotoa olisi selkeytettävä nykyisten hallintokäytäntöjen mukaisesti.
Mahdollisuutta tukien vähentämiseen tai keskeyttämiseen silloin kun
kansallisissa valvontajärjestelmissä ilmenee vakavia ja pysyviä puutteita olisi
laajennettava niin, että se koskee myös sääntöjenvastaisten tukien
takaisinperinnän laiminlyöntiä, ja samalla olisi säilytettävä tällaisten
vähennysten tai keskeytysten yhteydessä sovellettava kaksivaiheinen menettely. (27)
Alakohtaisessa maatalouslainsäädännössä
edellytetään jäsenvaltioiden lähettävän tiedot suoritettujen tarkastusten
lukumääristä ja tuloksista asetettuihin määräaikoihin mennessä. Näitä
valvontatilastoja käytetään määritettäessä virheen suuruus jäsenvaltioiden
tasolla ja yleisemmin maataloustukirahaston ja maaseuturahaston hallinnoinnin
tarkastamiseen. Ne ovat tärkeää lähdeaineistoa, jonka perusteella komissio voi
vakuuttua varainhoidon moitteettomuudesta, ja olennaisen tärkeitä vuotuista
vahvistuslausumaa laadittaessa. Koska nämä tilastotiedot ovat ehdottoman
tärkeitä ja jotta voitaisiin varmistaa, että jäsenvaltiot hoitavat
velvollisuutensa ja lähettävät ne ajoissa, on tarpeen säätää vaadittujen
tietojen myöhästyneeseen toimittamiseen sovellettavasta rangaistuksesta, joka
on oikeassa suhteessa tietojen puuttumiseen. Sen vuoksi olisi annettava
säännökset, joiden nojalla komissio voi keskeyttää ne kuukausi- tai välimaksut,
joiden osalta ei ole lähetetty ajoissa asianmukaisia tilastotietoja. (28)
Jotta maataloustukirahaston ja maaseuturahaston
varat voitaisiin käyttää uudelleen, tarvitaan säännöt tiettyjen määrien
jakamista varten. Asetuksessa (EY) N:o 1290/2005 olevaa luetteloa olisi
täydennettävä lisäämällä siihen maataloustukirahaston menojen osalta myöhässä
maksettuihin tukiin sekä tilien tarkastamiseen ja hyväksymiseen liittyvät
määrät. Myös yhteisen maatalouspolitiikan yhteydessä annettujen vakuuksien,
vakuustalletusten tai takuiden jaosta ja menettämisestä 20 päivänä helmikuuta 1978
annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 352/78[19] vahvistetaan säännöt
menetettyihin vakuuksiin perustuvien varojen määränpäästä. Kyseiset säännökset
olisi yhdenmukaistettava ja yhdistettävä voimassa oleviin käyttötarkoitukseensa
sidottuja tuloja koskeviin säännöksiin. Sen vuoksi asetus (ETY) N:o 352/78
olisi kumottava. (29)
Yhteistä maatalouspolitiikkaa koskevista
tiedotustoimista 17 päivänä huhtikuuta 2000 annetussa neuvoston asetuksessa
(EY) N:o 814/2000[20]
ja sen täytäntöönpanosäännöissä määritellään yhteiseen maatalouspolitiikkaan
liittyvät tiedotustoimenpiteet, jotka voidaan rahoittaa asetuksen (EY) N:o 1290/2005
5 artiklan c alakohdan nojalla. Asetukseen (EY) N:o 814/2000 sisältyy luettelo
kyseisistä toimenpiteistä ja niiden tavoitteista, ja siinä vahvistetaan säännöt
toimenpiteiden rahoitusta ja asianomaisten hankkeiden toteutusta varten.
Mainitun asetuksen antamisen jälkeen on hyväksytty avustuksia ja julkisia
hankintoja koskevat säännöt asetuksella (EU) N:o xxx/xxx [FR].
Yksinkertaisuuden ja yhtenäisyyden vuoksi asetus (EY) N:o 814/2000 olisi
kumottava säilyttäen kuitenkin säännökset, jotka koskevat erityisesti
rahoitettavien toimenpiteiden tavoitteita ja lajeja. Näiden toimenpiteiden
yhteydessä olisi myös otettava huomioon tarve varmistaa suurelle yleisölle
suunnattu tiedottaminen nykyistä paremmin ja komission aloitteesta
toteutettavien tiedotustoimien suurempi synergia sekä taata se, että unionin
poliittisista prioriteeteista tiedotetaan tehokkaasti. Sen vuoksi mukaan olisi
luettava myös yhteisen maatalouspolitiikan kannalta merkitykselliset
toimenpiteet, jotka liittyvät komission tiedonannossa Euroopan parlamentille,
neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle
”Eurooppa 2020 ‑strategiaa tukeva talousarvio – Osa II: Politiikan alat”[21] tarkoitettuun toimielinten
tiedotustoimintaan. (30)
Yhteisen maatalouspolitiikan puitteissa
toteutettavien toimenpiteiden ja toimien rahoitus tapahtuu osittain komission
ja jäsenvaltioiden yhteisen hallinnoinnin kautta. Varmistaakseen unionin
varojen moitteettoman hoidon komissio olisi tehtävä tarkastuksia
selvittääkseen, kuinka maksatuksista vastaavat jäsenvaltioiden viranomaiset
hallinnoivat rahastoja. On syytä määritellä komission tekemien tarkastusten
luonne, vahvistaa komission vastuuseen talousarvion toteuttamisessa liittyvät
edellytykset sekä selkeyttää jäsenvaltioiden yhteistyövelvoitteet. (31)
Jotta komissio voisi täyttää velvollisuutensa ja
varmistua unionin menoja koskevien hallinto- ja valvontajärjestelmien
olemassaolosta ja moitteettomasta toiminnasta jäsenvaltioissa, olisi
jäsenvaltioiden itsensä suorittamista tarkastuksista riippumatta säädettävä
komission valtuuttamien henkilöiden suorittamista tarkastuksista ja siitä, että
näiden olisi voitava pyytää jäsenvaltioilta apua työhönsä. (32)
Komissiolle toimitettavien tietojen tuottamisessa
olisi käytettävä tietotekniikkaa mahdollisimman paljon. Tarkastuksia tehdessään
komission olisi saatava välittömästi käyttöönsä kaikki menoja koskevat tiedot
sekä paperiversiona että sähköisessä muodossa. (33)
Hyväksyttyjen maksajavirastojen ja unionin
talousarvion välisen yhteyden vahvistamiseksi komission olisi tarkastettava ja
hyväksyttävä maksajavirastojen tilit vuosittain. Tilien tarkastamista ja
hyväksymistä koskevan päätöksen tulisi koskea toimitettujen tilinpäätösten
täydellisyyttä, täsmällisyyttä ja todenperäisyyttä mutta ei sitä, ovatko menot
yhdenmukaisia unionin lainsäädännön kanssa. (34)
Koska komissio on Euroopan unionista tehdyn
sopimuksen 17 artiklan mukaisesti vastuussa unionin lainsäädännön
moitteettomasta soveltamisesta, sen on päätettävä, ovatko jäsenvaltioiden toteuttamat
menot unionin lainsäädännön mukaisia. Jäsenvaltioille on annettava oikeus
perustella maksupäätöksensä ja käyttää sovittelumenettelyä, jos niiden ja
komission välillä ei päästä yhteisymmärrykseen. Jotta jäsenvaltioilla olisi
aiemmin toteutuneiden menojen osalta oikeudelliset ja taloudelliset takeet,
komissiolle olisi vahvistettava enimmäisaika, jonka kuluessa se voi päättää
sääntöjen noudattamatta jättämisen taloudellisista seurauksista.
Maaseuturahaston yhteydessä sääntöjenmukaisuuden tarkastusmenettelyn olisi
oltava asetuksen (EU) N:o CR/xxx 2 osassa vahvistettujen komission tekemiä
rahoitusoikaisuja koskevien säännösten mukainen. (35)
Maataloustukirahaston osalta takaisin perityt
määrät olisi maksettava takaisin rahastoon, jos meno ei ole unionin lainsäädännön
mukainen eikä tukioikeutta ole. Olisi säädettävä taloudellisen vastuun
järjestelmästä, jota sovelletaan sääntöjenvastaisuuksiin, jos määriä ole peritä
kokonaisuudessaan takaisin. Tältä osin olisi otettava käyttöön menettely, jonka
avulla komissio voi suojata unionin talousarvioon liittyvät edut päättämällä
veloittaa jäsenvaltiolta sääntöjenvastaisuuksien vuoksi menetetyt määrät, joita
ei ole peritty takaisin kohtuullisen määräajan kuluessa. Sääntöjä olisi
sovellettava kaikkiin määriin, joita ei ole vielä peritty takaisin tämän
asetuksen tullessa voimaan. Tietyissä jäsenvaltion laiminlyöntiä koskevissa
tapauksissa on perusteltua veloittaa asianomaiselta jäsenvaltiolta koko määrä.
Samoja sääntöjä olisi sovellettava maaseuturahastoon, kuitenkin niin, että
sääntöjenvastaisuuksien vuoksi takaisin perittyjen tai peruutettujen määrien
olisi oltava käytettävissä kyseessä olevan jäsenvaltion hyväksyttyihin
maaseudun kehittämisohjelmiin, koska varat on myönnetty tuolle jäsenvaltiolle.
Olisi myös annettava säännökset jäsenvaltioiden raportointivelvoitteesta. (36)
Jäsenvaltioiden käyttämät takaisinperintämenettelyt
voivat johtaa siihen, että takaisinperintä viivästyy useammalla vuodella ilman
takeita onnistumisesta. Näiden menettelyjen kustannukset voivat lisäksi olla
suhteettomia takaisin perittyihin tai mahdollisesti takaisin perittäviin
määriin nähden. Sen vuoksi tietyissä tapauksissa olisi sallittava, että
jäsenvaltiot keskeyttävät takaisinperintämenettelyn. (37)
Jäsenvaltioiden olisi unionin taloudellisten etujen
suojaamiseksi toteutettava toimenpiteitä varmistuakseen siitä, että
maataloustukirahastosta ja maaseuturahastoista rahoitetut toimet toteutetaan
asianmukaisesti. Jäsenvaltioiden on myös estettävä, havaittava ja
tosiasiallisesti käsiteltävä sääntöjenvastaisuudet ja velvoitteiden
noudattamatta jättämiset, joihin tuensaajat ovat syyllistyneet. Tätä varten
sovelletaan Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 18 päivänä
joulukuuta 1995 annettua neuvoston asetusta (EY, Euratom) N:o 2988/95[22]. (38)
Tukiin sovellettavien tarkastusten, peruutusten,
vähennysten tai poissulkemisten yleisiä periaatteita sekä seuraamusten
määräämistä koskevia säännöksiä sisältyy maatalouden eri alakohtaisiin
asetuksiin. Nämä säännöt olisi koottava samaan horisontaaliseen oikeudelliseen
kehykseen. Niiden olisi katettava hallinnollisia tarkastuksia ja paikalla
tehtäviä tarkastuksia koskevat jäsenvaltioiden velvoitteet, takaisinperintää
koskevat säännöt sekä tukien vähennykset ja tuen ulkopuolelle sulkemiset. Olisi
myös annettava säännöt sellaisten velvoitteiden tarkastuksista, joilla ei
välttämättä ole yhteyttä tukien maksuun. (39)
Alakohtaisen maatalouslainsäädännön eri
säännöksissä edellytetään vakuuksien asettamista turvaamaan maksettavan määrän
suorittaminen tilanteissa, joissa velvoitetta ei noudateta. Kaikkiin näihin
säännöksiin olisi sovellettava yhtä horisontaalista sääntöä, jotta vakuuksille
saataisiin nykyistä vankemmat puitteet. (40)
Jäsenvaltioiden olisi sovellettava yhdennettyä
hallinto- ja valvontajärjestelmää tiettyihin tukiin, joista säädetään
asetuksessa (EU) N:o xxx/xxx [DP] ja Euroopan maaseudun kehittämisen
maatalousrahaston (maaseuturahasto) tuesta maaseudun kehittämiseen […]
annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o RD/xxx[23]. Unionin tuen vaikuttavuuden ja
seurannan parantamiseksi jäsenvaltiot olisi valtuutettava käyttämään
yhdennettyä järjestelmää myös unionin muiden tukiohjelmien yhteydessä. (41)
Yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän
keskeiset osat, erityisesti sähköistä tietokantaa, viljelylohkojen tunnistusjärjestelmää,
tukihakemuksia tai maksupyyntöjä sekä tukioikeuksien yksilöimis- ja
rekisteröintijärjestelmää koskevat säännökset olisi säilytettävä. (42)
Toimivaltaisten kansallisten viranomaisten olisi
maksettava ne unionin tukijärjestelmien mukaiset tuet, joihin sovelletaan
yhdennettyä järjestelmää, täysimääräisinä tuensaajille asetettujen määräaikojen
kuluessa, jollei tässä asetuksessa säädetyistä tuen vähennyksistä muuta johdu.
Suorien tukien hallinnoinnin joustavuuden parantamiseksi jäsenvaltioiden olisi
saatava maksaa yhdennetyn järjestelmän kattamat tuet kahdessa vuosierässä. (43)
Maksujen saajana tai suorittajana olevien yritysten
kaupallisten asiakirjojen tarkastaminen voi olla erittäin tehokas tapa valvoa
maataloustukirahaston rahoitusjärjestelmään kuuluvia toimia. Kaupallisten
asiakirjojen tarkastamista koskevat säännökset annetaan Euroopan maatalouden
tukirahaston rahoitusjärjestelmään kuuluviin toimenpiteisiin kohdistuvista
jäsenvaltioiden suorittamista tarkastuksista 26 päivänä toukokuuta annetussa 2008
neuvoston asetuksessa (EY) N:o 485/2008[24].
Kyseinen tarkastus täydentää jäsenvaltioiden jo tekemiä muita tarkastuksia.
Tämä asetus ei vaikuta niihin tarkastuksista annettuihin kansallisiin
säännöksiin ja määräyksiin, joiden soveltamisala on laajempi kuin tämän
asetuksen säännösten. (44)
Asetuksen (EY) N:o 485/2008 mukaisesti
jäsenvaltioiden edellytetään toteuttavan toimenpiteitä unionin talousarvion
taloudellisten etujen suojaamisen varmistamiseksi, erityisesti
maataloustukirahastosta toteutettavien toimien tosiasiallisen toteuttamisen ja
sääntöjenmukaisuuden tarkistamiseksi. Selkeyden ja järkeistämisen vuoksi asiaa
koskevat säännökset olisi yhdistettävä ja sisällytettävä samaan säädökseen. Sen
vuoksi asetus (EY) N:o 485/2008 olisi kumottava. (45)
Kyseisen tarkastuksen perustana olevat asiakirjat
olisi valittava siten, että tarkastus voidaan suorittaa kattavasti.
Tarkastettavat yritykset olisi valittava ottaen huomioon erityisesti yritysten
vastuulla toteutettujen toimien luonne sekä maksujen saajana tai suorittajana
olevien yritysten aloittainen jakautuminen yrityksillä maataloustukirahaston
rahoitusjärjestelmässä olevan taloudellisen merkityksen mukaisesti. (46)
Olisi määriteltävä tarkastuksista vastaavien
virkamiesten toimivalta sekä yritysten velvoite antaa kaupalliset asiakirjat
heidän saatavilleen määritellyksi ajaksi ja toimittaa heille heidän pyytämänsä
tiedot. Olisi annettava säännökset, joiden nojalla kaupalliset asiakirjat
voidaan ottaa haltuun tietyissä tilanteissa. (47)
Maatalouskaupan kansainvälinen rakenne huomioon
ottaen ja sisämarkkinoiden toiminnan kannalta on tarpeen organisoida yhteistyö
jäsenvaltioiden välille. On myös tarpeen perustaa unionin tasolla keskitetty
asiakirjajärjestelmä, joka koskee kolmansiin maihin sijoittautuneita, maksun
saajina tai suorittajina olevia yrityksiä. (48)
Vaikka jäsenvaltioiden tehtävänä on vahvistaa itse
omat tarkastusohjelmansa, on välttämätöntä, että niistä ilmoitetaan
komissiolle, jotta se voi hoitaa valvonta- ja koordinointitehtävänsä sen
varmistamiseksi, että ohjelmat hyväksytään tarkoituksenmukaisten
arviointiperusteiden mukaisesti ja tarkastus kohdennetaan aloille tai
yrityksiin, joihin liittyy suuri petosriski. (49)
Jokaisella jäsenvaltiolla olisi oltava erityinen
viranomaisyksikkö, joka vastaa tässä asetuksessa säädetyn kaupallisten
asiakirjojen tarkastuksen seurannasta tai koordinoinnista. Näiden
erityisyksiköiden olisi oltava organisatorisesti riippumattomia viranomaisista,
jotka tekevät tarkastuksen ennen maksujen suorittamista. Tarkastusten
yhteydessä kerättäviin tietoihin olisi sovellettava salassapitovelvollisuutta. (50)
Yhteisen maatalouspolitiikan suoria
tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden
tukijärjestelmistä sekä asetusten (ETY) N:o 2019/93, (EY) N:o 1452/2001, (EY)
N:o 1453/2001, (EY) N:o 1454/2001, (EY) N:o 1868/94, (EY) N:o 1251/1999, (EY)
N:o 1254/1999, (EY) N:o 1673/2000, (ETY) N:o 2358/71, (EY) N:o 1254/1999 ja
(EY) N:o 2529/2001 muuttamisesta 29 päivänä syyskuuta 2003 annetussa neuvoston
asetuksessa (EY) N:o 1782/2003[25],
joka on korvattu asetuksella (EY) N:o 73/2009, vahvistetaan periaate, jonka
mukaan yhteisen maatalouspolitiikan puitteissa joidenkin tukien maksaminen
kokonaisuudessaan tuensaajille olisi kytkettävä maan hoitoa, maataloustuotantoa
ja maataloustoimintaa koskevien sääntöjen noudattamiseen. Periaate on sittemmin
otettu huomioon Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston
(maaseuturahaston) tuesta maaseudun kehittämiseen 20 päivänä syyskuuta 2005
annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1698/2005[26] ja maatalouden yhteisestä
markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista
erityissäännöksistä 22 päivänä lokakuuta 2007 annetussa neuvoston asetuksessa
(EY) N:o 1234/2007[27]
(yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus). Tämän niin kutsutun
täydentävien ehtojen järjestelmän mukaan jäsenvaltioiden edellytetään
soveltavan seuraamuksia kaikkea yhteisen maatalouspolitiikan puitteissa
saatavaa tukea tai sen osaa koskevien vähennysten tai tuen ulkopuolelle
jättämisten muodossa. (51)
Täydentävien ehtojen järjestelmällä yhteiseen
maatalouspolitiikkaan sisällytetään ympäristöä, ilmastonmuutosta, maan hyvää
maatalous- ja ympäristökuntoa, kansanterveyttä, eläinten terveyttä, kasvien
terveyttä ja eläinten hyvinvointia koskevat perusvaatimukset. Tämän kytköksen
tarkoituksena on edistää kestävää maataloutta tekemällä tuensaajat
tietoisemmiksi kyseisten perusvaatimusten noudattamisen välttämättömyydestä.
Pyrkimyksenä on myös saada yhteinen maatalouspolitiikka vastaamaan nykyistä
paremmin yhteiskunnan odotuksia lisäämällä sen yhdenmukaisuutta ympäristöä,
kansanterveyttä, eläinten terveyttä, kasvien terveyttä ja eläinten hyvinvointia
koskevien politiikkojen kanssa. (52)
Täydentävien ehtojen järjestelmä on erottamaton osa
yhteistä maatalouspolitiikkaa, ja tämän vuoksi se olisi säilytettävä.
Järjestelmän soveltamisalaa, johon nykyisellään kuuluvat lakisääteisten
hoitovaatimusten ja maan hyvää maatalous- ja ympäristökuntoa koskevien toimenpidevaatimusten
erilliset luettelot, olisi järkeistettävä johdonmukaisuuden varmistamiseksi ja
näkyvyyden parantamiseksi. Tätä varten lakisääteiset hoitovaatimukset ja maan
hyvää maatalous- ja ympäristökuntoa koskevat toimenpidevaatimukset olisi
koottava yhdeksi luetteloksi ja ryhmiteltävä alojen ja aiheiden mukaan. Kokemus
on kuitenkin osoittanut, että jotkin täydentävien ehtojen vaatimukset eivät
liity riittävällä tavalla maataloustoimintaan tai tilan maa-alaan tai ne
liittyvät pikemminkin kansallisiin viranomaisiin kuin tuensaajiin. Sen vuoksi
on aiheellista mukauttaa täydentävien ehtojen soveltamisalaa tältä osin. Lisäksi
olisi annettava säännökset pysyvän nurmen säilyttämisestä vuosina 2014 ja 2015. (53)
Jäsenvaltioiden olisi pantava lakisääteiset
hoitovaatimukset täytäntöön kaikilta osin, jotta ne voitaisiin ottaa
tosiasiallisesti käyttöön tilatasolla, ja taattava viljelijöiden tasavertainen
kohtelu. (54)
Yhteisön vesipolitiikan puitteista 23 päivänä
lokakuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/60/EY[28] osalta täydentäviä ehtoja
koskevat säännökset voidaan ottaa käyttöön vasta sitten, kun kaikki
jäsenvaltiot ovat panneet ne täytäntöön kokonaisuudessaan ja vahvistaneet
viljelijöitä koskevat selkeät velvoitteet. Direktiivin mukaan vaatimuksia on
sovellettava tilatasolla viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2013. (55)
Yhteisön politiikan puitteista torjunta-aineiden
kestävän käytön aikaansaamiseksi 21 päivänä lokakuuta 2009 annetun Euroopan
parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/128/EY[29] säännökset voidaan ottaa
käyttöön vasta sitten, kun kaikki jäsenvaltiot ovat panneet ne täytäntöön
kokonaisuudessaan ja vahvistaneet viljelijöitä koskevat selkeät velvoitteet.
Direktiivin mukaan vaatimuksia aletaan soveltaa tilatasolla asteittain
aikataulun mukaisesti, ja erityisesti integroidun torjunnan yleisiä
periaatteita sovelletaan viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2014. (56)
Pohjaveden suojelemisesta tiettyjen vaarallisten
aineiden aiheuttamalta pilaantumiselta 17 päivänä joulukuuta 1979 annettu
neuvoston direktiivi 80/68/ETY[30]
olisi direktiivin 2000/60/EY 22 artiklan mukaisesti kumottava 23 päivänä
joulukuuta 2013. Pohjaveteen liittyviä täydentäviä ehtoja koskevien sääntöjen
säilyttämiseksi olisi ennen direktiivin 2000/60/EY sisällyttämistä täydentäviin
ehtoihin aiheellista mukauttaa täydentävien ehtojen soveltamisalaa ja
määritellä hyvää maatalous- ja ympäristökuntoa koskeva toimenpidevaatimus,
johon sisältyvät direktiivin 80/68/ETY 4 ja 5 artiklan vaatimukset. (57)
Täydentävien ehtojen järjestelmä merkitsee joitakin
rajoitteita sekä tuensaajille että kansallisille hallinnoille, sillä ne
edellyttävät kirjanpitoa, tarkastusten suorittamista ja tarvittaessa
seuraamusten soveltamista. Seuraamusten olisi oltava tehokkaita, oikeasuhteisia
ja varoittavia. Tällaiset seuraamukset eivät saisi vaikuttaa unionin tai
kansallisen lainsäädännön muiden säännösten nojalla vahvistaviin seuraamuksiin.
Yhtenäisyyden vuoksi on syytä yhdistää asiaa koskevat unionin säännökset yhteen
säädökseen. Jos asetuksen (EU) N:o xxx/xxx [DP] V osastossa tarkoitettuun
pienviljelijäjärjestelmään osallistuvat viljelijät pidettäisiin täydentävien
ehtojen järjestelmässä, tarvittava panostus voisi olla suurempi kuin
saavutettava hyöty. Yksinkertaisuuden vuoksi nämä viljelijät olisi sen vuoksi
vapautettava täydentävien ehtojen noudattamisesta ja erityisesti sen
valvontajärjestelmään kuulumisesta ja täydentäviin ehtoihin liittyvien
seuraamusten uhasta. Vapautus ei kuitenkaan saisi vaikuttaa sovellettavien
alakohtaisen lainsäädännön säännösten noudattamista koskevaan velvoitteeseen ja
mahdollisuuteen joutua tarkastetuksi ja seuraamusten kohteeksi tämän
lainsäädännön nojalla. (58)
Asetuksessa (EY) N:o 1782/2003 vahvistettiin hyvän
maatalouden ja ympäristön vaatimusta koskeva kehys, jonka puitteissa
jäsenvaltioiden on määrä hyväksyä kansalliset toimenpidevaatimukset ottaen
huomioon kyseisten alueiden erityispiirteet, kuten maaperä- ja ilmasto-olot,
käytössä olevat viljelyjärjestelmät (maan käyttö, viljelykierto,
viljelykäytännöt) ja tilarakenteet. Maan hyvää maatalous- ja ympäristökuntoa
koskevilla toimenpidevaatimuksilla pyritään estämään eroosiota, säilyttämään
maan orgaaninen aines ja maan rakenne, varmistamaan maan hoidon vähimmäistaso,
välttämään elinympäristöjen heikkeneminen sekä suojelemaan vesistöjä ja
varmistamaan vesihuolto. Tässä asetuksessa säädetyn täydentävien ehtojen
laajemman soveltamisalan olisi sen vuoksi muodostettava kehys, jonka
perusteella jäsenvaltioiden olisi hyväksyttävä hyvää maatalous- ja
ympäristökuntoa koskevat kansalliset toimenpidevaatimukset. Unionin kehykseen
olisi myös sisällyttävä säännöt veteen, maaperään, hiilivarastoihin, luonnon
monimuotoisuuteen ja maisemaan liittyvien kysymysten hoitamiseksi nykyistä
paremmin sekä maan hoidon vähimmäistasoa koskevat säännöt. (59)
Tuensaajien on tiedettävä selvästi, mitä
täydentävien ehtojen sääntöjä heidän on noudatettava. Tätä varten
jäsenvaltioiden on ilmoitettava kaikista täydentävien ehtojen sääntöihin
sisältyvistä hoito- ja toimenpidevaatimuksista tyhjentävällä, ymmärrettävällä
ja selittävällä tavalla, mahdollisuuksien mukaan myös sähköisesti. (60)
Täydentävien ehtojen tosiasiallinen täytäntöönpano
edellyttää tarkastuksia, joilla voidaan varmistua siitä, että tuensaajat
täyttävät velvoitteensa. Jos jäsenvaltio päättää hyödyntää mahdollisuutta
jättää soveltamatta tuen vähennystä tai tuen ulkopuolelle jättämistä, kun
kyseinen määrä on alle 100 euroa, toimivaltaisen valvontaviranomaisen olisi
seuraavana vuonna tarkistettava tuensaajia koskevan otoksen osalta, että
todettu vaatimusten noudattamatta jättäminen on korjattu. (61)
Jotta voitaisiin varmistaa komission ja
jäsenvaltioiden välisen yhteistyön sujuminen yhteisen maatalouspolitiikan
menojen rahoittamisen osalta ja erityisesti jotta komissio voisi seurata
jäsenvaltioiden varainhoitoa sekä tarkastaa ja hyväksyä hyväksyttyjen
maksajavirastojen tilit, jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle tietyt
tiedot tai säilytettävä ne komission saatavilla. (62)
Komissiolle toimitettavien tietojen kokoamiseksi ja
jotta komissiolla olisi mahdollisuus saada välittömästi käyttöönsä kaikki
menoja koskevat tiedot sekä paperimuodossa että sähköisesti, olisi tietojen
esittämistä ja toimittamista varten vahvistettava asianmukaiset säännöt, myös
määräaikoja koskevat säännöt. (63)
Koska kansallisten valvontajärjestelmien
soveltamisen ja sääntöjenmukaisuutta koskevien tarkastusten yhteydessä
saatetaan käsitellä henkilötietoja tai liikesalaisuuksia, jäsenvaltioiden ja
komission olisi taattava näissä yhteyksissä saatujen tietojen
luottamuksellisuus. (64)
Unionin varojen moitteettoman varainhoidon
varmistamiseksi ja oikeudenmukaisuuden toteutumiseksi sekä jäsenvaltioiden että
viljelijöiden osalta olisi vahvistettava euron käyttöä koskevat säännöt. (65)
Kansallisia valuuttoja koskevaan euron
valuuttakurssiin saattaa tulla muutoksia toimen toteuttamisen aikana. Sen
vuoksi kyseessä oleviin määriin sovellettava valuuttakurssi olisi määrättävä
ottaen huomioon määräytymisperuste, jolla toimen taloudellinen tavoite
saavutetaan. Käytettävän valuuttakurssin on siis oltava sen päivän kurssi,
jolta määräytymisperuste otetaan huomioon. On tarpeen täsmentää kyseinen
määräytymisperuste tai jättää se käyttämättä ottaen huomioon tietyt perusteet
ja erityisesti valuuttamuutosten nopeus. Kyseiset säännöt vahvistetaan
maatalouden euromääräisestä valuuttajärjestelmästä 15 päivänä joulukuuta 1998
annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2799/98[31], ja niillä täydennetään
asetuksen (EY) N:o 1290/2005 vastaavia säännöksiä. Selkeyden ja järkeistämisen
vuoksi asiaa koskevat säännökset olisi yhdistettävä ja sisällytettävä samaan
säädökseen. Sen vuoksi asetus (EY) N:o 2799/98 olisi kumottava. (66)
Olisi laadittava erityissäännöt rahatalouden
poikkeuksellisia tilanteita varten, joita saattaa syntyä unionin sisällä ja
maailmanmarkkinoilla ja joihin on reagoitava viipymättä yhteiseen
maatalouspolitiikkaan sisältyvien järjestelyjen turvaamiseksi. (67)
Jäsenvaltioiden, jotka eivät ole ottaneet euroa
käyttöön, olisi voitava suorittaa maksut yhteistä maatalouspolitiikkaa
koskevasta lainsäädännöstä johtuvia menoja varten mieluummin euroina kuin
kansallisena valuuttana. Tarvitaan erityissäännöt, joilla varmistetaan, että
tämä mahdollisuus ei aiheuta perusteetonta hyötyä maksun suorittajille tai
vastaanottajille. (68)
Jokaista yhteisen maatalouspolitiikan mukaisesti
toteutettavaa toimenpidettä olisi seurattava ja se olisi arvioitava
toimenpiteen laadun parantamiseksi ja tulosten esittelemiseksi. Tässä
yhteydessä olisi vahvistettava luettelo indikaattoreista, ja komission olisi
arvioitava yhteisen maatalouspolitiikan vaikutuksia suhteessa politiikan
tavoitteisiin. Komission olisi luotava yhteinen seuranta- ja arviointikehys
varmistaen muun muassa se, että asiaa koskevat tiedot, myös jäsenvaltioilta
saatavat tiedot, ovat käytettävissä oikeaan aikaan. Näin tehdessään sen olisi
otettava huomioon tiedon tarpeet sekä mahdollisten tietolähteiden väliset
synergiat. Komission tiedonannossa Euroopan parlamentille, neuvostolle,
Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle ”Eurooppa 2020 ‑strategiaa
tukeva talousarvio – Osa II” todetaan, että ilmastoasioihin liittyvien
menojen osuus unionin talousarviosta nousee todennäköisesti vähintään 20
prosenttiin, mihin vaikuttavat myös eri politiikan aloilta tulevat
rahoitusosuudet. Komission olisi sen vuoksi voitava arvioida yhteisen
maatalouspolitiikan puitteissa annettavan unionin tuen vaikutuksia
ilmastotavoitteiden kannalta. (69)
Yksilöiden suojelua henkilötietojen käsittelyssä ja
näiden tietojen vapaata liikkuvuutta koskevaa unionin lainsäädäntöä,
erityisesti yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden
tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annettua Euroopan
parlamentin ja neuvoston direktiiviä 95/46/EY[32]
ja yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa
henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18
päivänä joulukuuta 2000 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta
(EY) N:o 45/2001[33]
sovelletaan. (70)
Yhdistetyissä asioissa C-92/09 ja 93/09[34] antamassa tuomiossa Euroopan
unionin tuomioistuin totesi pätemättömiksi asetuksen (EY) N:o 1290/2005
säännökset, jotka koskevat jäsenvaltioiden velvoitetta julkaista luonnollisten
henkilöiden, jotka ovat Euroopan maatalousrahastojen tuensaajia, tietoja. Koska
on luonnollisten henkilöiden etu, että heidän henkilötietojaan suojataan, ja
niiden erilaisten tavoitteiden yhteensovittamiseksi, jotka ovat neuvoston
asetuksen (EY) N:o 1290/2005 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista
säännöistä Euroopan maatalouden tukirahaston (maataloustukirahaston) ja
Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) varoja
saavia tuensaajia koskevien tietojen julkaisemisen osalta annetussa komission
asetuksessa (EY) N:o 259/2008[35]
säädetyn rahastojen tuensaajia koskevien tietojen julkaisemista koskevan
velvoitteen taustalla, kyseistä asetusta on muutettu, jotta voitiin säätää
nimenomaisesti, ettei kyseistä velvoitetta sovelleta luonnollisiin henkilöihin.
Kun Euroopan parlamentti ja neuvosto antavat uudet säännöt ottaen huomioon
tuomioistuimen esittämän vastalauseen, olisi ensin laadittava seikkaperäinen
analyysi ja arvio, jotta löydettäisiin soveltuvin tapa sovittaa yhteen
henkilötietojen suojaa koskeva tuensaajien oikeus ja tarvittava avoimuus. Niin
kauan kuin tätä analyysiä ja arviota ei ole tehty, olisi pidettävä voimassa
nykyiset Euroopan maatalousrahastojen tuensaajia koskevien tietojen
julkaisemista koskevat säännökset. (71)
Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen
yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä
täytäntöönpanovaltaa. Tätä valtaa olisi käytettävä yleisistä säännöistä ja
periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission
täytäntöönpanovallan käyttöä, 16 päivänä helmikuuta 2011 annetun Euroopan
parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 mukaisesti[36]. (72)
Tiettyjä täytäntöönpanosäädöksiä hyväksyttäessä
olisi käytettävä neuvoa-antavaa menettelyä. Mitä tulee
täytäntöönpanosäädöksiin, joissa säädetään määrien laskemisesta komission
toimesta, neuvoa-antava menettely antaa komissiolle mahdollisuuden täyttää
talousarvion hoitoa koskevan tehtävänsä, ja sen avulla pyritään lisäämään
tehokkuutta, ennustettavuutta ja nopeutta määräajat ja talousarviomenettelyt
huomioon ottaen. Mitä tulee täytäntöönpanosäädöksiin jäsenvaltioille
suoritettavien maksujen ja tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyn
yhteydessä, neuvoa-antava menettely antaa komissiolle mahdollisuuden täyttää
talousarvion hoitoa koskevan tehtävänsä ja tarkastaa kansallisten
maksajavirastojen tilinpäätöksen hyväksymistä varten tai, jos menoa ei
toteutettu unionin sääntöjen mukaisesti, sulkea tällainen meno unionin
rahoituksen ulkopuolelle. Muissa tapauksissa täytäntöönpanosäädökset olisi
hyväksyttävä tarkastelumenettelyä käyttäen. (73)
Lisäksi komissiolla olisi oltava valta toteuttaa
tiettyjä hallinto- tai johtotehtäviä, erityisesti maataloustukirahaston menoja
varten käytettävissä olevan nettomäärän vahvistamisen yhteydessä. Asetusta (EU)
N:o 182/2011 ei sovelleta tällaiseen toimivallan siirtoon. (74)
Siirtyminen tällä asetuksella kumottavan asetuksen
säännöksistä tämän asetuksen säännöksiin saattaa aiheuttaa käytännön ongelmia
tai erityisongelmia. Tällaisten mahdollisten ongelmien käsittelemiseksi olisi
annettava säännökset siitä, että komissio voi toteuttaa tarvittavat
asianmukaisesti perustellut toimenpiteet. (75)
Koska tämän asetuksen nojalla rahoitettavien
maaseudun kehittämisohjelmien ohjelmakausi alkaa 1 päivänä tammikuuta 2014,
tätä asetusta olisi sovellettava mainitusta päivästä alkaen. Tiettyjä,
erityisesti varojen hoitoon liittyviä säännöksiä olisi kuitenkin sovellettava
aikaisemmasta päivämäärästä, joka on varainhoitovuoden ensimmäinen päivä, OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN: SISÄLLYSLUETTELO PERUSTELUT............................................................................................................................. 2 1........... EHDOTUKSEN TAUSTA............................................................................................ 2 2........... INTRESSITAHOJEN KUULEMINEN JA
VAIKUTUSTEN ARVIOINTI.................. 4 3........... EHDOTUKSEN OIKEUDELLINEN SISÄLTÖ........................................................... 6 4........... TALOUSARVIOVAIKUTUKSET............................................................................... 8 EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS yhteisen
maatalouspolitiikan rahoituksesta, hallinnoinnista ja seurannasta................................................................................................................................... 9 I OSASTO SOVELTAMISALA JA MÄÄRITELMÄT............................................................. 27 II OSASTO MAATALOUSRAHASTOJA KOSKEVAT YLEISET
SÄÄNNÖKSET.............. 28 I luku Maatalousrahastot............................................................................................................. 28 II luku Maksajavirastot ja muut elimet.......................................................................................... 30 III OSASTO MAATILOJEN NEUVONTAJÄRJESTELMÄ.................................................... 33 IV OSASTO RAHASTOJEN VARAINHOITO........................................................................ 35 I luku MAATALOUSTUKIRAHASTO..................................................................................... 35 1 jakso Menojen rahoitus............................................................................................................ 35 2 jakso Budjettikuri..................................................................................................................... 37 II luku Maaseuturahasto.............................................................................................................. 40 1 jakso Maaseuturahastoa koskevat yleiset
säännökset................................................................ 40 2 jakso Maaseudun kehittämisohjelmien rahoitus.......................................................................... 41 3 jakso Rahoitusosuus maaseudun
kehittämisohjelmiin.................................................................. 41 4 jakso Innovatiivisesta paikallisesta
yhteistyöstä annettavan palkinnon rahoitus............................. 45 III luku Yhteiset säännökset........................................................................................................ 46 IV luku Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen............................................................................... 51 I jakso Yleiset säännökset........................................................................................................... 51 II jakso Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen.............................................................................. 53 III jakso Sääntöjenvastaisuudet................................................................................................... 55 V OSASTO VALVONTAJÄRJESTELMÄT JA SEURAAMUKSET....................................... 58 I luku Yleiset säännöt.................................................................................................................. 58 II luku Yhdennetty hallinto- ja
valvontajärjestelmä........................................................................ 63 III luku Toimien tarkastukset....................................................................................................... 68 IV luku Tarkastuksia koskevat muut säännökset.......................................................................... 74 VI OSASTO TÄYDENTÄVÄT EHDOT.................................................................................. 76 I luku Soveltamisala.................................................................................................................... 76 II luku Valvontajärjestelmä ja seuraamukset
täydentävien ehtojen yhteydessä............................... 78 VII OSASTO YHTEISET SÄÄNNÖKSET.............................................................................. 82 I luku Tietojen toimittaminen........................................................................................................ 82 II LUKU Euron käyttö................................................................................................................ 84 III LUKU Kertomukset ja arviointi.............................................................................................. 86 VIII OSASTO LOPPUSÄÄNNÖKSET................................................................................... 88 LIITE I....................................................................................................................................... 90 LIITE II...................................................................................................................................... 93 LIITE III.................................................................................................................................... 96 SÄÄDÖSEHDOTUKSEEN LIITTYVÄ RAHOITUSSELVITYS........................................... 101 I OSASTO
SOVELTAMISALA JA MÄÄRITELMÄT 1 artikla
Soveltamisala Tässä asetuksessa
annetaan säännöt seuraavista: (a) yhteisen maatalouspolitiikan mukaisten menojen rahoitus, mukaan
luettuina maaseudun kehittämismenot; (b) maatilojen neuvontajärjestelmä; (c) hallinto- ja valvontajärjestelmät,
jotka jäsenvaltioiden on perustettava; (d) täydentävien ehtojen järjestelmä; (e) tilien tarkastaminen ja
hyväksyminen. 2 artikla
Tässä asetuksessa käytetyt
termit 1. Tässä
asetuksessa sovelletaan asetuksen (EU) N:o xxx/xxx [DP] 4 artiklassa annettuja
’viljelijän’, ’maataloustoiminnan’, ’maatalousmaan’ ja ’tilan’ määritelmiä,
jollei tässä asetuksessa toisin säädetä. Tässä asetuksessa sovelletaan asetuksen (EU) N:o
xxx/xxx [DP] 1 artiklassa tarkoitettua termiä ’suorat tuet’. 2. Tässä asetuksessa
asetuksen (EU) N:o xxx/xxx [DP], asetuksen (EU) N:o xxx/xxx [sCMO] ja asetuksen
(EU) N:o xxx/xxx [RD] yhteydessä käytetyt ’ylivoimainen este’ ja
’poikkeukselliset olosuhteet’ voidaan hyväksyä erityisesti seuraavissa
tilanteissa: (a) tuensaajan kuolema; (b) tuensaajan pitkäaikainen kyvyttömyys
harjoittaa ammattiaan; (c) tilaan merkittävällä tavalla vaikuttava
ankara luonnonmullistus; (d) tilan kotieläinrakennusten tuhoutuminen
onnettomuudessa; (e) eläinkulkutauti, joka vahingoittaa
viljelijän koko karjaa tai osaa siitä; (f) tilan merkittävän osan pakkolunastus,
jos kyseinen pakkolunastus ei ollut ennakoitavissa hakemuksen jättöpäivänä. II OSASTO
MAATALOUSRAHASTOJA KOSKEVAT
YLEISET SÄÄNNÖKSET I luku
Maatalousrahastot 3 artikla
Maatalousmenojen
rahoittamiseen tarkoitetut rahastot 1. Perussopimuksessa
määriteltyjen yhteisen maatalouspolitiikan tavoitteiden saavuttamiseksi
yhteiseen maatalouspolitiikkaan liittyvien eri toimenpiteiden, maaseudun
kehittäminen mukaan luettuna, rahoitus tapahtuu seuraavista: (a) Euroopan maatalouden tukirahasto,
jäljempänä ’maataloustukirahasto’; (b) Euroopan maaseudun kehittämisen
maatalousrahasto, jäljempänä ’maaseuturahasto’. 2. Maataloustukirahasto ja
maaseuturahasto sisältyvät Euroopan unionin yleiseen talousarvioon. 4 artikla
Maataloustukirahaston menot 1. Maataloustukirahasto pannaan
täytäntöön jäsenvaltioiden ja unionin välisen yhteisen hallinnoinnin kautta, ja
siitä rahoitetaan seuraavat, unionin lainsäädännön mukaisesti toteutettavat
menot: (a) maatalousmarkkinoita säätelevät tai
tukevat toimenpiteet; (b) viljelijöille yhteisen
maatalouspolitiikan mukaisesti maksettavat suorat tuet; (c) unionin rahoitusosuus maataloustuotteita koskeviin tiedotus- ja
menekinedistämistoimiin, joita jäsenvaltiot toteuttavat unionin
sisämarkkinoilla ja kolmansissa maissa komission valitsemien, muiden kuin 5
artiklassa tarkoitettujen ohjelmien pohjalta; (d) unionin rahoitusosuus asetuksen (EU) N:o
xxx/xxx [sCMO] 21 artiklassa tarkoitettuun unionin kouluhedelmäjärjestelmään ja
155 artiklassa tarkoitettuihin toimenpiteisiin, jotka liittyvät eläintauteihin
ja kuluttajien luottamuksen menetykseen. 2. Maataloustukirahastosta
rahoitetaan suoraan ja unionin lainsäädännön mukaisesti seuraavat menot: (a) komission
suoraan toteuttamat tai kansainvälisten organisaatioiden kautta toteutetut
maataloustuotteiden menekinedistämistoimet; (b) unionin lainsäädännön mukaisesti toteutetut toimenpiteet maatalouden
geenivarojen säilyttämiseksi, kuvaamiseksi, keräämiseksi ja käyttämiseksi; (c) maatalouden kirjanpidon
tietojärjestelmien käyttöönotto ja ylläpito; (d) maatalouden tiedonkeruujärjestelmät,
joihin kuuluu myös maatilojen rakennetta koskeva tiedonkeruu. 5 artikla
Maaseuturahaston menot Maaseuturahasto pannaan täytäntöön
jäsenvaltioiden ja unionin välisen yhteisen hallinnoinnin kautta, ja siitä
rahoitetaan unionin rahoitusosuus maaseudun kehittämisohjelmiin, jotka
toteutetaan maaseudun kehittämistuesta annetun unionin lainsäädännön
mukaisesti, sekä asetuksen (EU) N:o RD/xxx III osaston IV luvussa tarkoitettuun
innovatiivisesta paikallisesta yhteistyöstä annettavaan palkintoon liittyvät
menot. 6 artikla
Muut menot, tekninen apu
mukaan luettuna Maataloustukirahastosta ja maaseuturahastosta
voidaan rahoittaa suoraan komission aloitteesta ja/tai komission lukuun
yhteisen maatalouspolitiikan täytäntöön panemiseksi tarvittavia valmistelu- ja
seurantatoimia, hallinnollisen ja teknisen avun toimia sekä arviointi- ja
tarkastustoimia. Näihin toimiin
kuuluvat (a)
yhteisen
maatalouspolitiikan analysoimiseksi, hallinnoimiseksi, seuraamiseksi ja
toteuttamiseksi sekä sitä koskevien tietojen vaihtamiseksi tarvittavat
toimenpiteet sekä valvontajärjestelmien ja teknisen ja hallinnollisen avun
täytäntöönpanoon liittyvät toimenpiteet; (b)
tarkastuksissa tarvittavien satelliittikuvien
hankinta komission toimesta 21 artiklan mukaisesti; (c)
komission 22 artiklan mukaisesti toteuttamat
toimenpiteet maatalousresurssien seuraamiseksi kaukokartoitussovellusten
avulla; (d)
toimenpiteet
yhteisen maatalouspolitiikan rahoittamiseen käytettäviä rahastoja koskevaan
tiedottamiseen, yhteenliitettävyyteen, seurantaan ja varainhoidon valvontaan
liittyvien menetelmien ja teknisten välineiden kehittämiseksi ja
ylläpitämiseksi; (e)
yhteistä maatalouspolitiikkaa koskevien
tietojen toimittaminen 47 artiklan mukaisesti; (f)
yhteistä maatalouspolitiikkaa koskevat
selvitykset sekä maataloustukirahastosta ja maaseuturahastosta rahoitettujen
toimenpiteiden arviointi, mukaan luettuna arviointimenetelmien parantaminen ja
käytänteitä koskevien tietojen vaihto; (g)
tarvittaessa yhteisen maatalouspolitiikan
alalla toimivat, neuvoston asetuksen (EY) N:o 58/2003[37] mukaisesti perustetut
toimeenpanovirastot; (h)
maaseudun kehittämisen yhteydessä
toteutettavat tiedon levitykseen, tietämyksen lisäämiseen, yhteistyön
edistämiseen ja kokemusten vaihtoon unionin tasolla liittyvät toimet, mukaan
luettuna asianomaisten toimijoiden verkostoituminen; (i)
tunnusten kehittämiseksi, rekisteröimiseksi
ja suojaamiseksi unionin laatupolitiikan puitteissa ja asianomaisten teollis-
ja tekijänoikeuksien suojaamiseksi tarvittavat toimenpiteet sekä tarvittavat
tietotekniikan uudet sovellukset. II luku
Maksajavirastot ja muut elimet 7 artikla
Maksajavirastojen ja
koordinointielinten
hyväksyminen ja hyväksynnän peruuttaminen 1. Maksajavirastot ovat
jäsenvaltioiden viranomaisia tai elimiä, jotka vastaavat 4 artiklan 1 kohdassa
ja 5 artiklassa tarkoitettujen menojen hallinnoinnista ja valvonnasta. Kyseisten tehtävien täytäntöönpano voidaan tukien
maksua lukuun ottamatta siirtää toiselle. 2. Jäsenvaltiot
hyväksyvät maksajavirastoiksi viranomaisia tai elimiä, jotka täyttävät 8 artiklan
a alakohdassa säädetyt hyväksymisperusteet. Kunkin jäsenvaltion on perustuslakinsa säännökset
huomioon ottaen rajoitettava hyväksyttyjen maksajavirastojensa määrä yhteen
jäsenvaltiota tai tarvittaessa aluetta kohden. Jos jäsenvaltio vahvistaa maksajaviraston
aluetasolla, sen on kuitenkin lisäksi hyväksyttävä kansallisen tason
maksajavirasto sellaisia tukijärjestelmiä varten, joita niiden luonteen
mukaisesti on hallinnoitava kansallisella tasolla. 3. Hyväksytystä maksajavirastosta vastaavan henkilön on laadittava
viimeistään kutakin varainhoitovuotta seuraavan vuoden [helmikuun 1 päivänä]
kyseiseltä vuodelta (a) tilinpäätös omalle maksajavirastolleen
annettujen tehtävien suorittamisesta aiheutuneista menoista ja liittää siihen
tilien tarkastamista ja hyväksymistä varten tarvittavat tiedot 53 artiklan
mukaisesti; (b) hallinnollinen vahvistuslausuma
tilinpäätöstietojen täydellisyydestä, täsmällisyyttä ja todenperäisyyttä,
sisäisten valvontajärjestelmien asianmukaisesta toiminnasta, tilien perustana
olevien toimien laillisuudesta ja sääntöjenmukaisuudesta sekä moitteettoman
varainhoidon periaatteen noudattamisesta; (c) yhteenveto kaikista käytettävissä
olevista tarkastustuloksista mukaan luettuna analyysi järjestelmällisesti tai
usein toistuvista puutteista sekä toteutetuista tai suunnitelluista korjaavista
toimista. 4. Jos
maksajavirastoja hyväksytään enemmän kuin yksi, jäsenvaltion on nimettävä elin,
jäljempänä ’koordinointielin’, jolle se antaa tehtäväksi (a) kerätä komission saataville annettavia
tietoja ja toimittaa ne komissiolle; (b) laatia yhteenvetokertomus, jossa
esitetään kansallisella tasolla yleiskatsaus kaikista 3 kohdan b alakohdassa
tarkoitetuista hallinnollisista vahvistuslausumista sekä niistä annetuista, 9
artiklassa tarkoitetuista tarkastuslausunnoista; (c) varmistaa, että yleisluonteisten
puutteiden korjaamiseksi toteutetaan korjaavia toimenpiteitä ja että
komissiolle tiedotetaan jatkotoimista; (d) edistää unionin sääntöjen yhdenmukaista
soveltamista ja varmistaa se. Koordinointielimen on saatava jäsenvaltiolta
hyväksyntä ensimmäisen alakohdan a alakohdassa tarkoitettujen taloudellisten
tietojen käsittelyyn. 5. Jos hyväksytty maksajavirasto ei enää täytä yhtä tai useampaa 2
kohdassa tarkoitettua hyväksymisperustetta, jäsenvaltion on peruutettava
hyväksyntä, jollei maksajavirasto tee tarvittavia muutoksia ongelman
merkittävyyden mukaan asetetussa määräajassa. 6. Maksajavirastot hallinnoivat vastuulleen kuuluvaan julkiseen
interventioon liittyviä toimia ja varmistavat niiden valvonnan, ja niillä on
kokonaisvastuu näistä toimista. 8 artikla
Komission toimivalta 1. Edellä 7
artiklassa säädetyn järjestelmän moitteettoman toiminnan varmistamiseksi
siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 111 artiklan
mukaisesti seuraavista: (a) maksajavirastojen hyväksynnän
vähimmäisedellytykset, jotka koskevat sisäistä ympäristöä, valvontatoimia,
tiedotusta ja ilmoittamista, ja seurantaa, sekä hyväksynnän myöntämis- ja
peruutusmenettelyn säännöt; (b) maksajavirastojen hyväksynnän valvontaa
ja tarkistusmenettelyä koskevat säännöt; (c) yhteensovittamisesta vastaavien
viranomaisten hyväksynnän vähimmäisedellytykset sekä hyväksynnän myöntämis- ja
peruutusmenettelyn säännöt. 2 Komissio
vahvistaa täytäntöönpanosäädöksillä säännöt, jotka koskevat (a) julkiseen interventioon liittyviä
maksajavirastojen velvoitteita ja hallinto- ja valvontavastuiden sisältöä; (b) koordinointielimen toimintaa ja 7
artiklan 4 kohdassa tarkoitettua tietojen ilmoittamista komissiolle. Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut täytäntöönpanosäädökset
hyväksytään 112 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä
noudattaen. 9 artikla
Todentamisviranomaiset 1. Todentamisviranomainen
on jäsenvaltion nimeämä julkinen tai yksityinen tarkastuselin, joka antaa
lausunnon tilinpäätöstietojen täydellisyyttä, täsmällisyyttä ja
todenperäisyyttä, sisäisten valvontajärjestelmien asianmukaista toimintaa,
tilien perustana olevien toimien laillisuutta ja sääntöjenmukaisuutta sekä
moitteettoman varainhoidon periaatteen noudattamista koskevasta
hallinnollisesta vahvistuslausumasta. Se on toiminnassaan riippumaton sekä
asianomaisesta maksajavirastosta että viraston hyväksyneestä viranomaisesta. 2. Komissio
vahvistaa täytäntöönpanosäädöksillä säännöt todentamisviranomaisten asemasta,
niiden erityistehtävistä tarkastukset mukaan luettuina sekä todistuksista ja
kertomuksista oheisasiakirjoineen, jotka niiden on laadittava. Nämä
täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 112 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua
tarkastelumenettelyä noudattaen. 10 artikla
Maksajavirastojen
suorittamien maksujen hyväksyttävyys Edellä 4 artiklan 1 kohdassa ja 5 artiklassa
tarkoitettuihin menoihin voidaan myöntää unionin rahoitusta vain, jos
hyväksytty maksajavirasto on ne toteuttanut. 11 artikla
Tuen maksaminen
kokonaisuudessaan tuensaajille Tässä asetuksessa säädettyyn rahoitukseen
liittyvät maksut suoritetaan tuensaajille kokonaisuudessaan, jollei unionin
lainsäädännössä nimenomaisesti toisin säädetä. III OSASTO
MAATILOJEN NEUVONTAJÄRJESTELMÄ 12 artikla
Periaate ja soveltamisala 1. Jäsenvaltion on perustettava
järjestelmä, jossa tuensaajille annetaan maankäyttöä ja tilanhoitoa koskevaa
neuvontaa, jäljempänä ’maatilojen neuvontajärjestelmä’, ja jota hoitaa yksi tai
useampi nimetty elin. Nimetyt elimet voivat olla julkisia tai yksityisiä. 2. Maatilojen
neuvontajärjestelmän on katettava ainakin (a) VI osaston I luvussa tarkoitetut
lakisääteiset hoitovaatimukset sekä maan hyvää maatalous- ja ympäristökuntoa koskevat
toimenpidevaatimukset; (b) ilmaston ja ympäristön kannalta suotuisat
maatalouskäytännöt, joista säädetään asetuksen (EU) N:o xxx/xxx [DP] III
osaston 2 luvussa sekä maatalousmaan säilyttäminen asetuksen (EU) N:o xxx/xxx
[DP] 4 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisesti; (c) vaatimukset tai toimet, jotka liittyvät
ilmastonmuutoksen hillitsemiseen ja muutokseen mukautumiseen, luonnon
monimuotoisuuteen, vesien suojeluun sekä eläin- ja kasvitaudeista
ilmoittamiseen ja innovointiin, ainakin siltä osin kuin niistä säädetään tämän
asetuksen liitteessä I; (d) pienten tilojen taloudellisen toiminnan
kestävä kehitys siten kuin jäsenvaltiot ovat sen määritelleet, ainakin
asetuksen (EU) N:o xxx/xxx [DP] V osastossa tarkoitettuun
pienviljelijäjärjestelmään osallistuvien tilojen osalta. 3. Maatilojen
neuvontajärjestelmä voi kattaa myös (a) muun kuin 2 kohdan d alakohdassa
tarkoitetun tilojen taloudellisen toiminnan kestävän kehittämisen; (b) kansallisella lainsäädännöllä vahvistetut
vähimmäisvaatimukset, joita tarkoitetaan asetuksen (EU) N:o xxx/xxx [RD] 29
artiklan 3 kohdassa ja 30 artiklan 2 kohdassa. 13 artikla
Maatilojen
neuvontajärjestelmään liittyvät erityisvaatimukset 1. Jäsenvaltion on
varmistettava, että maatilojen neuvontajärjestelmässä toimivilla neuvojilla on
riittävä pätevyys ja että heitä koulutetaan säännöllisesti. 2. Jäsenvaltion on
varmistettava, että neuvonta ja valvonta pysyvät erillään toisistaan. Tältä
osin ja yleisön tiedonsaantioikeutta koskevan kansallisen lainsäädännön
soveltamista rajoittamatta jäsenvaltion on varmistettava, etteivät 12
artiklassa tarkoitetut nimetyt elimet paljasta neuvontatoimintansa yhteydessä
tietoonsa tulleita henkilökohtaisia tai yksityisiä tietoja muille henkilöille
kuin kyseistä tilaa hoitavalle tuensaajalle, lukuun ottamatta niiden toiminnan
aikana havaittuja sääntöjenvastaisuuksia tai sääntöjen rikkomisia, joita
erityisesti rikostapauksissa koskee unionin tai kansallisessa lainsäädännössä
säädetty velvoite julkisille viranomaisille ilmoittamisesta. 3. Toimivaltaisen kansallisen
viranomaisen on toimitettava tuensaajalle luettelo nimetyistä elimistä,
tapauksen mukaan sähköisesti. 14 artikla
Pääsy maatilojen neuvontajärjestelmään Tuensaajat voivat käyttää maatilojen
neuvontajärjestelmää vapaaehtoisuuden pohjalta riippumatta siitä, saavatko he
yhteisen maatalouspolitiikan mukaista tukea, maaseudun kehittäminen mukaan
luettuna. Jäsenvaltio voi kuitenkin määritellä
puolueettomilla perusteilla tuensaajaryhmät, joilla on ensisijainen oikeus
käyttää maatilojen neuvontajärjestelmää. Jäsenvaltion on kuitenkin
varmistettava, että etusijalle asetetaan viljelijät, joilla on kaikkein
rajallisimmat mahdollisuudet muihin neuvontapalveluihin kuin maatilojen
neuvontajärjestelmään. Maatilojen neuvontajärjestelmässä on
varmistettava, että tuensaajilla on mahdollisuus saada neuvontaa, jossa otetaan
huomioon heidän tilansa erityistilanne. 15 artikla
Komission toimivalta 1. Maatilojen
neuvontajärjestelmän asianmukaisen toiminnan varmistamiseksi siirretään
komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 111 artiklan mukaisesti
säännöksistä, joiden tarkoituksena on saattaa järjestelmä täysin
toimintavalmiiksi. Kyseiset säännökset voivat koskea esimerkiksi perusteita,
joiden mukaan määräytyy viljelijöiden oikeus käyttää järjestelmää. 2. Komissio voi vahvistaa
täytäntöönpanosäädöksillä säännöt maatilojen neuvontajärjestelmän yhdenmukaista
täytäntöönpanoa varten. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 112 artiklan 3
kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. IV OSASTO
RAHASTOJEN VARAINHOITO I luku
MAATALOUSTUKIRAHASTO 1 jakso
Menojen rahoitus 16 artikla
Talousarvion enimmäismäärä 1. Maataloustukirahaston menojen vuotuinen enimmäismäärä muodostuu sille
asetuksen (EU) N:o xxx/xxx [MFF] mukaisesti vahvistetuista
enimmäismääristä. 2. Jos unionin lainsäädännössä
säädetään 1 kohdassa tarkoitetuista määristä vähennettävistä määristä, komissio
vahvistaa täytäntöönpanosäädöksillä maataloustukirahaston menoihin
käytettävissä olevan nettomäärän kyseisessä lainsäädännössä tarkoitettujen
tietojen perusteella. 17 artikla
Kuukausimaksut 1. Komissio
antaa 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen menojen rahoittamiseksi tarvittavat
määrärahat jäsenvaltioiden käyttöön kuukausimaksuina hyväksyttyjen
maksajavirastojen viitejakson aikana toteuttamien menojen perusteella. 2. Siihen asti kun komissio alkaa maksaa kuukausimaksuja, jäsenvaltioiden
on annettava menoja varten tarvittavat varat käyttöön hyväksyttyjen
maksajavirastojensa tarpeiden mukaan. 18 artikla
Kuukausimaksuja koskevat
yksityiskohtaiset säännöt 1. Komissio
maksaa kuukausimaksut hyväksyttyjen maksajavirastojen viitekuukautena toteuttamien
menojen osalta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 53 ja 54 artiklassa
tarkoitettujen täytäntöönpanosäädösten soveltamista. 2. Kuukausimaksut maksetaan
jäsenvaltioille viimeistään menojen toteuttamiskuukautta seuraavan toisen
kuukauden kolmantena työpäivänä. Jäsenvaltioiden lokakuun 1 ja 15 päivän välisenä
aikana toteuttamat menot luetaan kuuluviksi lokakuulle. Menot, jotka
toteutetaan lokakuun 16 ja 31 päivän välisenä aikana, luetaan kuuluviksi
marraskuulle. 3. Komissio vahvistaa
suorittamansa kuukausimaksut täytäntöönpanosäädöksillä jäsenvaltioiden tekemien
menoilmoitusten ja 102 artiklan 1 kohdan mukaisesti toimitettujen tietojen
perusteella sekä ottaen huomioon 43 artiklan mukaisesti sovellettavat
vähennykset tai keskeytykset tai muut mahdolliset oikaisut. Nämä
täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 112 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua
neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen. 4. Komissio voi päättää
täytäntöönpanosäädöksillä lisämaksuista tai vähennyksistä. Tällöin asiasta
ilmoitetaan 112 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulle komitealle sen seuraavassa
kokouksessa. 19 artikla
Hallinto- ja
henkilöstökustannukset Hallinto- ja henkilöstökustannuksista
jäsenvaltioille ja maataloustukirahaston tukea saaville tuensaajille aiheutuvia
menoja ei rahoiteta maataloustukirahastosta. 20 artikla
Julkisten interventioiden
menot 1. Jos yhteisen
markkinajärjestelyn yhteydessä ei ole vahvistettu julkisesta interventiosta
aiheutuvien menojen yksikkökohtaista määrää, kyseinen toimenpide rahoitetaan
maataloustukirahastosta käyttäen koko unionissa yhdenmukaisia kiinteitä määriä,
erityisesti kun kyseessä ovat jäsenvaltioista peräisin olevat varat, jotka
käytetään tuotteiden ostoon sekä interventiotuotteiden varastoinnista ja
tapauksen mukaan jalostuksesta aiheutuviin materiaalitoimiin. 2. Jotta voidaan varmistaa
julkisista interventioista aiheutuvien menojen rahoittaminen
maataloustukirahastosta, siirretään komissiolle valta antaa delegoituja
säädöksiä 111 artiklan mukaisesti seuraavista: (a) toimenpidelajit, joille voidaan myöntää
unionin rahoitusta, ja korvausedellytykset; (b) tukikelpoisuusedellytykset ja
laskentamenetelmät maksajavirastojen tosiasiallisesti havaitsemien seikkojen
tai komission määrittämien kiinteiden määrien tai alakohtaisessa
maatalouslainsäädännössä säädettyjen kiinteiden tai muuttuvien määrien
perusteella. 3. Komissio vahvistaa 1 kohdassa
tarkoitetut määrät täytäntöönpanosäädöksillä. Nämä täytäntöönpanosäädökset
hyväksytään 112 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä
noudattaen. 21 artikla
Satelliittikuvien hankinta Komissio ja jäsenvaltio hyväksyvät luettelon
tarkastuksissa tarvittavista satelliittikuvista jäsenvaltion laatiman eritelmän
pohjalta. Komission on toimitettava kyseiset
satelliittikuvat korvauksetta valvontaelimille tai niiden edustajikseen
valtuuttamille palveluntarjoajille. Komissio pysyy kuvien omistajana, ja se ottaa
kuvat takaisin työn valmistuttua. Se voi myös edellyttää maatalousmaan
kaukokartoitustarkastuksissa käytettävien tekniikoiden ja työmenetelmien
kehittämistä. 22 artikla
Maatalousresurssien seuranta Edellä olevan 6 artiklan c alakohdan
mukaisesti rahoitettavien toimenpiteiden tarkoituksena on antaa komissiolle
välineet hallinnoida unionin maatalousmarkkinoita globaalissa
toimintaympäristössä, turvata maatalousmaata ja viljelmien tilaa koskeva
taloudellinen seuranta arvioiden mahdollistamiseksi erityisesti tuotosten ja
maataloustuotannon osalta, asettaa kyseiset arviot saataville kansainvälisissä
yhteyksissä, kuten Yhdistyneiden kansakuntien järjestöjen tai muiden kansainvälisten
elinten koordinoimissa aloitteissa, lisätä maailmanmarkkinoiden avoimuutta ja
turvata maatalouden meteorologisen järjestelmän tekninen kehitys. Edellä olevan 6 artiklan c alakohdan
mukaisesti rahoitettavat toimenpiteet koskevat yhteisen maatalouspolitiikan
täytäntöönpanoon ja seurantaan tarvittavien tietojen keräämistä tai ostamista,
mukaan luettuina satelliittitiedot ja meteorologiset tiedot,
paikkatietoinfrastruktuurin ja verkkosivuston perustaminen, ilmasto-oloihin
liittyvien tutkimusten tekeminen sekä maatalousmeteorologisten ja
ekonometristen mallien päivittäminen. Toimenpiteet toteutetaan tarvittaessa
yhteistyössä kansallisten laboratorioiden ja elinten kanssa. 23 artikla
Täytäntöönpanovalta Komissio voi antaa täytäntöönpanosäädöksillä
sääntöjä, jotka koskevat 6 artiklan b ja c alakohdan mukaistaa rahoitusta, 21
ja 22 artiklassa tarkoitettujen toimenpiteiden toteuttamisessa noudatettavaa
menettelyä asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi, satelliittikuvien ja
meteorologisten tietojen hankintaa, parantamista ja käyttöä säätelevää kehystä
sekä sovellettavia määräaikoja. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 112
artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. 2 jakso
Budjettikuri 24 artikla
Enimmäismäärien noudattaminen 1. Maataloustukirahaston
menoihin liittyvät määrärahat eivät saa missään vaiheessa talousarviomenettelyn
ja talousarvion toteuttamisen aikana ylittää 16 artiklassa tarkoitettua määrää. Kaikissa komission
ehdottamissa ja Euroopan parlamentin ja neuvoston, neuvoston tai komission
antamissa maataloustukirahaston talousarvioon vaikuttavissa säädöksissä on
noudatettava 16 artiklassa tarkoitettua määrää. 2. Kun jäsenvaltion maatalousmenoille on
vahvistettu unionin lainsäädännössä rahoituksen enimmäismäärä euroina, menot
korvataan kyseiseen euroina ilmaistuun enimmäismäärään asti, tarvittaessa
mukautettuna, jos sovelletaan 43 artiklaa. 3. Rahoituksen euroina
vahvistettuina enimmäismäärinä pidetään asetuksen (EU) N:o xxx/xxx [DP] 7
artiklassa tarkoitettuja suorien tukien kansallisia enimmäismääriä oikaistuina
tämän asetuksen 25 artiklassa säädetyillä tarkistuksilla. 25 artikla
Rahoituskuri 1. Sen varmistamiseksi, että
markkinoihin liittyvien menojen ja suorien tukien rahoittamiseksi asetuksessa
(EU) N:o xxx/xxx [MFF] vahvistettuja vuotuisia enimmäismääriä
noudatetaan, on määrättävä mukautusaste, jota sovelletaan suoriin tukiin, jos
asianomaisen enimmäismäärän puitteissa rahoitettavia toimenpiteitä koskevat
rahoitusennusteet osoittavat jonkin varainhoitovuoden osalta, että vuotuiset
enimmäismäärät tulevat ylittymään. 2. Komissio tekee mukautusta
koskevan ehdotuksen viimeistään sen kalenterivuoden maaliskuun 31 päivänä, jota
1 kohdassa tarkoitettu mukautus koskee, ja neuvosto päättää mukautuksesta
viimeistään kyseisen kalenterivuoden kesäkuun 30 päivänä. 3. Jos
jonakin vuonna mukautusastetta ei ole vahvistettu kesäkuun 30 päivään mennessä,
komissio vahvistaa sen täytäntöönpanosäädöksellä ja ilmoittaa asiasta
viipymättä neuvostolle. Tällainen täytäntöönpanosäädös hyväksytään noudattaen 112
artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä. 4. Joulukuun 1 päivään asti neuvosto voi
komission ehdotuksesta, jonka tämä tekee käytettävissään olevien uusien
tietojen perusteella, mukauttaa 2 tai 3 kohdan mukaisesti vahvistettua suorien
tukien mukautusastetta. 5. Komissio voi hyväksyä
täytäntöönpanosäädöksellä ehdot ja edellytykset, joita sovelletaan asetuksen
(EU) N:o FR/xxx [149 artiklan 3 kohdan] mukaisesti tämän asetuksen 4 artiklan 1
kohdan b alakohdassa tarkoitettujen menojen rahoittamiseksi siirrettyihin
määrärahoihin. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 112 artiklan 2 kohdassa
tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen. 6. Ennen tämän artiklan
soveltamista on ensin otettava huomioon määrä, jonka budjettivallan käyttäjä on
hyväksynyt budjettiasioista ja moitteettomasta varainhoidosta tehdyn Euroopan
parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen 14 kohdassa
tarkoitettua maatalousalan kriisivarausta varten. 26 artikla
Budjettikurimenettely 1. Komissio
esittää Euroopan parlamentille ja neuvostolle varainhoitovuoden n
talousarvioesityksen kanssa myös varainhoitovuosia n-1, n ja n+1 koskevat
ennusteensa. 2. Jos
varainhoitovuoden n talousarvioesitystä laadittaessa ilmenee, että 16
artiklassa tarkoitettu määrä uhkaa ylittyä varainhoitovuonna n, komissio
ehdottaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle tai neuvostolle toimenpiteitä,
joita kyseisen määrän noudattamiseksi tarvitaan. 3. Jos
komissio milloin tahansa katsoo, että 16 artiklassa tarkoitettu määrä uhkaa
ylittyä, eikä sen ole mahdollista toteuttaa oman toimivaltansa puitteissa
riittäviä toimenpiteitä tilanteen korjaamiseksi, se ehdottaa muita
toimenpiteitä kyseisen määrän noudattamisen varmistamiseksi. Toimenpiteet
hyväksyy neuvosto perussopimuksen 43 artiklan 3 kohdan perusteella, tai
Euroopan parlamentti ja neuvosto hyväksyvät ne perussopimuksen 43 artiklan 2
kohdan perusteella. 4. Jos jäsenvaltioiden korvauspyynnöt
varainhoitovuoden n lopussa ylittävät tai uhkaavat ylittää 16 artiklassa
tarkoitetun määrän, komissio (a) ottaa jäsenvaltioiden esittämät pyynnöt
huomioon oikeassa suhteessa ja käytettävissä olevien määrärahojen rajoissa sekä
vahvistaa väliaikaisesti täytäntöönpanosäädöksillä maksujen määrän kyseessä
olevalle kuukaudelle; (b) vahvistaa edelliseltä varainhoitovuodelta
kaikkien jäsenvaltioiden tilanteen unionin rahoituksen suhteen viimeistään
seuraavan vuoden helmikuun 28 päivänä; (c) vahvistaa täytäntöönpanosäädöksellä
unionin rahoituksen kokonaismäärän jäsenvaltioittain unionin yhtenäisen
rahoitusosuuden perusteella sekä kuukausimaksuihin käytettävissä olleiden
määrärahojen rajoissa; (d) maksaa mahdolliset jäsenvaltioiden osalta
suoritettavat kompensaatiot viimeistään vuoden n + 1 maaliskuulta
suoritettavien kuukausimaksujen yhteydessä. Ensimmäisen alakohdan a ja c alakohdassa
tarkoitetut täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 112 artiklan 2 kohdassa
tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen. 27 artikla
Varojärjestelmä Komissio ottaa
käyttöön maataloustukirahaston menojen kuukausittaisen varo- ja
seurantajärjestelmän sen varmistamiseksi, että 16 artiklassa tarkoitettu
määrärahojen enimmäismäärä ei ylity. Tätä tarkoitusta
varten komissio vahvistaa ennen kunkin varainhoitovuoden alkua
kuukausimenoprofiilit, tarvittaessa kolmen edellisen vuoden kuukausimenojen
keskiarvon pohjalta. Komissio toimittaa
Euroopan parlamentille ja neuvostolle määräajoin kertomuksen, jossa se
tarkastelee toteutuneiden menojen kehitystä suhteessa profiileihin ja esittää
ennakkoarvion kuluvan varainhoitovuoden menojen toteutumisesta. 28 artikla
Viitekurssi 1. Hyväksyessään
talousarvioesityksen tai sen maatalousmenoja koskevan oikaisukirjelmän komissio
käyttää maataloustukirahaston talousarviota koskevissa arvioissa euron ja
Yhdysvaltojen dollarin välistä keskimääräistä valuuttakurssia, joka on todettu
markkinoilla viimeisimmän, vähintään 20 päivää ennen budjettiasiakirjan
hyväksymistä komission toimesta päättyneen neljännesvuoden aikana. 2. Hyväksyessään
esityksen korjaavaksi ja täydentäväksi talousarvioksi tai sen oikaisukirjelmän,
siltä osin kuin nämä asiakirjat koskevat 4 artiklan 1 kohdan a alakohdassa
tarkoitettuihin toimiin liittyviä määrärahoja, komissio käyttää (a) ensiksi euron ja Yhdysvaltojen dollarin
välistä keskimääräistä valuuttakurssia, joka on todettu markkinoilla edellisen
varainhoitovuoden elokuun 1 päivän ja viimeisimmän, vähintään 20 päivää ennen
budjettiasiakirjan hyväksymistä komission toimesta päättyneen neljännesvuoden
päättymispäivän välisenä aikana mutta kuitenkin viimeistään kuluvan varainhoitovuoden
heinäkuun 31 päivänä; ja (b) toiseksi ennusteena jäljellä olevalle
varainhoitovuoden osalle mainittua keskimääräistä valuuttakurssia, joka on
todettu viimeisimmän, vähintään 20 päivää ennen budjettiasiakirjan hyväksymistä
komission toimesta päättyneen neljännesvuoden aikana. II luku
Maaseuturahasto 1 jakso
Maaseuturahastoa koskevat yleiset säännökset 29 artikla
Ei päällekkäistä rahoitusta Maaseuturahastosta rahoitettaviin menoihin ei
saa osoittaa EU:n talousarviosta muuta rahoitusta, sanotun kuitenkaan
rajoittamatta asetuksen (EU) N:o 30 artiklan 2 kohdan mukaista
tukikelpoisuutta. 30 artikla
Maksuihin sovellettavat
yhteiset säännökset 1. Asetuksen (EU) N:o CR/xxx 67
artiklan 1 kohdan mukaisesti komission maksama 5 artiklassa tarkoitettu
maaseuturahaston rahoitusosuus ei saa ylittää talousarviositoumuksia. Maksut osoitetaan aikaisimpaan avoimeen
talousarviositoumukseen. 2. Asetuksen
(EU) N:o FR/xxx 81 artiklaa sovelletaan. 2 jakso
Maaseudun kehittämisohjelmien rahoitus 31 artikla
Maaseuturahastosta myönnettävä
rahoitusosuus Maaseuturahastosta maaseudun
kehittämisohjelmien menoihin myönnettävä rahoitusosuus vahvistetaan kullekin
ohjelmalle maaseudun kehittämiseen annettavaa maaseuturahaston tukea koskevassa
unionin lainsäädännössä asetettujen enimmäismäärien rajoissa. 32 artikla
Talousarviositoumukset Maaseudun kehittämisohjelmia koskevien unionin
talousarviositoumusten yhteydessä sovelletaan asetuksen (EU) N:o CR/xxx 66
artiklaa. 3 jakso
Rahoitusosuus maaseudun kehittämisohjelmiin 33 artikla
Maaseudun kehittämisohjelmia
varten suoritettaviin maksuihin sovellettavat säännökset 1. Edellä 5 artiklassa tarkoitettujen menojen kattamiseksi tarvittavat
määrärahat annetaan jäsenvaltioiden käytettäviksi ennakkomaksuina, välimaksuina
ja loppumaksuina, kuten tässä jaksossa selostetaan. 2. Ennakko-
ja välimaksujen yhteenlaskettu määrä saa olla enintään 95 prosenttia kullekin
maaseudun kehittämisohjelmalle myönnetystä maaseuturahaston rahoitusosuudesta. Kun 95 prosentin enimmäismäärä on saavutettu,
jäsenvaltion on toimitettava edelleen maksupyyntöjä komissiolle, kuten
asetuksen (EU) N:o CR/xxx 70 artiklan 2 kohdassa säädetään. 34 artikla
Ennakkomaksujärjestelyt 1. Kun
komissio on tehnyt ohjelman hyväksymistä koskevan päätöksen, se maksaa
ensimmäisen ennakkomaksun koko ohjelmakaudeksi. Ensimmäisen
ennakkomaksun on oltava 4 prosenttia maaseuturahastosta kyseiselle ohjelmalle
myönnettävästä rahoituksesta. Se voidaan jakaa enintään kolmeen erään
käytettävissä olevien talousarviomäärärahojen mukaan. Ensimmäisen erän on oltava 2 prosenttia
maaseuturahastosta kyseiselle ohjelmalle myönnettävästä rahoituksesta. 2. Ennakkomaksuna
suoritettu kokonaismäärä on palautettava komissiolle, jos menoja ei synny eikä
kyseisestä maaseudun kehittämisohjelmasta ole esitetty menoilmoitusta 24
kuukauden kuluessa päivästä, jona komissio on maksanut ennakkomaksun
ensimmäisen erän. 3. Ennakkomaksuista kertyvät korot osoitetaan
asianomaiseen maaseudun kehittämisohjelmaan, ja ne vähennetään lopullisessa
menoilmoituksessa ilmoitettavien julkisten menojen määrästä. 4. Ennakkomaksun kokonaismäärä
tarkastetaan ja hyväksytään 53 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen
ennen kuin maaseudun kehittämisohjelma päätetään. 35 artikla
Välimaksut 1. Kullekin maaseudun kehittämisohjelmalle
suoritetaan välimaksuja. Ne
lasketaan soveltamalla kunkin toimenpiteen yhteisrahoitusosuutta toimenpiteen
osalta toteutuneisiin julkisiin menoihin. 2. Komissio suorittaa välimaksut käytettävissä
olevien talousarviomäärärahojen rajoissa hyväksyttyjen maksajavirastojen ohjelmien
toteuttamiseksi toteuttamien menojen korvaamiseksi. 3. Kunkin välimaksun edellytyksenä on, että seuraavat vaatimukset
täyttyvät: (a) komissiolle toimitetaan hyväksytyn
maksajaviraston allekirjoittama menoilmoitus 102 artiklan 1 kohdan c alakohdan
mukaisesti; (b) kuhunkin toimenpiteeseen
maaseuturahastosta myönnettävän rahoituksen kokonaismäärää ei ylitetä missään
vaiheessa kyseisen ohjelman kattamana aikana; (c) komissiolle toimitetaan viimeinen
maaseudun kehittämisohjelman toteutusta koskeva vuotuinen
täytäntöönpanokertomus. 4. Jos jompikumpi 3 kohdassa säädetyistä edellytyksistä ei täyty, komissio
ilmoittaa siitä mahdollisimman pian hyväksytylle maksajavirastolle tai
koordinointielimelle, jos sellainen on nimetty. Jos jompikumpi 3 kohdan a tai c
alakohdassa säädetyistä edellytyksistä ei täyty, menoilmoitusta ei voida
hyväksyä. 5. Komissio
suorittaa välimaksun 45 päivän kuluessa tämän artiklan 3 kohdassa säädetyt
edellytykset täyttävän menoilmoituksen rekisteröimisestä, sanotun kuitenkaan
rajoittamatta 39 artiklan ja 53 ja 54 artiklassa tarkoitettujen
täytäntöönpanosäädösten soveltamista. 6. Hyväksyttyjen maksajavirastojen on laadittava ja toimitettava
komissiolle suoraan tai koordinointielimen välityksellä, jos sellainen on
nimetty, maaseudun kehittämisohjelmiin liittyvät välimaksuja koskevat
menoilmoitukset ajanjaksoina, jotka komissio vahvistaa 112 artiklan 3 kohdassa
tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen hyväksytyillä
täytäntöönpanosäädöksillä. Kyseiset menoilmoitukset koskevat menoja, joita hyväksytyt
maksajavirastot ovat kunkin asianomaisen jakson aikana toteuttaneet. Kuitenkin tapauksissa, joissa asetuksen (EU) N:o CR/xxx 55
artiklan 7 kohdassa tarkoitettua menoa ei voida ilmoittaa komissiolle kyseisenä
jaksona, koska ohjelman muutos odottaa komission hyväksyntää, se voidaan
ilmoittaa seuraavien jaksojen yhteydessä. Välimaksuja koskevat
menoilmoitukset, jotka koskevat lokakuun 16 päivästä alkaen toteutuneita
menoja, otetaan seuraavan vuoden talousarvioon. 7. Asetuksen (EU) N:o CR/xxx 74 artiklaa sovelletaan. 36 artikla
Loppumaksun suorittaminen ja
ohjelman päättäminen 1. Saatuaan maaseudun kehittämisohjelman toteutusta koskevan viimeisen
vuotuisen täytäntöönpanokertomuksen komissio suorittaa loppumaksun
käytettävissä olevien määrärahojen rajoissa voimassa olevan
rahoitussuunnitelman, asianomaisen maaseudun kehittämisohjelman viimeisen
täytäntöönpanovuoden tilinpäätöksen sekä vastaavan tilien tarkastamista ja
hyväksymistä koskevan päätöksen perusteella. Tilinpäätös on toimitettava
komissiolle kuuden kuukauden kuluessa asetuksen (EU) N:o xxx/xxx (CR) 55
artiklan 2 kohdassa tarkoitetusta menojen viimeisestä tukikelpoisuuspäivästä,
ja sen on katettava hyväksytyn maksajaviraston menojen viimeiseen
tukikelpoisuuspäivään asti toteuttamat menot. 2. Loppumaksu suoritetaan kuuden kuukauden kuluessa siitä, kun komissio
katsoo saaneensa tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tiedot ja asiakirjat ja
viimeinen tilinpäätös on tarkastettu ja hyväksytty. Komissio vapauttaa
loppumaksun maksamisen jälkeen vielä jäljellä olevat maksusitoumukset kuuden
kuukauden kuluessa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 37 artiklan 5 kohdan
soveltamista. 3. Jos
komissiolle ei toimiteta viimeistä vuotuista täytäntöönpanokertomusta ja
ohjelman viimeisen täytäntöönpanovuoden tilien tarkastamiseksi ja
hyväksymiseksi tarvittavia asiakirjoja 1 kohdassa asetetun määräajan kuluessa,
loppumäärää koskeva maksusitoumus vapautetaan ilman eri toimenpiteitä 37
artiklan mukaisesti. 37 artikla
Maaseudun kehittämisohjelmia
koskevien talousarviositoumusten
vapauttaminen ilman eri toimenpiteitä 1. Komissio vapauttaa ilman eri toimenpiteitä maaseudun
kehittämisohjelmaan liittyvän talousarviositoumuksen osan, jota ei ole käytetty
ennakko- tai välimaksuihin tai josta ei ole jätetty komissiolle 35 artiklan 3
kohdassa säädetyt edellytykset täyttävää menoilmoitusta, talousarviositoumuksen
tekemistä seuraavan toisen vuoden joulukuun 31 päivään mennessä toteutuneiden
menojen osalta. 2. Talousarviositoumuksen
osa, joka on vielä avoimena asetuksen (EU) N:o xxx/xxx [CR] 55 artiklan
2 kohdassa tarkoitettuna menojen viimeisenä tukikelpoisuuspäivänä ja josta ei
ole tehty menoilmoitusta kuuden kuukauden kuluessa kyseisestä päivästä,
vapautetaan ilman eri toimenpiteitä. 3. Edellä 1 tai 2 kohdassa tarkoitetun määräajan, jonka päätyttyä ilman
eri toimenpiteitä tapahtuva vapauttaminen tapahtuu, kuluminen keskeytyy
kyseessä oleviin toimiin liittyvän määrän osalta sellaisen oikeudellisen
menettelyn tai hallinnollisen muutoksenhaun ajaksi, jolla on lykkäävä vaikutus,
edellyttäen, että komissio on saanut asiasta asianomaisen jäsenvaltion antaman
perustellun ilmoituksen viimeistään 31 päivänä joulukuuta vuonna n + 2. 4. Talousarviositoumusten
vapauttamista ilman eri toimenpiteitä laskettaessa ei oteta huomioon (a) talousarviositoumuksen osaa, josta on
jätetty menoilmoitus mutta johon liittyvään korvaukseen komissio on tehnyt
vähennyksen tai on keskeyttänyt sen maksamisen 31 päivään joulukuuta vuonna n +
2 mennessä; (b) talousarviositoumuksen osaa, jota
maksajavirasto ei ole voinut maksaa ylivoimaisen esteen vuoksi ja jolla on
vakavia seurauksia maaseudun kehittämisohjelman toteuttamiselle. Ylivoimaiseen
esteeseen vetoavien kansallisten viranomaisten on osoitettava nämä koko
ohjelman tai ohjelman osan toteutukseen kohdistuvat välittömät seuraukset. Jäsenvaltioiden on lähetettävä komissiolle
viimeistään 31 päivänä tammikuuta tiedot ensimmäisessä alakohdassa
tarkoitetuista poikkeuksista edellisen vuoden loppuun mennessä ilmoitettavan
määrän osalta. 5. Komissio ilmoittaa hyvissä ajoin jäsenvaltiolle, jos uhkana on
talousarviositoumusten vapauttaminen ilman eri toimenpiteitä. Se ilmoittaa
niille ilman eri toimenpiteitä peruuntuvien talousarviositoumusten määrän
hallussaan olevien tietojen perusteella. Jäsenvaltioilla on tiedon saamisesta kaksi
kuukautta aikaa hyväksyä kyseinen määrä tai esittää huomautuksia. Komissio
suorittaa talousarviositoumusten vapauttamisen ilman eri toimenpiteitä yhdeksän
kuukauden kuluessa viimeisen 1–3 kohdan soveltamisesta johtuvan määräajan
päättymisestä. 6. Jos talousarviositoumuksia
vapautetaan ilman eri toimenpiteitä, kyseiselle maaseudun kehittämisohjelmalle
myönnettävästä maaseuturahaston rahoitusosuudesta vähennetään kyseisen vuoden
osalta ilman eri toimenpiteitä vapautettu määrä. Jäsenvaltion on laadittava komission
hyväksyttäväksi tarkistettu rahoitussuunnitelma tuen vähennyksen jakamiseksi
toimenpiteiden kesken. Muussa tapauksessa komissio suorittaa vähennyksen
suhteessa kullekin toimenpiteelle myönnettyihin määriin. 4 jakso
Innovatiivisesta paikallisesta yhteistyöstä annettavan palkinnon rahoitus 38 artikla
Talousarviositoumukset Komission päätös, jolla hyväksytään luettelo
hankkeista, joille myönnetään asetuksen (EU) N:o RD/xxx 58 artiklan 4 kohdassa
tarkoitettu innovatiivisesta paikallisesta yhteistyöstä annettava palkinto, on
asetuksen (EU) N:o FR/xxx [75 artiklan 2 kohdassa] tarkoitettu rahoituspäätös. Ensimmäisessä kohdassa tarkoitetun päätöksen
tekemisen jälkeen komissio tekee jäsenvaltioittain talousarviositoumukset asetuksen
(EU) N:o RD/xxx 51 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuissa rajoissa kussakin
jäsenvaltiossa hankkeille myönnettävien palkintojen kokonaismäärälle. 39 artikla
Maksut jäsenvaltioille 1. Komissio suorittaa 35
artiklassa tarkoitettujen välimaksujen puitteissa maksuja korvatakseen
hyväksytyille maksajavirastoille niille tässä jaksossa tarkoitettujen
palkintojen myöntämisestä aiheutuneet menot asianomaista jäsenvaltiota varten
käytettävissä olevien talousarviositoumusten rajoissa. 2. Jokaisesta maksusta on
toimitettava komissiolle hyväksytyn maksajaviraston allekirjoittama
menoilmoitus 102 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisesti. 3. Hyväksyttyjen
maksajavirastojen on laadittava ja toimitettava komissiolle joko suoraan tai
koordinointielimen välityksellä, jos sellainen on nimetty, innovatiivisesta
paikallisesta yhteistyöstä myönnettäviä palkintoja koskevat menoilmoitukset
ajanjaksoina, jotka komission vahvistaa 112 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua
tarkastelumenettelyä noudattaen hyväksytyillä täytäntöönpanosäädöksillä. Kyseiset menoilmoitukset koskevat menoja, joita
hyväksytyt maksajavirastot ovat kunkin asianomaisen jakson aikana toteuttaneet.
40 artikla
Innovatiivisesta
paikallisesta yhteistyöstä annettavaa palkintoa koskevien
talousarviositoumusten vapauttaminen ilman eri toimenpiteitä Komissio vapauttaa talousarviositoumuksen
tekemistä seuraavan toisen vuoden joulukuun 31 päivään mennessä toteutuneiden
menojen osalta ilman eri toimenpiteitä sellaiset 39 artiklan toisessa kohdassa
tarkoitetut määrät, joita ei ole käytetty 39 artiklassa säädettyihin
jäsenvaltioille maksettaviin korvauksiin tai joista sille ei ole esitetty
kyseisessä artiklassa säädetyt edellytykset täyttävää menoilmoitusta. Asetuksen 37 artiklan 3, 4 ja 5 kohtaa
sovelletaan soveltuvin osin. III luku
Yhteiset säännökset 41 artikla
Maatalouden varainhoitovuosi Maatalouden varainhoitovuosi kattaa
maksajavirastojen maksamat menot sekä niiden vastaanottamat ja
maataloustukirahaston ja maaseuturahaston tileihin kirjaamat tulot
rahoitusvuodelta n, joka alkaa 16 päivänä lokakuuta vuonna n-1 ja päättyy 15
päivänä lokakuuta vuonna n, sanotun kuitenkaan rajoittamatta komission 48
artiklan 7 kohdan a alakohdan nojalla antamia erityissäännöksiä julkiseen
interventioon liittyvistä menoilmoituksista ja tuloista. 42 artikla
Maksumääräaikojen noudattaminen 1. Kun unionin lainsäädännössä säädetään
maksumääräajoista, maksajavirastojen tuensaajille ennen aikaisinta mahdollista
maksupäivää ja viimeisen mahdollisen maksupäivän jälkeen suorittamat maksut
eivät voi saada unionin rahoitusta lukuun ottamatta suhteellisuusperiaate
huomioon ottaen vahvistettavia tapauksia, edellytyksiä ja rajoja. Jotta rahoitusvaikutus voitaisiin suhteuttaa
havaittuun maksun viivästymiseen, siirretään komissiolle valta antaa maksujen
vähentämiseen maksuajan noudattamatta jättämisen vuoksi sovellettavista
säännöistä delegoituja säädöksiä 111 artiklan mukaisesti. 2. Jos jäsenvaltiot eivät
noudata viimeistä mahdollista maksupäivää, niiden on maksettava tuensaajille
viivästyskorkoa kansallisesta talousarviosta. 43 artikla
Kuukausimaksujen ja
välimaksujen vähentäminen ja keskeyttäminen 1. Jos komissio voi
menoilmoitusten tai 102 artiklassa tarkoitettujen tietojen perusteella todeta,
että menoja ovat toteuttaneet tahot, jotka eivät ole virallisesti hyväksyttyjä
maksajavirastoja, että unionin lainsäädännössä vahvistettuja maksuaikoja tai
rahoituksen enimmäismääriä ei ole noudatettu tai että menoja ei muutoin ole
toteutettu unionin sääntöjen mukaisesti, komissio voi vähentää kyseiselle
jäsenvaltiolle maksettavia kuukausi- tai välimaksuja tai keskeyttää ne 18
artiklan 3 kohdassa tarkoitetun kuukausimaksuja koskevan päätöksen nojalla tai 35
artiklassa tarkoitettujen välimaksujen yhteydessä annettuaan ensin
jäsenvaltiolle tilaisuuden esittää huomautuksensa. Jollei komissio voi menoilmoitusten tai 102
artiklassa tarkoitettujen tietojen perusteella todeta, että menot on toteutettu
unionin sääntöjen mukaisesti, komission on pyydettävä kyseistä jäsenvaltiota
toimittamaan lisätietoja ja esittämään huomautuksensa määräaikana, jonka on
oltava vähintään 30 päivän pituinen. Jos jäsenvaltio ei vastaa komission
pyyntöön asetetun määräajan kuluessa tai jos vastausta pidetään epätyydyttävänä
tai se osoittaa, että menojen toteutus ei ole ollut unionin sääntöjen mukaista,
komissio voi vähentää kyseiselle jäsenvaltiolle maksettavia kuukausi- tai
välimaksuja tai keskeyttää ne 18 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun
kuukausimaksuja koskevan päätöksen nojalla tai 35 artiklassa tarkoitettujen
välimaksujen yhteydessä. 2. Komissio voi vähentää
jäsenvaltiolle maksettavia kuukausi- tai välimaksuja tai keskeyttää ne
täytäntöönpanosäädöksillä, jos kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät: (a) yksi tai useampi kyseisen kansallisen
valvontajärjestelmän keskeinen osa puuttuu kokonaan tai ei toimi tehokkaasti
havaittujen vakavien tai pysyvien puutteiden vuoksi tai sääntöjenvastaisia
maksuja ei peritä takaisin tarpeellista huolellisuutta noudattaen; (b) a alakohdassa tarkoitetut puutteet ovat
luonteeltaan jatkuvia ja ovat olleet syynä vähintään kahteen 54 artiklan
nojalla annettuun täytäntöönpanosäädökseen, joilla kyseisen jäsenvaltion menoja
on jätetty unionin rahoituksen ulkopuolelle; ja (c) komissio katsoo, ettei kyseinen
jäsenvaltio pysty toteuttamaan tarvittavia toimenpiteitä tilanteen
korjaamiseksi lähitulevaisuudessa. Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut
täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 112 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua
neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen. Vähennystä tai keskeytystä sovelletaan sen
maksajaviraston toteuttamiin menoihin, jonka osalta puutteita ilmenee,
ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetuissa täytäntöönpanosäädöksissä
vahvistettavan ajan, joka saa olla enintään 12 kuukautta mutta jota voidaan
pidentää uudella, enintään 12 kuukauden pituisella ajanjaksolla, jos
vähennyksen tai keskeytyksen edellytykset edelleen täyttyvät. Sitä ei saa
jatkaa, jos edellytykset eivät enää täyty. Ennen ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen
täytäntöönpanosäädösten antamista komissio ilmoittaa aikomuksestaan kyseiselle
jäsenvaltiolle ja pyytää sitä reagoimaan määräajassa, joka ei saa olla 30:tä
päivää lyhyempi. Edellä 18 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja
kuukausimaksuja tai 35 artiklassa tarkoitettuja välimaksuja koskevissa
päätöksissä on otettava huomioon tämän kohdan nojalla annetut
täytäntöönpanosäädökset. 3. Tämän artiklan mukaisia
vähennyksiä ja keskeytyksiä on sovellettava suhteellisuusperiaatetta noudattaen
ja 53 ja 54 artiklassa tarkoitettujen täytäntöönpanosäädösten soveltamista
rajoittamatta. 4. Tämän artiklan mukaiset
vähennykset ja keskeytykset eivät rajoita asetuksen (EU) N:o CR/xxx 17, 20 ja 21
artiklan soveltamista. Asetuksen (EU) N:o CR/xxx 17 ja 20 artiklassa
tarkoitettuja keskeytyksiä sovelletaan tämän artiklan 2 kohdassa säädettyä
menettelyä noudattaen. 44 artikla
Maksujen keskeytys myöhäisen
ilmoituksen tapauksessa Jos alakohtaisessa maatalouslainsäädännössä
edellytetään jäsenvaltioiden toimittavan tietyn ajan kuluessa tiedot
suoritettujen tarkastusten lukumääristä ja tarkastusten tuloksista ja
jäsenvaltio ylittää tämän määräajan, komissio voi keskeyttää sellaiset 18
artiklassa tarkoitetut kuukausimaksut tai 35 artiklassa tarkoitetut välimaksut,
joiden osalta tarvittavia tilastotietoja ei ole lähetetty ajoissa. 45 artikla
Tulojen sitominen 1. Asetuksen (EU) N:o FR/xxx [18]
artiklassa tarkoitettuina käyttötarkoitukseensa sidottuina tuloina pidetään
seuraavia: (a) määrät, jotka on 42 artiklan,
maataloustukirahastoa koskevien menojen osalta 53 artiklan, sekä 54 ja 56
artiklan mukaisesti maksettava korkoineen unionin talousarvioon; (b) määrät, jotka kerätään tai peritään
takaisin Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o sCMO align/xxx[38] II osan I osaston III luvun
nojalla; (c) määrät, jotka on kannettu rangaistusten
johdosta alakohtaisessa maatalouslainsäädännössä vahvistettujen
erityissääntöjen mukaisesti, jollei kyseisessä lainsäädännössä säädetä
selvästi, että jäsenvaltiot voivat pidättää kyseiset määrät; (d) maataloustukirahastoon liittyvien menojen
osalta määrät, jotka vastaavat VI osaston II luvussa vahvistettujen täydentäviä
ehtoja koskevien sääntöjen mukaisesti sovellettavia seuraamuksia; (e) yhteisen maatalouspolitiikan yhteydessä
annetun unionin lainsäädännön nojalla annetut vakuudet, vakuustalletukset tai
takuut, pois luettuna maaseudun kehittäminen, jonka yhteydessä ne menetetään. Jäsenvaltiot
voivat kuitenkin pidättää menetetyt vakuudet, jotka on annettu vienti- tai
tuontitodistuksia myönnettäessä tai tarjouskilpailun yhteydessä sen
takaamiseksi, että tarjousten tekijät esittävät ainoastaan vakavasti otettavia
tarjouksia. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut määrät suoritetaan unionin talousarvioon,
ja jos ne käytetään uudelleen, ne on käytettävä yksinomaan
maataloustukirahaston tai maaseuturahaston menojen rahoittamiseen. 3. Tätä asetusta sovelletaan
soveltuvin osin 1 kohdassa tarkoitettuihin käyttötarkoitukseensa sidottuihin
tuloihin. 4. Maataloustukirahaston
yhteydessä asetuksen (EU) N:o FR/xxx [150 ja 151] artiklaa sovelletaan
soveltuvin osin tässä asetuksessa tarkoitettujen käyttötarkoitukseensa
sidottujen tulojen kirjanpitoon. 46 artikla
Erillinen kirjanpito Jokaisen maksajaviraston on pidettävä
erillistä kirjanpitoa unionin talousarvioon maataloustukirahastoa ja
maaseuturahastoa varten kirjatuista määrärahoista. 47 artikla
Tiedotustoimien rahoitus 1. Edellä olevan 6 artiklan e
alakohdan nojalla rahoitettavan tiedotustoiminnan tarkoituksena on erityisesti
auttaa yhteisen maatalouspolitiikan selittämisessä, täytäntöönpanossa ja
kehittämisessä ja lisätä yleistä tietoisuutta kyseisen politiikan sisällöstä ja
tavoitteista, palauttaa tiedotuskampanjoilla kuluttajien luottamus kriisien
jälkeen, antaa tietoa viljelijöille ja muille maaseutualueiden toimijoille sekä
tukea eurooppalaista maatalouden mallia ja auttaa ihmisiä ymmärtämään sitä. Tarkoituksena on tarjota yhtenäistä, objektiivista
ja kokonaisvaltaista tietoa niin unionissa kuin sen ulkopuolella kattavan kuvan
antamiseksi maatalouspolitiikasta. 2. Edellä 1 artiklassa
tarkoitettuja toimenpiteitä voivat olla: (a) kolmansien osapuolten esittämät vuotuiset
työohjelmat tai muut erityistoimenpiteet; (b) komission aloitteesta toteutetut toimet. Tässä eivät tule kyseeseen lainsäädännössä
edellytetyt toimenpiteet eivätkä unionin jonkin toisen toimen yhteydessä
rahoitusta jo saavat toimet. Edellä b alakohdassa tarkoitettujen toimintojen
toteuttamiseksi komissiota voivat avustaa ulkopuoliset asiantuntijat. Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetuilla
toimenpiteillä olisi osaltaan katettava unionin poliittisia prioriteetteja
koskeva toimielinten tiedotustoiminta, siltä osin kuin ne liittyvät tämän
asetuksen yleisiin tavoitteisiin. 3. Komissio julkaisee joka vuosi
viimeistään lokakuun 31 päivänä ehdotuspyynnön asetuksessa (EU) N:o FR/xxx
vahvistettuja edellytyksiä noudattaen. 4. Tämän artiklan nojalla
suunnitelluista ja toteutetuista toimenpiteistä ilmoitetaan 112 artiklan 1
kohdassa tarkoitetulle komitealle. 5. Komissio antaa joka toinen
vuosi Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen tämän artiklan
täytäntöönpanosta. 48 artikla
Komission toimivalta 1. Niiden tulojen huomioon
ottamiseksi, joita maksajavirastoille kertyy unionin talousarviota varten, kun
ne suorittavat maksuja jäsenvaltioiden toimittamien menoilmoitusten
perusteella, siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 111
artiklan mukaisesti edellytyksistä, joiden mukaisesti tietyntyyppiset menot ja
tulot maataloustukirahaston ja maaseuturahaston yhteydessä on korvattava. 2. Unionin talousarvioon
maataloustukirahastoa ja maaseuturahastoa varten otettujen määrärahojen
moitteettoman hallinnoinnin varmistamiseksi siirretään komissiolle valta antaa
delegoituja säädöksiä 111 artiklan mukaisesti säännöistä, jotka koskevat
toimien arvon määritystä julkisen intervention yhteydessä ja julkisen
intervention alaisten tuotteiden menetyksen tai pilaantumisen tapauksessa
toteutettavien toimenpiteiden yhteydessä sekä rahoitettavien määrien
vahvistamista. 3. Jotta
käytettävissä olevat määrärahat voitaisiin jakaa tasapuolisesti jäsenvaltioiden
kesken tilanteessa, jossa unionin talousarviota ei ole hyväksytty
varainhoitovuoden alussa tai suunniteltujen sitoumusten kokonaismäärä ylittää
asetuksen (EU) N:o FR/xxx [150 artiklan 3 kohdassa] säädetyn kynnysarvon,
siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä tämän asetuksen 111
artiklan mukaisesti määrien sitomiseen ja maksamiseen sovellettavaa menetelmää
koskevista säännöksistä. 4. Jäsenvaltioiden ilmoittamien
menoja koskevien tai muiden tässä asetuksessa säädettyjen tietojen
johdonmukaisuuden sekä 102 artiklassa säädetyn tiedonantovelvollisuuden
noudattamisen varmistamiseksi siirretään komissiolle valta antaa delegoituja
säädöksiä 111 artiklan mukaisesti edellytyksistä, joita sovelletaan
jäsenvaltioille suoritettavien maksujen vähennyksiin ja keskeytyksiin
maataloustukirahastoon ja maaseuturahastoon liittyvien menojen osalta. 5. Suhteellisuusperiaatteen noudattamisen
varmistamiseksi 44 artiklaa sovellettaessa siirretään komissiolle valta antaa
delegoituja säädöksiä 111 artiklan mukaisesti asiaan kuuluvista säännöistä,
jotka koskevat seuraavaa: (a) luettelo 44 artiklaan liittyvistä
toimenpiteistä; (b) kyseisessä artiklassa tarkoitettujen
maksujen keskeyttämisaste ja ‑aika; (c) edellytykset keskeytyksen kumoamiselle. 6. Komissio
voi säätää täytäntöönpanosäädöksillä tarkemmin 46 artiklassa tarkoitetusta
velvoitteesta sekä erityisedellytyksistä, joita sovelletaan maksajavirastojen
kirjanpidossa ilmoitettaviin tietoihin. Nämä täytäntöönpanosäädökset
hyväksytään 112 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä
noudattaen. 7. Komissio
voi antaa täytäntöönpanosäädöksillä säännöt, jotka koskevat seuraavaa: (a) julkisena varastointina toteutettavien
interventiotoimenpiteiden rahoitusta ja kirjanpitoa sekä muita
maataloustukirahastosta ja maaseuturahastosta rahoitettuja menoja koskevat
säännöt; (b) maksusitoumusten ilman eri toimenpiteitä
tapahtuvaa vapauttamista koskevan menettelyn täytäntöönpanoon sovellettavat
ehdot ja edellytykset; (c) jäsenvaltioiden suorittamaa 42 artiklan 2
kohdassa tarkoitetun viivästyskoron maksamista tuensaajille koskevat säännöt. Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut
täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 112 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua
tarkastelumenettelyä noudattaen. IV luku
Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen I jakso
Yleiset säännökset 49 artikla
Komission paikalla tekemät
tarkastukset 1. Jäsenvaltioiden
kansallisten lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten mukaisesti
toteuttamia tarkastuksia, perussopimuksen 287 artiklan soveltamista ja
perussopimuksen 322 artiklan nojalla toteutettavia tai neuvoston asetukseen
(EY) N:o 2185/96[39]
perustuvia tarkastuksia rajoittamatta komissio voi järjestää jäsenvaltioissa
paikalla tarkastuksia erityisesti seuraavien seikkojen tarkistamiseksi: (a) hallinnollisten käytänteiden
yhdenmukaisuus unionin sääntöjen kanssa; (b) tarvittavien tositteiden olemassaolo ja
niiden vastaavuus maataloustukirahastosta tai maaseuturahastosta rahoitettujen
toimien kanssa; (c) edellytykset, joiden mukaisesti
maataloustukirahastosta tai maaseuturahastosta rahoitetut toimet on toteutettu
ja tarkastettu. Henkilöiden, jotka komissio on valtuuttanut
tekemään tarkastuksia paikalla, tai saamiensa valtuuksien puitteissa toimivan
komission henkilöstön on voitava saada tutustua tilikirjoihin ja kaikkiin
muihin maataloustukirahastosta tai maaseuturahastosta rahoitettavia menoja
koskeviin asiakirjoihin, myös sähköisessä muodossa laadittuihin tai saatuihin
ja tässä muodossa säilytettäviin asiakirjoihin ja metatietoihin. Paikalla tehtävien tarkastusten tekemistä koskevat
valtuudet eivät vaikuta sellaisten kansallisten määräysten soveltamiseen,
joilla tiettyjen toimien suorittaminen varataan kansallisessa lainsäädännössä
nimetyille viranomaisille. Komission valtuuttamat henkilöt eivät muun muassa
saa osallistua asianomaisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisiin
kotietsintöihin tai henkilöjen virallisiin kuulusteluihin, sanotun kuitenkaan
rajoittamatta asetusten (EY) N:o 1073/1999[40]
ja (EY) N:o 2185/96 asianomaisten säännösten soveltamista. Heillä on kuitenkin oltava mahdollisuus saada
käyttöönsä tällä tavoin hankittuja tietoja. 2. Komissio
ilmoittaa paikalla tehtävästä tarkastuksesta hyvissä ajoin etukäteen
jäsenvaltiolle, jota tarkastus koskee, tai jäsenvaltiolle, jonka alueella
tarkastus tehdään. Asianomaisen jäsenvaltion virkamiehet saavat osallistua
näihin tarkastuksiin. Jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on
tehtävä komission pyynnöstä ja asianomaisen jäsenvaltion suostumuksella tässä
asetuksessa tarkoitetuille toimille lisätarkastuksia tai ‑selvityksiä.
Komission henkilöstö tai komission valtuuttamat henkilöt voivat osallistua
tällaisiin tarkastuksiin. Komissio voi tarkastusten tehostamiseksi pyytää
asianomaisen jäsenvaltion suostumuksella sen viranomaisilta apua tiettyihin
tarkastuksiin tai selvityksiin. 50 artikla
Tietojen saatavuus 1. Jäsenvaltioiden
on annettava komission käyttöön kaikki maataloustukirahaston ja maaseuturahaston
asianmukaisen toiminnan kannalta tarpeelliset tiedot ja toteutettava kaikki
toimenpiteet, jotka saattavat helpottaa tarkastuksia, joiden komissio arvioi
olevan tarpeen unionin antamien varojen hoidossa, paikalla tehtävät
tarkastukset mukaan luettuina. 2. Jäsenvaltioiden
on annettava komissiolle pyynnöstä tiedoksi lait, asetukset ja hallinnolliset
määräykset, jotka ne ovat antaneet yhteiseen maatalouspolitiikkaan liittyvien
unionin säädösten panemiseksi täytäntöön, siltä osin kuin kyseisillä asiakirjoilla
on taloudellisia vaikutuksia maataloustukirahastoon tai maaseuturahastoon. 3. Jäsenvaltioiden
on annettava komission käyttöön kaikki tiedot todetuista
sääntöjenvastaisuuksista ja petosepäilyistä sekä kyseisten
sääntöjenvastaisuuksien ja petosten vuoksi aiheettomasti maksettujen määrien
takaisinperimiseksi tämän luvun III jakson nojalla toteutetuista toimista. 51 artikla
Asiakirjojen saatavuus Hyväksyttyjen maksajavirastojen on
säilytettävä suoritettuja maksuja koskevat tositteet ja unionin lainsäädännössä
säädettyjen hallinnollisten ja fyysisten tarkastusten tekemiseen liittyvät
asiakirjat ja annettava asiakirjat ja tiedot komission käyttöön. Jos asiakirjat ovat menojen hyväksymisestä
vastaavan, maksajaviraston antamalla valtuutuksella toimivan viranomaisen
hallussa, kyseisen viranomaisen on toimitettava hyväksytylle maksajavirastolle
kertomukset tehtyjen tarkastusten lukumäärästä ja sisällöstä sekä tarkastusten
tulosten perusteella toteutetuista toimenpiteistä. 52 artikla
Täytäntöönpanovalta Komissio voi antaa täytäntöönpanosäädöksillä
säännöt seuraavista: (a) erityiset velvoitteet, jotka
jäsenvaltioiden on täytettävä tässä luvussa säädettyjen tarkastusten
yhteydessä; (b) yhteistyötä koskevat velvoitteet,
jotka jäsenvaltioiden on täytettävä 49 ja 50 artiklan panemiseksi täytäntöön; (c) edellä 50 artiklan 3 kohdassa
tarkoitettua raportointivelvoitetta koskevat yksityiskohdat. Ensimmäisessä kohdassa tarkoitetut
täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 112 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua
tarkastelumenettelyä noudattaen. II jakso
Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen 53 artikla
Tilien tarkastaminen ja
hyväksyminen 1. Komissio
päättää hyväksyttyjen maksajavirastojen tilien tarkastamisesta ja
hyväksymisestä 102 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisesti toimitettujen
tietojen perusteella täytäntöönpanosäädöksillä ennen kyseessä olevaa
varainhoitovuotta seuraavan vuoden huhtikuun 30 päivää. Nämä
täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 112 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua
neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen. 2. Edellä 1
kohdassa tarkoitettu tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskeva päätös kattaa
toimitettujen tilinpäätösten täydellisyyden, täsmällisyyden ja
todenperäisyyden. Päätös ei rajoita 54 artiklan nojalla myöhemmin annettavien
päätösten soveltamista. 54 artikla
Sääntöjenmukaisuuden
tarkastaminen 1. Komission
on päätettävä täytäntöönpanosäädöksillä määrien jättämisestä unionin
rahoituksen ulkopuolelle, jos se toteaa, että 4 artiklan 1 kohdassa ja 5
artiklassa tarkoitettuja menoja ei ole toteutettu unionin lainsäädännön
mukaisesti ja maaseuturahaston osalta asetuksen (EU) N:o CR/xxx 77 artiklassa
tarkoitetun sovellettavan unionin ja kansallisen lainsäädännön mukaisesti. Nämä
täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 112 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua
neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen. 2. Komissio
arvioi rahoituksen ulkopuolelle jätettävät määrät todetun sääntöjen
noudattamatta jättämisen vakavuuden perusteella. Se ottaa tällöin
asianmukaisesti huomioon rikkomuksen ja unionille aiheutuneen taloudellisen
vahingon laadun ja vakavuuden. 3. Ennen
rahoituksen epäämistä koskevan päätöksen tekemistä komission tarkastuksen
tulokset ja asianomaisen jäsenvaltion antamat vastaukset annetaan tiedoksi
kirjallisina, minkä jälkeen molemmat osapuolet pyrkivät sopimukseen
toteutettavista toimenpiteistä. Jollei sopimukseen päästä, jäsenvaltio voi pyytää
menettelyn aloittamista molempien osapuolten kantojen sovittamiseksi yhteen
neljän kuukauden kuluessa. Menettelyn tuloksesta toimitetaan komissiolle
kertomus, jonka se tutkii ennen mahdollisen päätöksen tekemistä rahoituksen
epäämisestä. 4. Rahoitusta ei voi evätä, kun
kyseessä ovat (a) 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut menot, jotka toteutetaan yli 24
kuukautta ennen kuin komissio antaa tarkastuksensa tulokset kirjallisina
tiedoksi asianomaiselle jäsenvaltiolle; (b) 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin
monivuotisiin toimenpiteisiin tai 5 artiklassa tarkoitettuihin ohjelmiin
liittyvät menot, joiden osalta tuensaajaan kohdistuu viimeinen velvoite yli 24
kuukautta ennen kuin komissio antaa tarkastuksensa tulokset kirjallisina
tiedoksi asianomaiselle jäsenvaltiolle; (c) 5 artiklassa tarkoitettuihin ohjelmiin, jotka ovat muita kuin tämän
kohdan b alakohdassa tarkoitetut ohjelmat, liittyvät menot, joita varten
maksajavirasto suorittaa maksun tai tapauksen mukaan loppumaksun yli 24
kuukautta ennen kuin komissio antaa tarkastuksensa tulokset kirjallisina
tiedoksi asianomaiselle jäsenvaltiolle. 5. Edellä olevaa 4 kohtaa ei
sovelleta seuraavissa tapauksissa: (a) tämän luvun III jaksossa tarkoitetut sääntöjenvastaisuudet; (b) kansalliset tuet tai rikkomukset, joiden
osalta on aloitettu perussopimuksen 108 tai 258 artiklassa tarkoitettu
menettely; (c) jäsenvaltio ei noudata tämän asetuksen V osaston III luvun mukaisia
velvoitteitaan, sillä edellytyksellä, että komissio ilmoittaa jäsenvaltiolle
tarkastuksensa tulokset kirjallisina 12 kuukauden kuluessa siitä, kun se on
vastaanottanut jäsenvaltion kertomuksen asianomaisia menoja koskevan
tarkastuksen tuloksista. 55 artikla
Täytäntöönpanovalta Komission on vahvistettava
täytäntöönpanosäädöksillä täytäntöönpanosäännöt seuraavista: (a) 53 artiklassa tarkoitettu tilien
tarkastaminen ja hyväksyminen, kun kyseessä ovat päätöksen tekemisen ja
täytäntöönpanon yhteydessä toteutettavat toimenpiteet, mukaan luettuina komission
ja jäsenvaltioiden välinen tietojenvaihto ja noudatettavat määräajat; (b) 54 artiklassa tarkoitettu
sääntöjenmukaisuuden tarkastaminen, kun kyseessä ovat päätöksen tekemisen ja
täytäntöönpanon yhteydessä toteutettavat toimenpiteet, mukaan luettuina
komission ja jäsenvaltioiden välinen tietojenvaihto ja noudatettavat määräajat
sekä samassa artiklassa säädetty sovittelumenettely, myös sovitteluelimen
perustaminen, tehtävät, kokoonpano ja työjärjestelyt. Ensimmäisessä kohdassa tarkoitetut
täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 112 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua
tarkastelumenettelyä noudattaen. III jakso
Sääntöjenvastaisuudet 56 artikla
Yhteiset säännökset 1. Sääntöjenvastaisuuden tai
laiminlyönnin vuoksi aiheettomasti suoritettujen maksujen osalta jäsenvaltioiden
on pyydettävä tuki takaisin tuensaajalta vuoden kuluessa siitä, kun ensimmäinen
merkki sääntöjenvastaisuudesta on havaittu, ja ilmoitettava vastaavat määrät
maksajaviraston velallisluettelossa. 2. Jos takaisinperintää ei toteuteta neljän vuoden kuluessa perintäpyynnön
päivämäärästä tai kahdeksan vuoden kuluessa, jos perintäasia on viety
kansalliseen tuomioistuimeen, takaisin perimättä olevasta tuesta aiheutuvista
taloudellisista seurauksista vastaa asianomainen jäsenvaltio, sanotun
kuitenkaan vaikuttamatta jäsenvaltion velvoitteeseen noudattaa
perintämenettelyjä 60 artiklan mukaisesti. Jos takaisinperintämenettelyssä todetaan
lopullisella hallinnollisella tai oikeudellisella päätöksellä, että
väärinkäytöstä ei ole tapahtunut, asianomainen jäsenvaltio ilmoittaa sille
ensimmäisen alakohdan mukaisesti aiheutuneen taloudellisen taakan
maataloustukirahastolle ja maaseuturahastolle menona. 3. Asianmukaisesti
perustelluissa tapauksissa jäsenvaltiot voivat jättää takaisinperinnän
suorittamatta. Tällainen päätös voidaan tehdä vain, jos (a) takaisinperinnästä jo aiheutuneet ja
ennakoitavissa olevat kustannukset ovat yhteensä suuremmat kuin takaisin
perittävä määrä; (b) takaisinperintä
osoittautuu mahdottomaksi velallisen tai sääntöjenvastaisuudesta oikeudellisesti
vastuussa olevien henkilöiden maksukyvyttömyyden vuoksi, joka on todettu ja
tunnustettu asianomaisen jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön mukaisesti. Jos tämän kohdan
ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu päätös tehdään ennen kuin takaisin
perimättä olevaan määrään sovelletaan 2 kohdassa tarkoitettuja sääntöjä,
takaisin perimättä olevasta tuesta aiheutuvat taloudelliset seuraukset katetaan
unionin talousarviosta. 4. Jäsenvaltion on merkittävä tämän artiklan 2
kohdan soveltamisesta aiheutuneet sen vastattavina olevat taloudelliset
seuraukset vuotuiseen tilinpäätökseen, joka on toimitettava komissiolle 102
artiklan 1 kohdan c alakohdan iv alakohdan mukaisesti. Komissio tarkastaa, että soveltaminen on ollut moitteetonta, ja
tekee tarvittavat mukautukset osana 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua
täytäntöönpanosäädöstä. 5. Komissio
voi päättää täytäntöönpanosäädöksillä jättää unionin rahoituksen ulkopuolelle
unionin talousarvioon otetut määrät, jos (a) jäsenvaltio
ei ole noudattanut 1 kohdassa tarkoitettuja määräaikoja; (b) se katsoo, että jäsenvaltion 3 kohdan
nojalla tekemä päätös jättää takaisinperintä suorittamatta ei ole perusteltu; (c) se katsoo, että sääntöjenvastaisuuden tai takaisinperinnän
suorittamatta jättämisen syynä on kyseisen jäsenvaltion hallintoviranomaisesta
tai muusta virallisesta elimestä johtuva sääntöjenvastaisuus tai laiminlyönti. Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut
täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 112 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua
neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen. Ennen tällaisten täytäntöönpanosäädösten
hyväksymistä sovelletaan 54 artiklan 3 kohdassa säädettyä menettelyä. 57 artikla
Maataloustukirahastoa
koskevat erityissäännökset Sääntöjenvastaisuuden tai laiminlyönnin vuoksi
takaisin perityt määrät on suoritettava korkoineen maksajavirastolle, joka
merkitsee ne kirjanpitoon maataloustukirahastolle sidottuina tuloina sille
kuukaudelle, jona ne tosiasiallisesti saadaan takaisin. Kun jäsenvaltio palauttaa varoja unionin
talousarvioon ensimmäisen kohdan mukaisesti, se voi pidättää niistä 10
prosenttia kiinteämääräisinä takaisinperintäkuluina lukuun ottamatta tapauksia,
joissa sääntöjenvastaisuus tai laiminlyönti johtuu jäsenvaltion omista
hallintoviranomaisista tai muista virallisista elimistä. 58 artikla
Maaseuturahastoa koskevat
erityissäännökset Jäsenvaltioiden on tehtävä maaseudun
kehittämistoimissa tai ‑ohjelmissa havaituista sääntöjenvastaisuuksista
tai laiminlyönneistä johtuvia rahoitusoikaisuja peruuttamalla asianomainen
unionin rahoitus kokonaan tai osittain. Jäsenvaltioiden on otettava huomioon
todettujen sääntöjenvastaisuuksien laatu ja vakavuus sekä maaseuturahaston
taloudellisen menetyksen suuruus. Maaseuturahaston kautta tapahtuvan unionin
rahoituksen peruutetut määrät sekä takaisinperityt määrät ja niihin liittyvät
korot osoitetaan uudelleen asianomaiseen ohjelmaan. Jäsenvaltio voi kuitenkin
käyttää unionin rahoituksen peruutetut tai takaisinperityt määrät uudelleen
johonkin toimeen ainoastaan saman maaseudun kehittämisohjelman puitteissa ja
edellyttäen, ettei varoja käytetä uudelleen toimiin, joihin on sovellettu
rahoitusoikaisua. Maaseudun kehittämisohjelman päättämisen jälkeen jäsenvaltion
on palautettava takaisin perityt määrät unionin talousarvioon. 59 artikla
Siirretty
säädösvalta Tässä jaksossa
esitettyjen takaisinperintään liittyvien säännösten asianmukaisen ja tehokkaan
soveltamisen varmistamiseksi siirretään komissiolle valta antaa
erityisvelvoitteista, jotka jäsenvaltioiden on täytettävä, delegoitu säädös 111
artiklan mukaisesti. V OSASTO
VALVONTAJÄRJESTELMÄT JA SEURAAMUKSET I luku
Yleiset säännöt 60 artikla
Unionin taloudellisten etujen
suojaaminen 1. Jäsenvaltioiden on annettava
yhteisen maatalouspolitiikan yhteydessä kaikki tarvittavat lait, asetukset ja
hallinnolliset määräykset sekä toteutettava muut tarvittavat toimenpiteet
unionin taloudellisten etujen tehokkaan suojan varmistamiseksi ja erityisesti (a) maataloustukirahastosta ja
maaseuturahastosta rahoitettavien toimien laillisuuden ja asianmukaisuuden
varmistamiseksi; (b) tehokkaan suojan tarjoamiseksi petoksia
vastaan, erityisesti hyvin riskialttiilla alueilla; suojalla on oltava ennalta
ehkäisevä vaikutus ja huomioon otetaan toimenpiteiden kustannukset, hyödyt ja
niiden oikeasuhteisuus; (c) sääntöjenvastaisuuksien ja petosten
ehkäisemiseksi, havaitsemiseksi ja korjaamiseksi; (d) tehokkaiden, oikeasuhteisten ja
varoittavien seuraamusten määräämiseksi unionin lainsäädännön tai sen
puuttuessa kansallisen lainsäädännön mukaisesti ja tarvittaessa oikeustoimiin
ryhtymiseksi; (e) aiheettomasti suoritettujen maksujen
perimiseksi takaisin korkoineen ja tarvittaessa oikeustoimiin ryhtymiseksi. 2. Jäsenvaltioiden on
perustettava tehokas hallinto- ja valvontajärjestelmä varmistaakseen unionin
tukijärjestelmiä säätelevän lainsäädännön noudattamisen. 3. Jäsenvaltioiden on
ilmoitettava komissiolle 1 ja 2 kohdan mukaisesti annetuista säännöksistä ja
kyseisten kohtien nojalla toteutetuista toimenpiteistä. Kaikkien edellytysten, joita jäsenvaltiot
asettavat unionin säännöissä vahvistettujen edellytysten lisäksi maataloustukirahastosta
tai maaseuturahastosta rahoitettavan tuen saamiselle, on oltava
todennettavissa. 4. Komissio voi hyväksyä
täytäntöönpanosäädöksillä säännöt tämän artiklan 1 ja 2 kohdan yhdenmukaisen
soveltamisen varmistamiseksi. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 112
artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. 61 artikla
Tarkastusten yleiset
periaatteet 1. Jäsenvaltioiden 60 artiklan 2
kohdan mukaisesti perustamaan järjestelmään on sisällyttävä, jollei ei toisin
säädetä, kaikille tukihakemuksille järjestelmällisesti tehtävät hallinnolliset
tarkastukset, joita täydennetään paikalla tehtävillä tarkastuksilla. 2. Paikalla tehtävien
tarkastusten osalta vastaavan viranomaisen on tehtävä koko hakijamäärästä
tarkastusotos, johon sisältyy tarvittaessa satunnaisotannalla valittu osa ja
riskiotannalla valittu osa, jotta saadaan edustava virheprosentti ja samalla
otokseen mukaan suurimmat virheet. 3. Vastaavan viranomaisen on
laadittava tarkastuskertomus jokaisesta paikalla tehdystä tarkastuksesta. 4. Kaikki unionin säännöissä
säädetyt maataloustukiin ja maaseudun kehittämistukeen liittyvät paikalla
tehtävät tarkastukset on tehtävä tarvittaessa samaan aikaan. 62 artikla
Säännösten kiertämistä
koskeva lauseke Alakohtaisen maatalouslainsäädännön nojalla
säädettyjä etuuksia ei myönnetä luonnollisille henkilöille tai
oikeushenkilöille, joiden osalta on osoitettu, että kyseisten etuuksien
saamiseen vaaditut edellytykset on luotu keinotekoisesti ja kyseisen
lainsäädännön tavoitteiden vastaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta
erityissäännösten soveltamista. 63 artikla
Tukijärjestelmien
yhteensopivuus tarkastusten kannalta Asetuksessa (EU) N:o xxx/xxx [sCMO]
tarkoitettujen viinialan tukijärjestelmien soveltamiseksi jäsenvaltioiden on
varmistettava, että kyseisiin järjestelmiin sovellettavat hallinto- ja
valvontamenettelyt sopivat yhteen tämän osaston II luvussa tarkoitetun
yhdennetyn järjestelmän kanssa seuraavien seikkojen osalta: (a) sähköinen tietokanta; (b) viljelylohkojen tunnistusjärjestelmät; (c) hallinnolliset tarkastukset. Menettelyjen on mahdollistettava yhteinen
toiminta tai tietojenvaihto yhdennetyn järjestelmän kanssa. 64 artikla
Tarkastuksiin liittyvä
komission toimivalta 1. Tarkastusten asianmukaisen ja
tehokkaan soveltamisen takaamiseksi sekä sen varmistamiseksi, että
tukikelpoisuusedellytykset tarkastetaan tehokkaalla, yhdenmukaisella ja
syrjimättömällä tavalla unionin taloudellisia etuja suojaten siirretään
komissiolle valta antaa tilanteista, joissa tuensaajat tai heidän edustajansa
estävät tarkastusten suorittamisen, delegoituja säädöksiä 111 artiklan
mukaisesti. 2. Komissio antaa
täytäntöönpanosäädöksillä tarvittavat säännöt tämän luvun yhdenmukaiseksi
soveltamiseksi unionissa. Mainitut säännöt voivat koskea erityisesti seuraavia
seikkoja: (a) säännöt jäsenvaltioiden tekemille
hallinnollisille ja paikalla tehtäville tarkastuksille, jotka liittyvät unionin
lainsäädännön soveltamisesta johtuvien velvoitteiden, sitoumusten ja
tukikelpoisuusperusteiden noudattamiseen; (b) säännöt tehokkaaseen riskienhallintaan
tarvittavien paikalla tehtävien tarkastusten vähimmäismääristä sekä
edellytyksistä, joiden perusteella jäsenvaltioiden on lisättävä kyseisiä
tarkastuksia tai siinä tapauksessa, että hallinto- ja valvontajärjestelmät
toimivat asianmukaisesti ja virheiden määrä on hyväksyttävä, jäsenvaltiot
voivat vähentää tarkastuksia; (c) tehtyjen tarkastusten ja tarkistusten
sekä niiden tulosten raportointia koskevat säännöt ja menetelmät; (d) viranomaiset, jotka ovat vastuussa
vaatimusten noudattamista koskevien tarkastusten tekemisestä, sekä tarkastusten
sisältö ja suoritustiheys sekä ja pitämisen vaihe, jossa kyseiset tarkastukset
tehdään; (e) säännöt, jotka koskevat
tullimenettelyihin liittyvien lisävaatimusten vahvistamista erityisesti Euroopan
parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 450/2008[41] säädetyn mukaisesti silloin
kun se on tarpeen järjestelmän moitteettoman hallinnon kannalta; (f) asetuksen (EU) N:o xxx/xxx [DP] 38
artiklassa tarkoitetun hampun osalta säännöt, jotka koskevat erityisiä
valvontatoimenpiteitä sekä tetrahydrokannabinolipitoisuuden määritysmenetelmiä; (g) asetuksen (EU) N:o xxx/xxx [DP] 42
artiklassa tarkoitetun puuvillan osalta hyväksyttyjä toimialakohtaisia
organisaatioita koskeva tarkastusjärjestelmä; (h) asetuksessa (EU) N:o sCMO/xxx tarkoitetun
viinin osalta säännöt pinta-alojen mittausta varten sekä tarkastusten
parantamiseksi erityisiin rahoitusmenettelyihin sovellettavat tarkastukset ja
säännöt; (i) testit ja menetelmät tuotteiden
kelpoisuuden määrittämiseksi julkista interventiota tai yksityistä varastointia
varten sekä tarjouskilpailumenettelyjen käyttö julkisen intervention ja
yksityisen varastoinnin yhteydessä. Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut
täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 112 artiklan 3 kohdassa tai asetuksen (EU)
N:o xxx/xxx [DP], asetuksen (EU) N:o xxx/xxx [RD] tai asetuksen (EU) N:o
xxx/xxx [sCMO] vastaavassa artiklassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä
noudattaen. 65 artikla
Tuen peruuttaminen ja
vähentäminen ja sulkeminen tuen ulkopuolelle 1. Jos todetaan, ettei tuensaaja
täytä alakohtaisessa maatalouslainsäädännössä säädettyjä
tukikelpoisuusperusteita tai tuen myöntämisen edellytyksiin liittyviä
sitoumuksia, tuki peruutetaan kokonaan tai osittain. 2. Jos unionin lainsäädännössä
niin säädetään, jäsenvaltiot voivat myös määrätä seuraamuksia vähentämällä
sellaista myönnettyä tai myönnettävää maksua tai tällaisen maksun osaa, jonka
osalta tukikelpoisuusperusteet tai sitoumukset täyttyvät, tai sulkemalla
tällainen maksu tai maksun osa tuen ulkopuolelle. Tuesta vähennettävä määrä suhteutetaan havaitun
noudattamatta jättämisen vakavuuteen, laajuuteen, kestoon ja toistuvuuteen, ja
ääritapauksena voi olla sulkeminen kokonaan yhden tai useamman tukijärjestelmän
tai tukitoimenpiteen ulkopuolelle yhden tai useamman kalenterivuoden ajaksi. 3. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun
peruutuksen ja 2 kohdassa tarkoitettujen seuraamusten kohteena olevat määrät
peritään takaisin kokonaan. 66 artikla
Seuraamuksiin liittyvä
komission toimivalta 1. Tasapainon saavuttamiseksi
yhtäältä alakohtaisen maatalouslainsäädännön soveltamisesta johtuvien
velvoitteiden noudattamatta jättämisen vuoksi määrättävien maksujen,
seuraamusten ja rangaistusten pelotevaikutuksen ja toisaalta järjestelmän
joustavan soveltamisen välillä siirretään komissiolle valta antaa säännöistä ja
edellytyksistä delegoituja säädöksiä 111 artiklan mukaisesti seuraavissa
tapauksissa: (a) tukijärjestelmään osallistumista koskevan
oikeuden pidättäminen, tuen ulkopuolelle jättäminen ja maksujen keskeyttäminen
tai tukien tai vientitukien alentaminen tai muu seuraamus erityisesti silloin
kun määräaikoja ei ole noudatettu, tuote, koko tai määrä ei ole hakemuksen
mukainen, ohjelman arviointia tai tiedonantoa ei ole tehty tai tiedonanto ei
pitänyt paikkaansa tai se myöhästyi; (b) jäsenvaltioille suoritettavien
maatalousmenoihin liittyvien maksujen alentaminen silloin kun ylijäämämaksua
koskevan maksuosuuden takaisin perimiselle asetettuja määräaikoja ei ole
noudatettu tai kuukausimaksujen keskeyttäminen silloin kun jäsenvaltio ei
lähetä tietoja komissiolle tai lähettää ne myöhässä tai lähettää vääriä
tietoja; (c) lisämäärät, lisämaksut tai korot, joita
sovelletaan petosten ja sääntöjenvastaisuuksien tapauksessa ja silloin kun
velvoitteen täyttämisestä ei ole todisteita tai kun ilmoitus on jätetty
myöhässä; (d) vakuuksien asettamista, vapauttamista ja
pidättämistä koskevat edellytykset sekä vähennysten aste, jota sovelletaan
vakuuksien vapauttamiseen vientitukien, todistusten, tarjousten tai
erityishakemusten yhteydessä, kun vakuuden kattama velvoite on jäänyt
täyttämättä kokonaan tai osittain; (e) seuraamuksina takaisin perittyjen määrien
pidättäminen jäsenvaltioissa; (f) toimijan tai hakijan sulkeminen julkisen
intervention ja yksityisen varastoinnin, todistusten hakujärjestelmän tai
tariffikiintiöjärjestelmien ulkopuolelle, kun kyseessä on petos tai on
toimitettu vääriä tietoja; (g) hyväksynnän peruuttaminen tai
keskeyttäminen erityisesti silloin kun toimija, tuottajaorganisaatio,
tuottajaorganisaatioiden liitto, tuottajaryhmä tai toimialakohtainen
organisaatio ei noudata tai ei enää täytä vaadittuja edellytyksiä,
tiedonantojen tekemättä jättäminen mukaan luettuna; (h) asianmukaisten kansallisten seuraamusten
soveltaminen toimijoihin, jotka osallistuvat kiintiön ylittävään tuotantoon; (i) ilmeiset virheet, ylivoimainen este ja
poikkeukselliset olosuhteet. 2. Komissio vahvistaa
täytäntöönpanosäädöksillä (a) menettelyt ja tekniset perusteet, jotka
liittyvät 1 kohdassa tarkoitettuihin toimenpiteisiin ja seuraamuksiin silloin
kun havaitaan asianomaisen lainsäädännön soveltamisesta johtuvan minkä tahansa
velvoitteen noudattamatta jättäminen; (b) säännöt ja menettelyt asianomaisen
lainsäädännön soveltamisen seurauksena aiheettomasti maksettujen maksujen
takaisinperinnästä. Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut
täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 112 artiklan 3 kohdassa tai asetuksen (EU)
N:o xxx/xxx [DP], asetuksen (EU) N:o xxx/xxx [RD] tai asetuksen (EU) N:o
xxx/xxx [sCMO] vastaavassa artiklassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. 67 artikla
Vakuudet 1. Jos alakohtaisessa
maatalouslainsäädännössä niin säädetään, jäsenvaltiot voivat vaatia vakuuden
asettamista, jolla taataan alakohtaiseen maatalouslainsäädäntöön perustuvan
velvoitteen täyttyminen. 2. Jos ylivoimaista estettä ei
ole, vakuus pidätetään kokonaan tai osittain, jos jokin tietty velvoite jää
täyttämättä tai täytetään vain osittain. 3. Syrjimättömän kohtelun,
oikeudenmukaisuuden ja oikeasuhteisuuden varmistamiseksi vakuuksia asetettaessa
siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 111 artiklan
mukaisesti seuraavista seikoista: (a) käsitteiden merkitys 1 ja 2 kohtaa
sovellettaessa; (b) vastuutaho velvoitteen jäädessä
täyttämättä; (c) erityistilanteet, joissa toimivaltainen
viranomainen voi luopua vakuusvaatimuksesta; (d) annettavaan vakuuteen ja takaajaan
sovellettavat edellytykset; (e) ennakkomaksujen yhteydessä asetettuihin
vakuuksiin liittyvät erityisedellytykset; (f) vakuuksiin liittyvät ensisijaiset,
toissijaiset tai alempiasteiset vaatimukset sekä vaatimusten noudattamatta
jättämisestä aiheutuvat seuraukset. 4. Komissio voi antaa
täytäntöönpanosäädöksillä säännöt seuraavista: (a) asetettavan vakuuden muoto sekä vakuuden
asettamisessa, sen hyväksymisessä ja alkuperäisen vakuuden korvaamisessa
käytettävä menettely; (b) vakuuden vapauttamisessa käytettävät
menettelyt; (c) jäsenvaltioiden ja komission antamat
ilmoitukset. Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut
täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 112 artiklan 3 kohdassa tai asetuksen (EU)
N:o xxx/xxx [DP], asetuksen (EU) N:o xxx/xxx [RD] tai asetuksen (EU) N:o
xxx/xxx [sCMO] vastaavassa artiklassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä
noudattaen. II luku
Yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä 68 artikla
Soveltamisala 1. Kunkin jäsenvaltion on
perustettava yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä, jäljempänä
’yhdennetty järjestelmä’, ja ylläpidettävä sitä. 2. Yhdennettyä järjestelmää
sovelletaan asetuksen (EU) N:o xxx/xxx [DP] liitteessä I lueteltuihin
tukijärjestelmiin sekä asetuksen (EU) N:o xxx/xxx [RD] 22 artiklan 1 kohdan a
ja b alakohdan ja 29–32, 34 ja 35 artiklan sekä tarvittaessa asetuksen (EU)
CR/xxx 28 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti myönnettävään tukeen. Tätä lukua ei kuitenkaan sovelleta asetuksen (EU)
N:o xxx/xxx [RD] 29 artiklan 9 kohdassa tarkoitettuihin toimenpiteisiin eikä
myöskään mainitun asetuksen 22 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdan mukaisiin
toimenpiteisiin siltä osin kuin on kyse perustamiskustannuksista. 3. Yhdennettyä järjestelmää
sovelletaan tarvittavassa laajuudessa myös täydentäviä ehtoja koskevaan
valvontaan VI osaston mukaisesti. 69 artikla
Yhdennetyn järjestelmän osat 1. Yhdennetyn järjestelmän on
sisällettävä seuraavat osat: (a) sähköinen tietokanta; (b) viljelylohkojen tunnistusjärjestelmä; (c) tukioikeuksien tunnistamis- ja
rekisteröintijärjestelmä; (d) tukihakemukset; (e) yhdennetty valvontajärjestelmä; (f) yhtenäinen järjestelmä, johon kirjataan
kaikkien tukihakemuksen tai maksupyynnön jättävien 68 artiklan 2 kohdan
mukaisten tuensaajien tunnistetiedot. 2. Yhdennettyyn järjestelmään on
tarvittaessa sisällyttävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1760/2000[42] sekä neuvoston asetuksen (EY)
N:o 21/2004[43]
mukaisesti perustettu eläinten tunnistamis- ja rekisteröintijärjestelmä. 3. Komissio voi käyttää asiantuntijoiden
tai erikoislaitosten palveluja yhdennetyn järjestelmän perustamisen, seurannan
ja käytön helpottamiseksi ja erityisesti teknisen avun antamiseksi
jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille niiden pyynnöstä, sanotun
vaikuttamatta yhdennetyn järjestelmän käyttöönottoa ja soveltamista koskeviin
jäsenvaltioiden velvoitteisiin. 70 artikla
Sähköinen tietokanta 1. Sähköiseen tietokantaan on
kirjattava kunkin 68 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun tuensaajan osalta
tukihakemuksista ja maksupyynnöistä saadut tiedot. Tietokannan on mahdollistettava erityisesti se,
että jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen saa käyttöönsä kalenterivuosia
ja/tai markkinointivuosia koskevat tiedot vuodesta [2000] alkaen.
Järjestelmästä on myös saatava suoraan ja viipymättä käyttöön tiedot vähintään
neljältä edeltävältä vuodelta. 2. Jäsenvaltiot voivat perustaa
hajautettuja tietokantoja edellyttäen, että ne sekä tietojen kirjaamisen ja
saannin hallinnolliset menettelyt suunnitellaan yhdenmukaisesti koko
jäsenvaltion alueella ja ne ovat keskenään yhteensopivia ristiintarkastusten
mahdollistamiseksi. 71 artikla
Viljelylohkojen
tunnistusjärjestelmä Viljelylohkojen tunnistusjärjestelmä perustuu
karttoihin, maarekisteriasiakirjoihin tai muuhun kartta-aineistoon. Siinä
käytetään hyväksi sähköistä paikkatietojärjestelmätekniikkaa (GIS), ilma- tai
satelliittiortokuvaus mukaan luettuna, noudattaen yhtenäistä standardia, joka
takaa vähintään mittakaavan 1:5000 karttoja vastaavan tarkkuuden. 72 artikla
Tukioikeuksien tunnistamis-
ja rekisteröintijärjestelmä 1. Tukioikeuksien tunnistamis-
ja rekisteröintijärjestelmän on mahdollistettava oikeuksien todentaminen ja
ristiintarkastukset tukihakemusten ja viljelylohkojen tunnistusjärjestelmän
kanssa. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun
järjestelmän on mahdollistettava se, että jäsenvaltion toimivaltainen
viranomainen saa suoraan ja viipymättä käyttöönsä tiedot vähintään neljältä
edeltävältä kalenterivuodelta. 73 artikla
Tukihakemukset ja
maksupyynnöt 1. Edellä 68 artiklan 2 kohdassa
tarkoitetun tuen saajan on toimitettava joka vuosi kyseessä olevan pinta-alan
osalta suoria tukia koskeva hakemus tai eläimiin liittyvien maaseudun
kehittämistoimenpiteiden osalta maksupyyntö, jossa on ilmoitettava tapauksen
mukaan (a) kaikki tilan viljelylohkot sekä muussa
kuin maatalouskäytössä oleva pinta-ala, jolle 68 artiklan 2 kohdassa
tarkoitettua tukea haetaan; (b) aktivoitaviksi ilmoitetut tukioikeudet; (c) kaikki muut tässä asetuksessa säädetyt
tai asiaa koskevan alakohtaisen maatalouslainsäädännön täytäntöönpanemiseksi
tarvittavat tai asianomaisen jäsenvaltion edellyttämät tiedot. Pinta-alatuen osalta kunkin jäsenvaltion on
määritettävä sellaisen viljelylohkon vähimmäiskoko, jolta hakemus voidaan
tehdä. Vähimmäiskoko saa kuitenkin olla enintään 0,3 hehtaaria. Jäsenvaltiot voivat ensimmäisen alakohdan a
alakohdasta poiketen päättää, että viljelijän, joka ei hae mitään pinta-alaan
perustuvaa suoraa tukea, ei tarvitse ilmoittaa viljelylohkojaan, jos kyseisten
lohkojen kokonaispinta-ala on enintään yksi hehtaari. Viljelijän on kuitenkin
ilmoitettava hakemuksessaan, että hänellä on käytettävissään viljelylohkoja, ja
toimivaltaisten viranomaisten pyynnöstä ilmoitettava kyseisten lohkojen
sijainti. 2. Jäsenvaltioiden on
toimitettava, muun muassa sähköisiä välineitä käyttäen, edellisenä vuonna
määritettyjen alojen perusteella esitäytetyt lomakkeet ja kyseisten alojen
sijainnin osoittava graafinen aineisto. Jäsenvaltio voi päättää, että
tukihakemuksessa on ilmoitettava ainoastaan muutokset edellisenä vuonna
jätettyyn tukihakemukseen nähden. Asetuksen (EU) N:o DP/xxx V osastossa
säädetyn pienviljelijöiden tukijärjestelmän yhteydessä tämä mahdollisuus on
annettava kaikille viljelijöille, joihin kyseistä järjestelmää sovelletaan. 3. Jäsenvaltio voi päättää, että
yksi hakemus kattaa useita 68 artiklassa tarkoitettuja tukijärjestelmiä ja
toimenpiteitä tai ne kaikki tai muita tukijärjestelmiä ja toimenpiteitä. 74 artikla
Tuensaajien
tunnistamisjärjestelmä Yhtenäisen järjestelmän, johon kirjataan
kaikkien 68 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tuensaajien tunnistetiedot, on
taattava, että kaikki saman tuensaajan jättämät tukihakemukset ja maksupyynnöt
voidaan tunnistaa kyseistä tuensaajaa koskeviksi. 75 artikla
Tukikelpoisuusedellytysten
todentaminen ja tuen vähennykset 1. Edellä olevan 61 artiklan
mukaisesti jäsenvaltioiden on tukikelpoisuusedellytysten todentamiseksi
tarkastettava tuen soveltaminen hallinnollisilla tarkastuksilla
maksajavirastojen tai niiden valtuuttamien elinten kautta. Näitä tarkastuksia
on täydennettävä paikalla tehtävillä tarkastuksilla. 2. Paikalla tehtäviä
tarkastuksia varten jäsenvaltion on laadittava maatiloja ja/tai tuensaajia
koskeva otantasuunnitelma. 3. Jäsenvaltiot voivat käyttää
viljelylohkojen tarkastamiseen paikalla kaukokartoitusta tai satelliittipaikannusjärjestelmää
(GNSS). 4. Jos
tukikelpoisuusedellytykset eivät täyty, sovelletaan 65 artiklaa. 76 artikla
Maksut tuensaajille 1. Edellä 68 artiklan 2 kohdassa
tarkoitettuihin tukijärjestelmiin ja toimenpiteisiin liittyvät maksut
suoritetaan joulukuun 1 päivän ja seuraavan kalenterivuoden kesäkuun 30 päivän
välisenä aikana. Maksut suoritetaan kyseisen ajan kuluessa
enimmillään kahdessa erässä. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin maksaa ennen
joulukuun 1 päivää mutta aikaisintaan lokakuun 16 päivänä ennakkomaksuja,
joiden suuruus 68 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuilla tuilla on enimmillään 50
prosenttia suorista tuista ja 75 prosenttia maaseudun kehittämistuesta. 2. Edellä 1 kohdassa
tarkoitettuja tukia ei saa maksaa ennen kuin jäsenvaltion 75 artiklan mukaisesti
tekemä tukikelpoisuusedellytyksiä koskeva tarkastus on saatu päätökseen. 77 artikla
Siirretty säädösvalta 1. Sen varmistamiseksi, että
tässä luvussa säädetty yhdennetty järjestelmä pannaan täytäntöön tehokkaalla,
yhtenäisellä ja syrjimättömällä tavalla unionin taloudellisia etuja suojaten,
siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 111 artiklan
mukaisesti seuraavista. (a) erityismääritelmät, joiden avulla voidaan
varmistaa yhdennetyn järjestelmän yhdenmukaistettu soveltaminen; (b) säännöt, jotka koskevat jäsenvaltioiden
toteutettavaksi tämän luvun asianmukaiseksi soveltamiseksi tulevia
lisätoimenpiteitä sekä minkä tahansa jäsenvaltioiden välillä tarvittavan
vastavuoroisen avun järjestelyjä. 2. Sen varmistamiseksi, että
varat jaetaan asianmukaisesti oikeutetuille tuensaajille 73 artiklassa
tarkoitettujen tukihakemusten perusteella ja että tuensaajat täyttävät niihin
liittyvät velvoitteet, komissio vahvistaa 111 artiklan mukaisesti delegoiduilla
säädöksillä (a) ilmoitettavien viljelylohkojen
vähimmäiskokoa koskevat säännöt hallinnollisen työn vähentämiseksi sekä
tuensaajien että viranomaisten osalta; (b) säännökset tuen laskentaperusteiden
yhdenmukaista määrittelyä varten, mukaan luettuina säännöt siitä, kuinka
käsitellään tietyt tapaukset, joissa tukikelpoisiin aloihin sisältyy
maisemallisia piirteitä tai puita; (c) [määräaikoihin, päivämääriin ja
määräpäiviin sovellettavista säännöistä 3 päivänä kesäkuuta 1971 annettua]
neuvoston asetusta (ETY, Euratom) N:o 1182/71[44]
koskevan poikkeuksen, jonka tarkoituksena on suojata tuensaajien oikeus tukeen
silloin kun hakemuksen jättämisen tai muutoksesta ilmoittamisen viimeinen päivä
on yleinen vapaapäivä, lauantai tai sunnuntai; (d) kun kyseessä on myöhässä oleva tuen
maksua tai tukioikeuksien myöntämistä koskeva hakemus, myöhästymisen
enimmäisajan ja myöhästymisen vuoksi tehtävät vähennykset. 3. Sen varmistamiseksi, että
epäämiset, vähennykset, poissulkemiset ja takaisinperimiset lasketaan ja
toteutetaan 65 artiklassa säädetyn periaatteen mukaisesti sekä tehokkaalla,
yhtenäisellä ja syrjimättömällä tavalla, jolla suojataan unionin taloudelliset
edut, siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 111 artiklan
mukaisesti seuraavista: (a)
säännökset epäämisistä, vähennyksistä ja
poissulkemisista, kun kyseessä on tietojen oikeellisuus ja täydellisyys
hakemuksessa, esimerkiksi pinta-alojen tai eläinmäärien ilmoittaminen liian
suuriksi tai pinta-aloja koskevan ilmoituksen puuttuminen, tai kun
tukikelpoisuusperusteet eivät täyty tai tuen myöntämisen edellytyksiin
liittyviä sitoumuksia ei noudateta; (b)
säännökset, joiden tarkoituksena on taata
yhdenmukainen ja suhteutettu käsittely tahallisten sääntöjenvastaisuuksien,
vähäisten virheiden, vähennysten kasautumisen ja eri vähennysten samanaikaisen
soveltamisen yhteydessä; (c)
säännöt, joiden mukaan epäämisiä, vähennyksiä tai
poissulkemisia ei sovelleta tietyissä tilanteissa ja joilla varmistetaan
suhteellisuus vähennyksiä sovellettaessa; (d)
säännöt, jotka koskevat aiheettomasti maksettujen
tukien takaisin perintää ja aiheettomasti myönnettyjä tukioikeuksia. 78 artikla
Täytäntöönpanovalta Komissio vahvistaa täytäntöönpanosäädöksillä (a) 70 artiklassa säädetyn sähköisen
tietokannan peruspiirteet, määritelmät ja laatuvaatimukset; (b) 71 artiklassa säädetyn viljelylohkojen
tunnistusjärjestelmän ja 74 artiklassa säädetyn tuensaajien
tunnistusjärjestelmän peruspiirteet, määritelmät ja laatuvaatimukset; (c) 72 artiklassa säädetyn
tukioikeuksien tunnistamis- ja rekisteröintijärjestelmä peruspiirteet,
määritelmät ja laatuvaatimukset; (d) 73 artiklassa säädettyä
tukihakemusta ja maksupyyntöä sekä tukioikeuksia koskevaa hakemusta koskevat
säännöt, mukaan lukien hakemusten viimeinen jättöpäivä, hakemuksiin
sisällytettävien tietojen vähimmäismäärä, tukihakemusten peruuttamis- ja muutossäännökset,
vapautus tukihakemuksen toimittamista koskevasta vaatimuksesta sekä säännökset,
joilla jäsenvaltioille sallitaan yksinkertaistettujen menettelyjen soveltaminen
tai ilmeisten virheiden korjaaminen; (e) säännöt tarkastusten tekemisestä sen
varmistamiseksi, että velvoitteita noudatetaan ja tukihakemuksessa tai
maksupyynnössä ilmoitetut tiedot ovat oikeita ja täydellisiä; (f) tekniset määritelmät tämän luvun
yhdenmukaista täytäntöönpanoa varten; (g) säännöt niitä tilanteita varten,
joissa tilan siirron yhteydessä siirtyy sellaisia kyseessä olevaan tukeen
liittyviä velvoitteita, jotka on vielä täytettävä; (h) 76 artiklassa tarkoitettuja
ennakkomaksuja koskevat säännöt. Ensimmäisessä kohdassa tarkoitetut
täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 112 artiklan 3 kohdassa tai asetuksen (EU)
N:o xxx/xxx [DP] tai asetuksen (EU) N:o xxx/xxx [RD] vastaavassa artiklassa
tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. III luku
Toimien tarkastukset 79 artikla
Soveltamisala ja määritelmät 1. Tässä luvussa annetaan säännöt
maataloustukirahaston rahoitusjärjestelmään suoraan tai välillisesti kuuluvia
maksuja saavien tai suorittavien yhteisöjen tai niiden edustajien, jäljempänä
’yritykset’, kaupallisten asiakirjojen tarkastamista varten, jotta voidaan
varmistaa, onko maataloustukirahaston rahoitusjärjestelmään kuuluvat toimet
tosiasiassa toteutettu ja onko ne toteutettu asianmukaisesti. 2. Tämän luvun säännöksiä ei
sovelleta toimenpiteisiin, joihin sovelletaan tämän osaston II luvussa
tarkoitettua yhdennettyä järjestelmää. 3. Tässä luvussa tarkoitetaan: (a) ’kaupallisilla asiakirjoilla’ kaikkia
yrityksen ammatilliseen toimintaan liittyviä kirjoja, rekistereitä,
muistiinpanoja ja muita todistuskappaleita, kirjanpitoa, tuotanto- ja
laatuasiakirjoja, kirjeenvaihtoa ja missä tahansa muodossa olevia kaupallisia
tietoja, mukaan luettuina sähköisessä muodossa olevat tiedot, siinä määrin kuin
nämä asiakirjat tai tiedot liittyvät suoraan tai välillisesti 1 kohdassa
tarkoitettuihin toimiin; (b) ’kolmannella osapuolella’ kaikkia luonnollisia
henkilöitä tai oikeushenkilöitä, jotka ovat suoraan tai välillisesti yhteydessä
maataloustukirahaston rahoitusjärjestelmässä toteutettuihin toimiin. 80 artikla
Jäsenvaltioiden suorittamat
tarkastukset 1. Jäsenvaltioiden on
toteutettava yritysten kaupallisia asiakirjoja koskevat järjestelmälliset
tarkastukset tarkastettavien toimien laatu huomioon ottaen. Jäsenvaltioiden on
varmistettava, että tarkastettavat yritykset valitaan siten, että saadaan
parhaat mahdolliset takeet sääntöjenvastaisuuksien ehkäisemiseksi ja
havaitsemiseksi toteutettavien toimenpiteiden vaikuttavuudesta. Valinnassa on
muun muassa otettava huomioon yritysten taloudellinen merkitys kyseisessä
järjestelmässä sekä muut riskitekijät. 2. Tarkoituksenmukaisissa
tapauksissa 1 kohdassa säädetyt tarkastukset ulotetaan koskemaan sellaisia
luonnollisia tai oikeushenkilöitä, joilla on osuus yrityksistä, sekä muita
luonnollisia tai oikeushenkilöitä, joilla saattaa olla merkitystä 81 artiklassa
kuvattujen tavoitteiden saavuttamiselle. 3. Tämän luvun mukaisesti
suoritettavat tarkastukset eivät rajoita 49 ja 50 artiklan mukaisesti tehtäviä
tarkastuksia. 81 artikla
Tarkastusten tavoitteet 1. Keskeisten tarkastettavien
tietojen oikeellisuus tutkitaan ristiintarkastuksilla, joissa mukana ovat
kyseessä olevan riskin tason mukaan tarvittaessa myös kolmansien osapuolten
kaupalliset asiakirjat, ja niihin kuuluvat muun muassa (a) vertailut tavarantoimittajien,
asiakkaiden, kuljetusliikkeiden tai muiden kolmansien osapuolten kaupallisiin
asiakirjoihin; (b) tarvittaessa varastojen määrään ja
luonteeseen kohdistuvat fyysiset tarkastukset; (c) vertailu sellaisia rahavirtoja koskevaan
kirjanpitoon, jotka ovat johtaneet maataloustukirahaston rahoitusjärjestelmän
puitteissa toteutettuihin toimiin tai ovat niiden seuraus, ja (d) tarkastukset, jotka liittyvät sellaiseen
kirjanpitoon tai rahoitustoimien kirjauksiin, jotka tarkastuksen ajankohtana
osoittavat, että maksajaviraston hallussa on asianmukaiset asiakirjat
osoituksena siitä, että tuen maksaminen tuensaajalle on perusteltua. 2. Erityisesti silloin, kun
yritysten edellytetään unionin lainsäädännön tai kansallisten säännösten mukaan
pitävän erityistä inventaariokirjaa, kyseisen kirjanpidon tarkastaminen
käsittää aiheellisissa tapauksissa sen vertailun kaupallisiin asiakirjoihin ja
tarvittaessa yrityksen varastoissa oleviin määriin. 3. Tarkastettavien toimien
valinnassa otetaan kaikilta osin huomioon esitetyn riskin taso. 82 artikla
Mahdollisuus tutustua
kaupallisiin asiakirjoihin 1. Yrityksen vastuuhenkilöiden
tai kolmannen osapuolen on varmistettava, että tarkastuksista vastaaville
virkamiehille tai tarkastuksen tekemiseen valtuutetuille henkilöille
toimitetaan kaikki kaupalliset asiakirjat ja niitä täydentävät tiedot.
Sähköisessä muodossa varastoidut tiedot on annettava asianmukaisella
tietovälineellä. 2. Tarkastuksesta vastaavat
virkamiehet tai sen tekemiseen valtuutetut henkilöt voivat edellyttää, että
heille toimitetaan otteita tai jäljennöksiä 1 kohdassa tarkoitetuista
asiakirjoista. 3. Jos yrityksessä säilytetyt
kaupalliset asiakirjat katsotaan tämän luvun nojalla suoritettavan tarkastuksen
aikana tarkastuksen kannalta epäasianmukaisiksi, yritystä pyydetään
tulevaisuudessa laatimaan nämä asiakirjat tarkastuksesta vastuussa olevan
jäsenvaltion ohjeiden mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta kyseistä
alaa koskevissa muissa asetuksissa säädettyjä velvoitteita. Jäsenvaltioiden on vahvistettava päivämäärä, josta
alkaen nämä asiakirjat on laadittava. Jos kaikkia tai osaa tämän luvun nojalla
tarkastuksen kohteena olevista kaupallisista asiakirjoista säilytetään
yrityksessä, joka kuuluu samaan, tarkastettavan yrityksen kanssa yhtenäisesti
hallinnoitavaan kaupalliseen ryhmään, yhtiöön tai yritysliittymään, riippumatta
siitä, sijaitseeko se unionin alueella tai sen ulkopuolella, tarkastettavan
yrityksen on annettava nämä asiakirjat tarkastuksesta vastaavien virkamiesten
käyttöön tarkastuksen suorittamisesta vastuussa olevan jäsenvaltion määräämässä
paikassa ja sen määräämänä aikana. 4. Jäsenvaltion on
varmistettava, että tarkastuksista vastaavilla virkamiehillä on oikeus ottaa
haltuun tai otatuttaa haltuun kaupalliset asiakirjat. Oikeutta käytetään asiaa
koskevien kansallisten määräysten ja säännösten mukaisesti, eikä se vaikuta
asiakirjojen haltuunottoa koskeviin rikosoikeudellisiin sääntöihin. 83 artikla
Keskinäinen avunanto 1. Jäsenvaltioiden on
avustettava toisiaan tässä luvussa säädettyjen tarkastusten toteuttamisessa,
jos (a) yritys tai kolmas osapuoli on
sijoittautunut johonkin muuhun jäsenvaltioon kuin siihen, jossa kyseessä oleva
määrä on maksettu tai olisi pitänyt maksaa tai jossa se on otettu vastaan tai
olisi pitänyt ottaa vastaan; (b) yritys tai kolmas osapuoli on
sijoittautunut johonkin muuhun jäsenvaltioon kuin siihen, jossa tarkastuksessa
tarvittavat asiakirjat ja tiedot sijaitsevat. Komissio voi koordinoida kahden tai useamman
jäsenvaltion välisiä vastavuoroista avunantoa sisältäviä yhteisiä toimia. 2. Maataloustukirahaston
varainhoitovuotta, jona maksu on suoritettu, seuraavien kolmen ensimmäisen
kuukauden aikana jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle luettelo
kolmansiin maihin sijoittautuneista yrityksistä, joiden osalta kyseessä oleva
määrä on maksettu tai olisi pitänyt maksaa tai on otettu tai olisi pitänyt
ottaa vastaan kyseisessä jäsenvaltiossa. 4. Jos toisessa jäsenvaltiossa
tarvitaan lisätietoja 80 artiklan mukaista yrityksen tarkastusta ja erityisesti
81 artiklan mukaista ristiintarkastusta varten, voidaan esittää asianmukaisesti
perusteltuja erityisiä tarkastuspyyntöjä. Tällaisista erityispyynnöistä on
lähetettävä komissiolle yhteenveto neljännesvuosittain kuukauden kuluessa
kunkin vuosineljänneksen päättymisestä. Komissio voi vaatia, että sille
toimitetaan jäljennökset yksittäisistä pyynnöistä. Vastaus tarkastuspyyntöön on annettava kuuden kuukauden
kuluessa sen vastaanottamisesta ja tarkastuksen tulokset on toimitettava
viipymättä pyynnön esittäneelle jäsenvaltiolle ja komissiolle. Tiedot on
toimitettava komissiolle neljännesvuosittain kuukauden kuluessa kunkin
vuosineljänneksen päättymisestä. 84 artikla
Ohjelmasuunnittelu 1. Jäsenvaltioiden on laadittava
ohjelma seuraavana tarkastuskautena 80 artiklan mukaisesti suoritettavista
tarkastuksista. 2. Jäsenvaltioiden on kunakin
vuonna ennen huhtikuun 15 päivää toimitettava 1 kohdassa tarkoitettu ohjelmansa
tiedoksi komissiolle ja täsmennettävä (a) tarkastettavien yritysten määrä ja
jakautuminen aloittain ottaen huomioon kyseessä olevat tukimäärät; (b) ohjelman laatimista varten hyväksytyt
perusteet. 3. Jäsenvaltioiden on pantava
vahvistamansa ja komissiolle tiedoksi antamansa ohjelmat täytäntöön, jollei
komissio ole kahdeksan viikon kuluessa esittänyt huomautuksia. 4. Edellä olevaa 3 kohtaa
sovelletaan soveltuvin osin muutoksiin, joita jäsenvaltiot tekevät ohjelmaan. 5. Komissio voi missä tahansa
vaiheessa pyytää tietyn tyyppisten yritysten sisällyttämistä jäsenvaltion
ohjelmaan. 6. Yritykset, joiden osalta
tulojen tai maksujen summa on ollut alle 40 000 euroa, tarkastetaan tämän
luvun nojalla ainoastaan erityisistä syistä, jotka jäsenvaltioiden on
ilmoitettava 1 kohdassa tarkoitetussa vuosittaisessa ohjelmassaan tai jotka
komissio ilmoittaa kyseistä ohjelmaa koskevissa muutosehdotuksissa. 85 artikla
Erityisyksiköt 1. Kussakin jäsenvaltiossa tämän
luvun soveltamisen seurannasta vastaa erityisyksikkö. Kyseisten yksiköiden
vastuulla on erityisesti (a) tässä luvussa säädettyjen tarkastusten
suorittaminen suoraan kyseisen yksikön palveluksessa olevien virkamiesten
toimesta; tai (b) muiden yksiköiden henkilöstöön kuuluvien
virkamiesten suorittamien tarkastusten koordinointi ja yleinen valvonta. Jäsenvaltiot voivat myös edellyttää, että tämän
luvun nojalla tehtävät tarkastukset jaetaan erityisyksikön ja muiden
kansallisten yksiköiden kesken edellyttäen, että niiden koordinoinnista vastaa
erityisyksikkö. 2. Tämän luvun soveltamisesta
vastaava yksi tai useampi yksikkö on organisoitava siten, että ne ovat
riippumattomia yksiköistä tai yksiköiden osastoista, joiden vastuulla ovat
maksut ja ennen niitä tehtävät tarkastukset. 3. Tämän luvun asianmukaisen
soveltamisen varmistamiseksi 1 kohdassa tarkoitetun erityisyksikön on
toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet ja asianomaisen jäsenvaltion on
annettava sille tarvittava toimivalta tässä luvussa tarkoitettujen tehtävien
suorittamiseen. 4. Jäsenvaltioiden on toteutettava
tarkoituksenmukaiset toimenpiteet niiden luonnollisten tai oikeushenkilöiden
rankaisemiseksi, jotka eivät täytä tämän luvun mukaisia velvoitteitaan. 86 artikla
Kertomukset 1. Jäsenvaltioiden on
toimitettava komissiolle yksityiskohtainen kertomus tämän luvun soveltamisesta
ennen tarkastuskautta seuraavan tammikuun 1 päivää. 2. Jäsenvaltiot ja komissio
vaihtavat säännöllisesti näkemyksiä tämän luvun soveltamisesta. 87 artikla
Komission tiedonsaanti ja
komission paikalla tekemät tarkastukset 1. Komission virkamiesten on
saatava sovellettavien kansallisten lakien mukaisesti käyttöönsä kaikki tämän
luvun nojalla suoritettavia tarkastuksia varten tai niiden jälkeen laaditut
asiakirjat ja kerätyt tiedot, myös tietojenkäsittelyjärjestelmiin tallennetut tiedot.
Kyseiset tiedot on toimitettava pyynnöstä asianmukaisella tietovälineellä. 2. Edellä 80 artiklassa
tarkoitettujen tarkastusten suorittajina ovat jäsenvaltioiden virkamiehet.
Komission virkamiehet voivat osallistua tarkastuksiin. He eivät voi itse käyttää
kansallisille virkamiehille tarkastusten osalta annettua toimivaltaa. Heillä on
kuitenkin oikeus päästä samoihin tiloihin kuin jäsenvaltioiden virkamiehet ja
saada nähtäväkseen samat asiakirjat. 3. Kun kyseessä ovat 83 artiklan
nojalla tehtävät tarkastukset, pyynnön esittäneen jäsenvaltion edustajat voivat
olla pyynnön vastaanottavan jäsenvaltion suostumuksella läsnä vastaanottavassa
jäsenvaltiossa suoritettavassa tarkastuksessa ja päästä samoihin tiloihin ja
saada nähtäväkseen samat asiakirjat kuin kyseisen jäsenvaltion virkamiehet. Pyynnön vastaanottavassa jäsenvaltiossa
suoritettavissa tarkastuksissa läsnä olevien pyynnön esittäneen jäsenvaltion
virkamiesten on joka tilanteessa pystyttävä osoittamaan virallinen asemansa.
Tarkastusten suorittajina ovat aina vastaanottavan jäsenvaltion virkamiehet. 4. Siltä osin kuin kansallisissa
rikosoikeudellista menettelyä koskevissa säännöksissä säädetään tietyt toimet
kansallisen lain nojalla erityisesti nimettyjen virkamiesten suoritettaviksi,
komission virkamiehet ja 3 kohdassa tarkoitetut jäsenvaltion virkamiehet eivät
osallistu näihin toimiin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetusten (EY) N:o 1073/99
ja (EY) 2185/96 säännösten soveltamista. He eivät etenkään saa milloinkaan
osallistua jäsenvaltion kansallisen rikoslainsäädännön nojalla suoritettaviin
kotietsintöihin tai henkilöiden virallisiin kuulusteluihin. Heillä on kuitenkin
oltava oikeus saada käyttöönsä näin saadut tiedot. 88 artikla
Komission toimivalta 1. Sellaisten toimenpiteiden
sulkemiseksi tämän luvun soveltamisen ulkopuolelle, joille jälkitarkastus
kaupallisten asiakirjojen tarkastamisen muodossa ei sovellu, siirretään
komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 111 artiklan mukaisesti tämän
luvun soveltamisen ulkopuolelle jäävien muiden toimenpiteiden luettelon
vahvistamisesta ja 84 artiklan 6 kohdassa tarkoitetun 40 000 euron
kynnysrajan muuttamisesta. 2. Tarvittaessa komissio antaa
täytäntöönpanosäädöksillä säännökset tämän asetuksen säännösten yhdenmukaisen
soveltamisen varmistamiseksi unionissa erityisesti seuraavista: (a) 80 artiklassa tarkoitettujen tarkastusten
suorittaminen yritysten valinnan sekä tarkastusten määrän ja aikataulun osalta;
(b) kaupallisten asiakirjojen säilyttäminen
sekä säilytettävien asiakirjojen ja ilmoitettavien tietojen lajit; (c) 83 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen
yhteisten toimien toteutus ja koordinointi; (d) yksityiskohdat ja eritelmät, jotka
koskevat pyyntöjen sisältöä, muotoa ja esittämistapaa sekä tämän luvun
mukaisesti edellytettyjen ilmoitusten sisältöä, muotoa ja toimitustapaa ja
edellytettyä tietojen toimittamista ja vaihtoa; (e) tämän asetuksen mukaisesti edellytettyjen
tietojen julkaisuedellytykset ja -tavat sekä erityissäännöt ja edellytykset,
jotka koskevat tällaisten tietojen levittämistä tai jäsenvaltioiden
toimivaltaisten viranomaisten saataville asettamista komission toimesta; (f) 85 artiklassa tarkoitettujen
erityisyksikköjen tehtävät; (g) 86 artiklassa tarkoitettujen kertomusten
sisältö. Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut
täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 112 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua
tarkastelumenettelyä noudattaen. IV luku
Tarkastuksia koskevat muut säännökset 89 artikla
Muut markkinatoimenpiteisiin
liittyvät tarkastukset 1. Jäsenvaltioiden on
toteutettava toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että sellaisia asetuksen (EU)
N:o xxx/xxx [sCMO] liitteessä I tarkoitettuja tuotteita, joita ei ole merkitty
mainitun asetuksen säännösten mukaisesti, ei saateta markkinoille tai että ne
poistetaan markkinoilta. 2. Asetuksen (EU) N:o xxx/xxx
[sCMO] 129 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdassa säädettyjen
tuotteiden tuonnissa unioniin on kyseisen artiklan 1 kohdassa säädettyjen
edellytysten täyttymisen määrittelemiseksi tehtävä tarkastuksia, sanotun
kuitenkaan rajoittamatta komission mahdollisesti antamien erityissäännösten
soveltamista. 3. Jäsenvaltioiden on tehtävä
riskianalyysin perusteella tarkastuksia tarkistaakseen, ovatko asetuksen (EU)
N:o xxx/xxx [sCMO] liitteessä I tarkoitetut tuotteet asetuksen (EU) N:o xxx/xxx
[sCMO] II osan II osaston I luvun 1 jaksossa vahvistettujen sääntöjen mukaisia,
ja tarvittaessa sovellettava hallinnollisia seuraamuksia. 4. Unionin
varojen sekä unionin viinin tunnistamisen, lähtöisyyden ja laadun suojaamiseksi
siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 111 artiklan
mukaisesti seuraavista: (a) isotooppitietojen analyyttisen
tietopankin perustaminen petosten havaitsemisen avuksi jäsenvaltioiden
keräämien näytteiden pohjalta; sekä säännöt jäsenvaltioiden omia tietopankkeja
varten; (b) valvontaelimiä ja niiden keskinäistä
avunantoa koskevat säännöt; (c) jäsenvaltioiden saamien tulosten
yhteiskäyttöä koskevat säännöt; (d) seuraamusten soveltamista
poikkeuksellisissa olosuhteissa koskevat säännöt. 90 artikla
Alkuperänimityksiin ja
maantieteellisiin merkintöihin liittyvät tarkastukset 1. Jäsenvaltioiden on
toteutettava tarvittavat toimenpiteet lopettaakseen asetuksessa (EU) N:o
xxx/xxx [sCMO] tarkoitetun suojattujen alkuperänimitysten ja suojattujen
maantieteellisten merkintöjen lainvastaisen käytön. 2. Jäsenvaltioiden on nimettävä
asetuksen (EU) N:o xxx/xxx [sCMO] II osan II osaston I luvun 2 jaksossa
vahvistettuihin velvoitteisiin liittyvistä tarkastuksista vastaava
toimivaltainen viranomainen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY)
N:o 882/2004[45]
4 artiklassa vahvistettujen perusteiden mukaisesti ja varmistettava, että
jokaisella kyseiset velvoitteet täyttävällä toimijalla on oikeus päästä mukaan
tarkastusjärjestelmään. 3. Edellä 2 kohdassa tarkoitetun
toimivaltaisen viranomaisen tai yhden tai useamman asetuksen (EY) N:o 882/2004 2
artiklan toisen alakohdan 5 kohdassa tarkoitetun valvontaelimen, joka toimii
tuotteita sertifioivana elimenä kyseisen asetuksen 5 artiklassa vahvistettujen
perusteiden mukaisesti, on varmistettava unionin sisällä eritelmän noudattamista
koskeva vuotuinen tarkastus tuotannon aikana sekä kauppakunnostuksen aikana tai
sen jälkeen. 4. Komissio vahvistaa
täytäntöönpanosäädöksillä (a) tiedot, jotka jäsenvaltioiden on
toimitettava komissiolle; (b) säännöt viranomaisesta, joka vastaa eritelmän
noudattamisen tarkistamisesta, myös jos maantieteellinen alue sijaitsee
kolmannessa maassa; (c) toimet, jotka jäsenvaltioiden on
toteutettava suojattujen alkuperänimitysten ja suojattujen maantieteellisten
merkintöjen lainvastaisen käytön ehkäisemiseksi; (d) jäsenvaltioiden tekemät tarkastukset ja
tarkistukset, testaus mukaan luettuna. Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut
täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 112 artiklan 3 kohdassa tai asetuksen (EU)
N:o xxx/xxx [sCMO] vastaavassa artiklassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä
noudattaen. VI OSASTO
TÄYDENTÄVÄT EHDOT I luku
Soveltamisala 91 artikla
Yleisperiaate 1. Jos 92 artiklassa tarkoitettu
tuensaaja ei noudata tilalla 93 artiklassa vahvistettuja täydentävien ehtojen
sääntöjä, kyseiseen tuensaajaan on sovellettava seuraamusta. 2. Edellä 1 kohdassa
tarkoitettua seuraamusta sovelletaan ainoastaan, jos (a) vaatimusten noudattamatta jättäminen on
tulos kyseisestä tuensaajasta suoraan johtuvasta teosta tai laiminlyönnistä; (b) vaatimusten noudattamatta jättäminen
liittyy tuensaajan maataloustoimintaan; ja (c) kyseessä on tuensaajan tilaan kuuluva
alue. Seuraamusta ei kuitenkaan sovelleta
metsäalueisiin, jos kyseiselle alueelle ei haeta tukea asetuksen (EU) N:o
xxx/xxx [RD] 22 artiklan 1 kohdan a alakohdan, 31 artiklan tai 35 artiklan
mukaisesti. 3. Tässä osastossa ’tilalla’
tarkoitetaan kaikkia 92 artiklassa tarkoitetun tuensaajan hoitamia
tuotantoyksikköjä ja ‑aloja, jotka sijaitsevat saman jäsenvaltion
alueella. 92 artikla
Kyseeseen tulevat tuensaajat Edellä olevaa 91 artiklaa sovelletaan
tuensaajiin, jotka saavat suoria tukia asetuksen (EU) N:o xxx/xxx [DP] nojalla,
tukia asetuksen (EU) N:o xxx/xxx [sCMO] 44 ja 45 artiklan nojalla tai
vuosittain maksettavia tukia asetuksen (EU) N:o xxx/xxx [RD] 22 artiklan 1
kohdan a ja b alakohdan, 29–32 artiklan tai 34 tai 35 artiklan nojalla. Kyseistä 91 artiklaa ei kuitenkaan sovelleta
tuensaajiin, jotka osallistuvat asetuksen (EU) N:o xxx/xxx [DP] V osastossa
tarkoitettuun pienviljelijäjärjestelmään, eikä tuensaajiin, jotka saavat tukea
asetuksen (EU) N:o RD/xxx 29 artiklan 9 kohdan nojalla. 93 artikla
Täydentäviä ehtoja koskevat
säännöt Täydentävien ehtojen sääntöjä ovat
kansallisella tasolla liitteessä II olevan luettelon perusteella vahvistetut
unionin lainsäädännön mukaiset lakisääteiset hoitovaatimukset ja maan hyvää
maatalous- ja ympäristökuntoa koskevat toimenpidevaatimukset seuraavilla
aloilla: (a) ympäristö, ilmastonmuutos ja maan
hyvä maatalouskunto; (b) kansanterveys sekä eläinten ja
kasvien terveys; (c) eläinten hyvinvointi. Liitteessä II tarkoitettuja lakisääteisiin
hoitovaatimuksiin liittyviä säädöksiä sovelletaan niiden voimassa olevassa
muodossa, ja kun on kyse direktiiveistä, sellaisina kuin jäsenvaltiot ovat
panneet ne täytäntöön. Yhteisön vesipolitiikan puitteista 23 päivänä
lokakuuta 2000 annettu direktiivi 2000/60/EY katsotaan osaksi liitettä II heti,
kun kaikki jäsenvaltiot ovat panneet kyseisen direktiivin täytäntöön ja
viljelijöihin suoraan sovellettavat velvoitteet on määritelty. Edellä sanotun
huomioon ottamiseksi siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 111
artiklan mukaisesti liitteen II muuttamiseksi 12 kuukauden kuluessa siitä, kun
viimeinen jäsenvaltio on ilmoittanut komissiolle direktiivin täytäntöönpanosta. Yhteisön politiikan puitteista
torjunta-aineiden kestävän käytön aikaansaamiseksi 21 päivänä lokakuuta 2009
annettu direktiivi 2009/128/EY katsotaan osaksi liitettä II heti, kun kaikki
jäsenvaltiot ovat panneet kyseisen direktiivin täytäntöön ja viljelijöihin
suoraan sovellettavat velvoitteet on määritelty. Edellä sanotun huomioon
ottamiseksi siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 111
artiklan mukaisesti liitteen II muuttamiseksi 12 kuukauden kuluessa siitä, kun
viimeinen jäsenvaltio on ilmoittanut komissiolle direktiivin täytäntöönpanosta,
mukaan luettuina integroitua torjuntaa koskevat velvoitteet. Vuosina 2014 ja 2015 täydentävien ehtojen
sääntöihin sisältyy lisäksi pysyvän nurmen säilyttäminen. Unionin
jäsenvaltioina 1 päivänä tammikuuta 2004 olleiden jäsenvaltioiden on
varmistettava, että vuotta 2003 koskeville pinta-alatukihakemuksille asetettuna
määräpäivänä pysyvänä nurmena ollut maa pidetään pysyvänä nurmena määritellyn
ajan. Unioniin vuonna 2004 liittyneiden jäsenvaltioiden on varmistettava, että 1
päivänä toukokuuta 2004 pysyvänä nurmena ollut maa pidetään pysyvänä nurmena
määritellyn ajan. Bulgarian ja Romanian on varmistettava, että 1 päivänä
tammikuuta 2007 pysyvänä nurmena ollut maa pidetään pysyvänä nurmena
määritellyn ajan. Edellistä alakohtaa ei sovelleta pysyvänä
nurmena olevaan maahan, joka on tarkoitus metsittää, jos metsitys on
sopusoinnussa ympäristön kanssa; tähän ei lueta joulukuusiviljelmiä eikä
lyhytaikaisesti viljeltäviä, nopeakasvuisia lajeja. Kahdessa edellisessä alakohdassa esitetyn
huomioon ottamiseksi siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 111
artiklan mukaisesti säännöistä, jotka koskevat pysyvän nurmen säilyttämistä,
erityisesti sen varmistamiseksi, että viljelijät toetuttavat toimenpiteitä
pysyvän nurmen säilyttämiseksi, mukaan luettuina henkilökohtaiset velvoitteet,
kuten velvoite muuttaa maa-aloja takaisin pysyväksi nurmeksi, jos todetaan,
että pysyvänä nurmena olevan maan suhteellinen osuus vähenee. Lisäksi komissio hyväksyy
täytäntöönpanosäädöksillä menetelmät, joilla määritetään säilytettävä pysyvän
nurmen ja maatalousmaan suhde. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 112
artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. 94 artikla
Hyvää maatalous- ja
ympäristökuntoa koskevat jäsenvaltioiden velvoitteet Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kaikki
maatalousmaa, myös maa, jota ei enää käytetä tuotantoon, säilytetään
maatalouden ja ympäristön kannalta hyvässä kunnossa. Jäsenvaltioiden on
määriteltävä kansallisella tai alueellisella tasolla tuensaajiin sovellettavat
hyvän maatalous- ja ympäristökunnon vähimmäisvaatimukset liitteen II
perusteella ottaen huomioon kyseessä olevien alueiden erityispiirteet, mukaan
luettuina maaperä- ja ilmasto-olosuhteet, käytössä olevat viljelyjärjestelmät,
maankäyttö, viljelykierto, viljelykäytännöt ja tilarakenteet. Jäsenvaltiot
eivät saa määritellä vähimmäisvaatimuksia, joita ei ole vahvistettu liitteessä
II. 95 artikla
Tiedottaminen tuensaajille Jäsenvaltioiden on toimitettava asianomaisille
tuensaajille, tarvittaessa sähköisesti, luettelo ja tiedot täydentäviä ehtoja
koskevista säännöistä, joita näiden on noudatettava. II luku
Valvontajärjestelmä ja seuraamukset täydentävien ehtojen yhteydessä 96 artikla
Täydentäviä ehtoja koskevat
tarkastukset 1. Jäsenvaltioiden on
tarvittaessa käytettävä V osaston II luvussa säädettyä yhdennettyä järjestelmää
ja erityisesti sen 69 artiklan 1 kohdan a, b, d, e ja f alakohdassa
tarkoitettuja osia. Jäsenvaltiot voivat käyttää omia hallinto- ja
valvontajärjestelmiään varmistaakseen täydentäviä ehtoja koskevien sääntöjen
noudattamisen. Kyseisten järjestelmien sekä erityisesti sikojen
tunnistamisesta ja rekisteröinnistä 15 päivänä heinäkuuta 2008 annetun
neuvoston direktiivin 2008/71/EY[46]
sekä asetusten (EY) N:o 1760/2000 ja (EY) N:o 21/2004 mukaisesti perustetun
eläinten tunnistus- ja rekisteröintijärjestelmän on oltava yhteensopivia tämän
asetuksen V osaston II luvussa tarkoitetun yhdennetyn järjestelmän kanssa. 2. Kyseessä olevista täydentäviä
ehtoja koskevista hoito- tai toimenpidevaatimuksista, säädöksistä tai aloista
riippuen jäsenvaltiot voivat päättää tehdä hallinnollisia tarkastuksia,
erityisesti niitä, joista jo säädetään vastaavaan täydentävää ehtoa koskevaan hoito-
tai toimenpidevaatimukseen, sääntöön, säädökseen tai alaan sovellettavissa
valvontajärjestelmissä. 3. Jäsenvaltioiden on tehtävä
tarkastuksia paikalla sen tarkistamiseksi, täyttävätkö tuensaajat tässä
osastossa säädetyt velvoitteet. 4. Komissio antaa
täytäntöönpanosäädöksillä säännöt tarkastusten suorittamisesta tässä osastossa
tarkoitettujen velvoitteiden noudattamisen tarkistamiseksi. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 112
artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. 97 artikla
Seuraamuksen soveltaminen 1. Edellä 91 artiklassa tarkoitettua
seuraamusta on sovellettava, jos täydentävien ehtojen sääntöjä ei noudateta
milloin tahansa tietyn kalenterivuoden aikana, jäljempänä ’kyseinen
kalenterivuosi’, ja niiden noudattamatta jättäminen johtuu tukihakemuksen tai
maksupyynnön kyseisenä kalenterivuotena jättäneestä tuensaajasta. Ensimmäistä alakohtaa sovelletaan soveltuvin osin
tuensaajiin, joiden todetaan jättäneen täydentävien ehtojen sääntöjä
noudattamatta milloin tahansa kolmen vuoden aikana alkaen sitä kalenterivuotta
seuraavan vuoden tammikuun 1 päivästä, jolloin rakenneuudistusta ja uusiin
lajikkeisiin siirtymistä koskevissa tukiohjelmissa myönnettiin ensimmäinen
tuki, tai milloin tahansa yhden vuoden aikana alkaen sitä kalenterivuotta
seuraavan vuoden tammikuun 1 päivästä, jolloin asetuksessa (EU) N:o [sCMO]
tarkoitetussa rypäleiden raakana korjaamista koskevassa tukiohjelmassa
myönnettiin tuki, jäljempänä ’kyseiset vuodet’. 2. Jos maa-alue siirretään
kyseisen kalenterivuoden tai kyseisten vuosien aikana, 1 kohtaa sovelletaan
myös, jos sääntöjen noudattamatta jättäminen on tulos teosta tai
laiminlyönnistä, joka on johdettavissa suoraan henkilöön, jolle tai jolta
maa-alue siirrettiin. Poikkeuksellisesti, jos henkilö, johon teko tai
laiminlyönti on suoraan johdettavissa, on jättänyt tukihakemuksen tai
maksupyynnön kyseisenä kalenterivuotena tai kyseisinä vuosina, seuraamusta
sovelletaan hänelle myönnettyjen tai myönnettävien, 92 artiklassa
tarkoitettujen tukien kokonaismäärien perusteella. Tässä kohdassa ’siirrolla’ tarkoitetaan mitä tahansa
toimea, jolla maatalousmaa lakkaa olemasta siirtäjän käytössä. 3. Sen estämättä, mitä 1
kohdassa säädetään, jäsenvaltiot voivat päättää olla soveltamatta seuraamusta
tuensaaja- ja kalenterivuosikohtaisesti, jos seuraamus on 101 artiklan nojalla
annettavien sääntöjen mukaan suuruudeltaan 100 euroa tai vähemmän. Jos jäsenvaltio päättää käyttää ensimmäisessä
alakohdassa tarkoitettua vaihtoehtoa, toimivaltaisen viranomaisen on seuraavana
vuonna toteutettava tuensaajia koskevan otoksen perusteella tarvittavat
toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tuensaaja on korjannut havaitun
noudattamatta jättämisen. Havainnot ja velvoite ryhtyä toimiin tilanteen
korjaamiseksi on annettava tiedoksi tuensaajalle. 4. Seuraamus ei vaikuta
sellaisten tukien laillisuuteen ja sääntöjenmukaisuuteen, joiden yhteydessä
sovelletaan tuen vähennystä tai sulkemista tuen ulkopuolelle. 98 artikla
Seuraamuksen soveltaminen
Bulgariassa ja Romaniassa Edellä 91 artiklassa tarkoitettuja
seuraamuksia on sovellettava Bulgarian ja Romanian osalta lakisääteisiin
hoitovaatimuksiin liitteessä II tarkoitetulla eläinten hyvinvoinnin alalla
viimeistään 1 päivästä tammikuuta 2016 alkaen. 99 artikla
Seuraamuksen laskeminen 1. Edellä 91 artiklassa
tarkoitettua seuraamusta sovelletaan vähentämällä kyseiselle tuensaajalle
kyseisen kalenterivuoden tai kyseisten vuosien osalta myönnettyjen ja
myönnettävien 92 artiklassa lueteltujen tukien kokonaismäärää tai sulkemalla
määrä tuen ulkopuolelle. Vähennysten ja poissulkemisten laskemiseksi
huomioon otetaan havaitun noudattamatta jättämisen vakavuus, laajuus, kesto ja
toistuvuus sekä 2, 3 ja 4 kohdassa vahvistetut perusteet. 2. Jos kyseessä on
laiminlyönnistä johtuva noudattamatta jättäminen, vähennys voi olla enintään 5
prosenttia, ja jos kyseessä on toistuva noudattamatta jättäminen, enintään 15
prosenttia. Asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa
jäsenvaltiot voivat päättää olla vähentämättä tukea, kun noudattamatta
jättämistä on sen vakavuuden, laajuuden ja keston vuoksi pidettävä vähäisenä.
Vähäisenä ei kuitenkaan pidetä noudattamatta jättämistä, josta aiheutuu välitön
vaara kansanterveydelle tai eläinten terveydelle. Havainnot ja velvoite ryhtyä
toimiin tilanteen korjaamiseksi on annettava tiedoksi tuensaajalle. 3. Jos kyseessä on tahallinen
noudattamatta jättäminen, vähennys on pääsääntöisesti vähintään 20 prosenttia,
ja kyseeseen voi myös tulla täydellinen sulkeminen yhden tai useamman
tukijärjestelmän ulkopuolelle, ja nämä seuraamukset voivat jatkua yhden tai
useamman kalenterivuoden ajan. 4. Vähennysten ja
poissulkemisten kokonaismäärä ei saa kuitenkaan yhden kalenterivuoden osalta
ylittää 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua kokonaismäärää. 100 artikla
Täydentävien ehtojen
soveltamisesta johtuvat määrät Jäsenvaltiot voivat pidättää 10 prosenttia 99
artiklassa tarkoitettujen vähennysten tai poissulkemisten soveltamisesta
johtuvista määristä. 101 artikla
Siirretty säädösvalta 1. Sen varmistamiseksi, että
varat jaetaan oikeutetuille tuensaajille asianmukaisesti, siirretään
komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 111 artiklan mukaisesti
täydentäviin ehtoihin liittyvien seuraamusten yhdenmukaistetun laskentaperustan
vahvistamiseksi ottaen huomioon rahoituskurista johtuvat vähennykset. 2. Sen varmistamiseksi, että
täydentävät ehdot pannaan täytäntöön tehokkaalla, yhdenmukaisella ja
syrjimättömällä tavalla, siirretään komissiolle valta antaa delegoituja
säädöksiä 111 artiklan mukaisesti seuraamusten laskemisesta ja soveltamisesta. VII OSASTO
YHTEISET SÄÄNNÖKSET I luku
Tietojen toimittaminen 102 artikla
Tietojen toimittaminen 1. Sen lisäksi, mitä
alakohtaisissa asetuksissa säädetään, jäsenvaltioiden on toimitettava
komissiolle seuraavat tiedot, ilmoitukset ja asiakirjat: (a) hyväksytyistä maksajavirastoista ja
koordinointielimistä (i) hyväksymisasiakirja; (ii) tehtävä (hyväksytty maksajavirasto vai
hyväksytty koordinointielin); (iii) mahdollinen hyväksynnän peruuttaminen; (b) todentamisviranomaisista (i) nimi; (ii) osoitetiedot; (c) maataloustukirahastosta ja
maaseuturahastosta rahoitettuihin toimiin liittyvistä toimenpiteistä (i) maksupyyntöinä toimivat hyväksytyn
maksajaviraston tai koordinointielimen allekirjoittamat menoilmoitukset
vaadittuine tietoineen; (ii) maataloustukirahaston osalta
rahoitustarpeita koskevat arviot ja maaseuturahaston osalta vuoden aikana
tehtäviä menoilmoituksia koskevat arviot ajantasaistettuina ja seuraavaa
varainhoitovuotta koskevien menoilmoitusten ennakkoarviot; (iii) kyseistä varainhoitovuotta seuraavan
vuoden helmikuun 15 päivään mennessä, jos jäsenvaltio on hyväksynyt useampia
kuin yhden maksajaviraston, yhteenvetokertomus, jossa esitetään kansallisen
tason yleiskuva kaikista hallinnollisista vahvistuslausumista ja niitä
koskevista todentamisviranomaisen tarkastuslausunnoista; (iv) hallinnollinen vahvistuslausuma ja
hyväksyttyjen maksajavirastojen vuotuiset tilinpäätökset; (v) tiivistelmä käytettävissä olevista
tuloksista, jotka on saatu alaa koskevissa säännöissä vahvistettujen
aikataulujen ja yksityiskohtaisten määräysten mukaisesti suoritetuissa
tarkastuksissa. Maaseuturahaston menoja koskevat hyväksyttyjen
maksajavirastojen vuotuiset tilinpäätökset on toimitettava kunkin ohjelman
osalta erikseen. 2. Jäsenvaltioiden on
toimitettava komissiolle tarkat tiedot 94 artiklassa tarkoitetun hyvän maatalous-
ja ympäristökunnon varmistamiseksi toteutetuista toimenpiteistä sekä III
osastossa tarkoitetusta maatilojen neuvontajärjestelmästä. 3. Jäsenvaltioiden on
toimitettava komissiolle säännöllisesti tiedot V osaston II luvussa tarkoitetun
yhdennetyn järjestelmän soveltamisesta. Komissio järjestää asiaa koskevan
mielipiteiden vaihdon jäsenvaltioiden kanssa. 103 artikla
Luottamuksellisuus 1. Jäsenvaltiot
ja komissio toteuttavat kaikki tarvittavat toimenpiteet taatakseen tämän
asetuksen nojalla toteutettujen valvontatoimenpiteiden ja tilien tarkastamis-
ja hyväksymistoimenpiteiden yhteydessä ilmoitettujen tai saatujen tietojen
luottamuksellisuuden. Näihin tietoihin sovelletaan neuvoston asetuksen
(Euratom, EY) N:o 2185/96[47]
8 artiklassa vahvistettuja sääntöjä. 2. Tarkastusten aikana V osaston
III luvun mukaisesti kerättyjä tietoja koskee salassapitovelvollisuus, sanotun
kuitenkaan rajoittamatta oikeudellisiin menettelyihin liittyvien kansallisten
säännösten soveltamista. Ne voidaan antaa tiedoksi ainoastaan niille
henkilöille, joilla on jäsenvaltioissa tai unionin toimielimissä tehtäviensä
vuoksi oltava kyseiset tiedot. 104 artikla
Komission toimivalta Komissio voi antaa
täytäntöönpanosäädöksillä säännöt, jotka koskevat seuraavaa: (a) muoto, sisältö, aikataulut,
määräajat ja järjestelyt toimitettaessa seuraavia asiakirjoja komissiolle tai
saatettaessa niitä komission käyttöön: (i) menoilmoitukset ja menoennusteet sekä
niiden ajantasaistaminen, käyttötarkoitukseensa sidotut tulot mukaan luettuina; (ii) hallinnollinen vahvistuslausuma ja
maksajaviraston tilinpäätös sekä kaikki käytettävissä olevat tulokset
suoritetuista tarkastuksista; (iii) tilien todentamiskertomukset; (iv) hyväksyttyjen maksajavirastojen,
hyväksyttyjen koordinointielinten ja todentamisviranomaisten tunnistetiedot; (v) maataloustukirahastosta ja
maaseuturahastosta rahoitettavien menojen huomioon ottamista ja maksamista
koskevat järjestelyt; (vi) ilmoitukset rahoitusoikaisuista, joita
jäsenvaltiot ovat tehneet maaseudun kehittämistoimien tai ‑ohjelmien
yhteydessä, sekä yhteenvedot jäsenvaltioiden sääntöjenvastaisuuksien vuoksi
aloittamista takaisinperintämenettelyistä; (vii) tiedot 60 artiklan nojalla toteutetuista
toimenpiteistä; (b) järjestelyt, jotka koskevat tietojen
ja asiakirjojen vaihtoa komission ja jäsenvaltioiden välillä sekä
tietojärjestelmien käyttöönottoa, mukaan luettuina järjestelmillä käsiteltävien
tietojen tyyppi, muoto ja sisältö sekä niiden säilyttämistä koskevat säännöt; (c) tietojen, asiakirjojen, tilastojen
ja kertomusten antaminen tiedoksi komissiolle jäsenvaltioiden toimesta sekä
tähän liittyvät määräajat ja menetelmät. Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut
täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 112 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua
tarkastelumenettelyä noudattaen. II LUKU
Euron käyttö 105 artikla
Yleiset periaatteet 1. Maaseudun
kehittämisohjelmien hyväksymistä koskevissa komission päätöksissä ilmoitetut
määrät, komission maksusitoumusten ja maksujen määrärahat sekä jäsenvaltioiden
vahvistamien tai todentamien menojen sekä menoilmoitusten määrät ilmaistaan ja
maksetaan euroina. 2. Alakohtaisessa
maatalouslainsäädännössä vahvistetut hinnat ja määrät ilmoitetaan euroina. Ne myönnetään tai kannetaan euroina niissä
jäsenvaltioissa, jotka ovat ottaneet euron käyttöön, ja kansallisena valuuttana
niissä jäsenvaltioissa, joissa euro ei ole käytössä. 106 artikla
Valuuttakurssi ja sen
määräytymisperuste 1. Edellä 105 artiklan 2
kohdassa tarkoitetut hinnat ja määrät muunnetaan valuuttakurssin avulla
kansalliseksi valuutaksi niissä jäsenvaltioissa, jotka eivät ole ottaneet euroa
käyttöön. 2. Valuuttakurssin
määräytymisperusteena on (a) tuontia tai vientiä koskevien
tullimuodollisuuksien täyttäminen, kun kyse on kolmansien maiden kanssa
käydyssä kaupassa kannetuista tai myönnetyistä määristä; (b) kaikissa muissa tapauksissa peruste,
jolla kyseiselle toimelle asetettu taloudellinen tavoite saavutetaan. 3. Jos asetuksessa (EU) N:o
DP/xxx tarkoitettu suora tuki maksetaan tuensaajalle muuna valuuttana kuin
euroina, jäsenvaltion on muunnettava euroina ilmaistu tuen määrä kansalliseksi
valuutaksi Euroopan keskuspankin ennen sen vuoden, jonka osalta tuki
myönnetään, lokakuun 1 päivää vahvistaman viimeisimmän vaihtokurssin
mukaisesti. 4. Maataloustukirahaston
yhteydessä jäsenvaltioiden, jotka eivät ole ottaneet euroa käyttöön, on
menoilmoituksia laatiessaan käytettävä samaa vaihtokurssia kuin mitä ne
käyttivät maksaessaan tukia tuensaajille tai ottaessaan vastaan tuloja, tämän
luvun säännösten mukaisesti. 5. Edellä 2 kohdassa tarkoitetun
määräytymisperusteen täsmentämiseksi tai sen korjaamiseksi markkinajärjestelyyn
tai kyseessä olevaan määrään liittyvistä erityisistä syistä siirretään
komissiolle valta antaa kyseisiä määräytymisperusteita ja käytettäviä
vaihtokursseja koskevista säännöistä delegoituja säädöksiä 111 artiklan mukaisesti.
Erityinen määräytymisperuste määritellään ottaen huomioon seuraavat perusteet: (a) valuuttakurssin muutosten mahdollisimman
nopea soveltaminen; (b) markkinajärjestelyn puitteissa
toteutetuissa vastaavissa toimissa käytettyjen määräytymisperusteiden
samankaltaisuus; (c) määräytymisperusteiden johdonmukaisuus
samaan markkinajärjestelyyn liittyvien eri hintojen ja määrien osalta; (d) sopivien valuuttakurssien soveltamista
koskevien tarkastusten käytännöllisyys ja vaikuttavuus. 6. Jotta jäsenvaltiot, jotka
eivät ole ottaneet euroa käyttöön, eivät soveltaisi eri valuuttakursseja
yhtäältä pidettäessä kirjaa saaduista tuloista tai tuensaajille muuna
valuuttana kuin euroina maksetuista tuista ja toisaalta maksajaviraston
laatiessa menoilmoitusta, siirretään komissiolle valta antaa delegoituja
säädöksiä 111 artiklan mukaisesti säännöistä, jotka koskevat menoilmoitusten
laatimisessa ja julkisen varastoinnin toimien kirjaamisessa maksajaviraston
tileille käytettävää valuuttakurssia. 107 artikla
Suojatoimenpiteet ja
poikkeukset 1. Komissio voi vahvistaa
täytäntöönpanosäädöksillä toimenpiteitä unionin lainsäädännön soveltamisen
suojaamiseksi, jos on todennäköistä, että kansalliseen valuuttaan liittyvät
poikkeukselliset valuuttakäytännöt vaarantavat sen. Tarvittaessa toimenpiteet
voivat poiketa voimassa olevista säännöistä. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 112
artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. Euroopan parlamentille, neuvostolle ja
jäsenvaltioille on toimitettava viipymättä tieto ensimmäisessä alakohdassa
tarkoitetuista toimenpiteistä. 2. Jos kansallista valuuttaa
koskevat poikkeukselliset valuuttakäytännöt saattavat vaarantaa unionin
lainsäädännön soveltamisen, siirretään komissiolle valta antaa tästä jaksosta
poiketen delegoituja säädöksiä 111 artiklan mukaisesti, erityisesti seuraavissa
tapauksissa: (a) jokin maa käyttää epätavanomaista
valuutanvaihtotekniikkaa, kuten useita vaihtokursseja, tai soveltaa
vaihtosopimuksia; (b) mailla on valuuttoja, joita ei ole
noteerattu virallisilla vaihtomarkkinoilla, tai on todennäköistä, että
kyseisten valuuttojen kehitys johtaa kaupan vääristymiin. 108 artikla
Euron käyttö euroalueeseen
kuulumattomissa jäsenvaltioissa 1. Jos jäsenvaltio, joka ei ole
ottanut euroa käyttöön, päättää maksaa alakohtaisen maatalouspolitiikan
oikeudellisista välineistä johtuvat menot euroina eikä omana kansallisena
valuuttana, jäsenvaltion on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen
varmistamiseksi, ettei euron käyttö ole järjestelmällisesti edullisempaa kuin kansallisen
valuutan käyttö. 2. Jäsenvaltion on ilmoitettava
suunnitelluista toimenpiteistä komissiolle ennen niiden voimaantuloa.
Toimenpiteet voivat tulla voimaan vasta, kun komissio on ilmoittanut
hyväksyvänsä ne. III LUKU
Kertomukset ja arviointi 109 artikla
Vuotuinen rahoituskertomus Komissio laatii kutakin varainhoitovuotta
seuraavan vuoden syyskuun loppuun mennessä rahoituskertomuksen
maataloustukirahaston ja maaseuturahaston hallinnoinnista kuluneena
varainhoitovuonna ja toimittaa sen Euroopan parlamentille ja neuvostolle. 110 artikla
Yhteisen maatalouspolitiikan seuranta ja arviointi 1. Perustetaan yhteinen
seuranta- ja arviointikehys yhteisellä maatalouspolitiikalla saavutettujen
tulosten mittaamista varten. Siihen sisällytetään kaikki välineet, jotka
liittyvät yhteisen maatalouspolitiikan toimenpiteiden, erityisesti asetuksessa
(EU) N:o DP/xxx säädettyjen suorien tukien, asetuksessa (EU) N:o CMO/xxx
säädettyjen markkinatoimenpiteiden, asetuksessa (EU) N:o RD/xxx säädettyjen
maaseudun kehittämistoimenpiteiden sekä tässä asetuksessa säädettyjen
täydentävien ehtojen soveltamisen seurantaan ja arviointiin. Tehokkaan tulosmittauksen varmistamiseksi
siirretään komissiolle valta antaa kehyksen sisällöstä ja rakenteesta
delegoituja säädöksiä 111 artiklan mukaisesti. 2. Edellä 1 kohdassa
tarkoitettuja yhteisen maatalouspolitiikan toimenpiteiden vaikutuksia mitataan
seuraavien tavoitteiden osalta: (a) elinkelpoinen ruoan tuotanto
painopisteenä maataloustulo, maatalouden tuottavuus ja hintojen vakaus; (b) luonnonvarojen kestävä hoito ja
ilmastotoimet painopisteenä erityisesti kasvihuonekaasujen päästöt, luonnon
monimuotoisuus, maaperä ja vesi, (c) tasapainoinen aluekehitys, painopisteenä
erityisesti maaseutualueiden työllisyys, kasvu ja köyhyys. Komissio määrittelee täytäntöönpanosäädöksillä
joukon ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuihin tavoitteisiin liittyviä
indikaattoreita. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 112 artiklan 3
kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. 3. Jäsenvaltioiden on toimitettava
komissiolle kaikki tarvittavat tiedot kyseisten toimenpiteiden seurantaa ja
arviointia varten Komission on otettava huomioon tiedon tarpeet ja
mahdollisten tietolähteiden väliset synergiat ja erityisesti niiden käyttö
tilastointitarkoituksiin, jos se on tarkoituksenmukaista. Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksillä
säännöt tiedoista, jotka jäsenvaltioiden on lähetettävä, sekä tiedon tarpeista
ja mahdollisten tietolähteiden välisistä synergioista. Nämä
täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 112 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua
tarkastelumenettelyä noudattaen. 4. Komissio antaa joka neljäs
vuosi Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen tämän artiklan
täytäntöönpanosta. Ensimmäinen kertomus on annettava viimeistään 31 päivänä
joulukuuta 2017. VIII OSASTO
LOPPUSÄÄNNÖKSET 111 artikla
Siirretyn säädösvallan
käyttäminen 1. Siirretään
komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä tässä artiklassa säädetyin
edellytyksin. 2. Siirretään
komissiolle valta antaa tässä artiklassa tarkoitettuja delegoituja säädöksiä
määräämättömäksi ajaksi tämän asetuksen voimaantulosta. 3. Euroopan
parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa tässä asetuksessa
tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa
päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Päätös tulee voimaan sitä päivää
seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa
lehdessä, tai jonakin myöhempänä, päätöksessä mainittuna päivänä. Päätös ei
vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen. 4. Heti kun
komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi
yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle. 5. Tämän
asetuksen nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos
Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun
asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle,
ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto
ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne
eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä
määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella. 112 artikla
Komiteamenettely 1. Komissiota
avustaa komitea, jäljempänä ’maatalousrahastojen komitea’. Tämä komitea on asetuksessa
(EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea. 2. Jos
tähän kohtaan viitataan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 4 artiklaa. 3. Jos
tähän kohtaan viitataan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa. 113 artikla
Kumoaminen 1. Kumotaan asetukset (ETY) N:o 352/78,
(EY) N:o 2799/98, (EY) N:o 814/2000, (EY) N:o 1290/2005 ja (EY) N:o 485/2008. Asetuksen (EY) N:o 1290/2005 44 a artiklaa
sovelletaan kuitenkin edelleen. 2. Viittauksia kumottuihin
asetuksiin pidetään viittauksina tähän asetukseen liitteessä III olevan
vastaavuustaulukon mukaisesti. 114 artikla
Siirtymätoimenpiteet Jotta siirtyminen 113 artiklassa
tarkoitetuissa kumotuissa asetuksissa säädetyistä järjestelyistä tässä
asetuksessa säädettyihin järjestelyihin tapahtuisi joustavasti, siirretään
komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 111 artiklan mukaisesti. 115 artikla
Voimaantulo ja
soveltamispäivä Tämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä
päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa
lehdessä. Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2014. Seuraavia säännöksiä sovelletaan kuitenkin 16
päivästä lokakuuta 2013: (a) 7, 8 ja 9 artikla; (b) 18, 42, 43 ja 45 artikla menojen
osalta, jotka ovat toteutuneet 16 päivänä lokakuuta 2006 tai sen jälkeen. Tämä asetus on kaikilta osiltaan
velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta Puhemies Puheenjohtaja LIITE I Maatilojen neuvontajärjestelmän soveltamisen vähimmäisedellytykset ilmastonmuutoksen
hillitsemisen ja muutokseen mukautumisen, luonnon monimuotoisuuden, vesien
suojelun sekä eläin- ja kasvitaudeista ilmoittamisen ja niitä koskevien
innovaatioiden yhteydessä, kuten 12 artiklan 2 kohdan c alakohdassa säädetään Vaatimukset tai toimet sekä neuvonta
tuensaajien tasolla siten kuin jäsenvaltiot ne määrittelevät seuraavilla
aloilla: Ilmastonmuutoksen hillitseminen ja siihen
mukautuminen: –
Tiedottaminen ilmastonmuutoksen mahdollisista
vaikutuksista asianomaisilla alueilla ja eri viljelykäytäntöjen aiheuttamista
kasvihuonekaasupäästöistä sekä maatalousalan osallistumisesta ilmastonmuutoksen
hillitsemiseen parannetuilla viljely- ja peltometsätalouskäytännöillä ja
suunnittelemalla tiloille uusiutuvaa energiaa koskevia hankkeita ja parantamalla
tilojen energiatehokkuutta. –
Investoinnit fyysiseen omaisuuteen asetuksen (EU)
N:o xxx/xxx [RD] 18 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisesti. –
Maatalouden tuotantomahdollisuuksien palauttaminen
ja aiheellisten ennalta ehkäisevien toimien käyttöönotto asetuksen (EU) N:o
xxx/xxx [RD] 19 artiklan mukaisesti. –
Metsitys ja metsämaan muodostaminen asetuksen (EU)
N:o xxx/xxx [RD] 22 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti. –
Peltometsätalousjärjestelmien käyttöönotto
asetuksen (EU) N:o xxx/xxx [RD] 22 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti. –
Metsäpaloista ja luonnonkatastrofeista metsille
aiheutuvien vahinkojen ennalta ehkäiseminen ja korjaaminen asetuksen (EU) N:o
xxx/xxx [RD] 22 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisesti. –
Investoinnit, joilla parannetaan metsäekosysteemien
kestävyyttä ja ympäristöarvoa asetuksen (EU) N:o xxx/xxx [RD] 22 artiklan 1
kohdan d alakohdan mukaisesti. –
Investoinnit uusiin metsätalouden tekniikkoihin
sekä metsätaloustuotteiden jalostukseen ja kaupan pitämiseen (EU) N:o xxx/xxx
[RD] 22 artiklan 1 kohdan e alakohdan mukaisesti. –
Maatalouden ympäristötoimet ilmastonmuutoksen
hillitsemiseksi ja muutokseen mukautumiseksi asetuksen (EU) N:o xxx/xxx [RD] 29
artiklan mukaisesti. –
Luonnonmukainen maatalous ilmastonmuutoksen
hillitsemiseksi ja muutokseen mukautumiseksi asetuksen (EU) N:o xxx/xxx [RD] 30
artiklan mukaisesti. –
Metsätalouden ympäristöpalvelut ja metsien suojelu
asetuksen (EU) N:o xxx/xxx [RD] 35 artiklan mukaisesti. Luonnon monimuotoisuus: –
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/147/EY
luonnonvaraisten lintujen suojelusta. –
Neuvoston direktiivi 92/43/ETY luontotyyppien sekä
luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta. –
Investoinnit fyysiseen omaisuuteen asetuksen (EU)
N:o xxx/xxx [RD] 18 artiklan 1 kohdan d alakohdan mukaisesti. –
Peltometsätalousjärjestelmien käyttöönotto
asetuksen (EU) N:o xxx/xxx [RD] 22 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti. –
Investoinnit, joilla parannetaan metsäekosysteemien
kestävyyttä ja ympäristöarvoa asetuksen (EU) N:o xxx/xxx [RD] 22 artiklan 1
kohdan d alakohdan mukaisesti. –
Maatalouden ympäristötoimet luonnon
monimuotoisuuden huomioon ottamiseksi asetuksen (EU) N:o xxx/xxx [RD] 29
artiklan mukaisesti. –
Luonnonmukainen maatalous luonnon monimuotoisuuden
huomioon ottamiseksi asetuksen (EU) N:o xxx/xxx [RD] 30 artiklan mukaisesti. –
Metsätalouden ympäristöpalvelut ja metsien suojelu
asetuksen (EU) N:o xxx/xxx [RD] 35 artiklan mukaisesti. Vesien suojelu: –
Yhteisön vesipolitiikan puitteista annetun
direktiivin 2000/60/EY 11 artiklan 3 kohta. –
Kasvinsuojeluaineiden asianmukainen käyttö
asetuksen (EY) N:o 1107/2009 55 artiklan mukaisesti, erityisesti yhteisön
politiikan puitteista torjunta-aineiden kestävän käytön aikaansaamiseksi
annetun direktiivin 2009/128/EY 14 artiklassa tarkoitetun integroidun torjunnan
yleisten periaatteiden noudattaminen. –
Investoinnit fyysiseen omaisuuteen vesihuollon
alalla asetuksen (EU) N:o xxx/xxx [RD] 18 artiklan 1 kohdan c alakohdan
mukaisesti. –
Maatalouden ympäristötoimet vesihuollon huomioon
ottamiseksi asetuksen (EU) N:o xxx/xxx [RD] 29 artiklan mukaisesti. –
Luonnonmukainen maatalous vesihuollon huomioon
ottamiseksi asetuksen (EU) N:o xxx/xxx [RD] 30 artiklan mukaisesti. Eläin- ja kasvitaudeista ilmoittaminen: –
Neuvoston direktiivi 2003/85/EY, annettu 29 päivänä
syyskuuta 2003, yhteisön toimenpiteistä suu- ja sorkkataudin torjumiseksi. –
Neuvoston direktiivi 92/119/ETY, annettu 17 päivänä
joulukuuta 1992, yhteisön yleisistä toimenpiteistä tiettyjen eläintautien
torjumiseksi sekä swine vesicular ‑tautiin liittyvistä
erityistoimenpiteistä. –
Neuvoston direktiivi 2000/75/EY, annettu 20 päivänä
marraskuuta 2000, lampaan bluetongue-taudin torjunta- ja
hävittämistoimenpiteitä koskevista erityissäännöksistä. –
Neuvoston direktiivi 2000/29/EY, annettu 8 päivänä
toukokuuta 2000, kasvien ja kasvituotteiden haitallisten organismien
jäsenvaltioihin kulkeutumisen estämiseen liittyvistä suojatoimenpiteistä. Innovointi: –
Tiedottaminen innovaatioihin kohdennetuista
toimista. –
Toimintatapojen levitys [eurooppalaisen
innovaatiokumppanuuden] verkoston puitteissa asetuksen (EU) N:o xxx/xxx [RD] 53
artiklan mukaisesti. –
Yhteistyö asetuksen (EU) N:o xxx/xxx [RD] 36
artiklan mukaisesti. LIITE II Täydentäviä
ehtoja koskevat säännöt 93 artiklan mukaisesti Hoitovaatimus: Lakisääteiset
hoitovaatimukset Toimenpidevaatimus: Maan hyvää maatalous- ja ympäristökuntoa
koskevat toimenpidevaatimukset Alue || Aihe || Hoito- ja toimenpidevaatimukset Ympäristö, ilmastonmuutos ja maan hyvä maatalouskunto || Vesi || Hoitovaatimus 1 || Neuvoston direktiivi 91/676/ETY, annettu 12 päivänä joulukuuta 1991, vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta (EYVL L 375, 31.12.1991, s. 1) || 4 ja 5 artikla Toimenpidevaatimus 1 || Suojakaistojen perustaminen vesistöjen varsille[48] || Toimenpidevaatimus 2 || Kasteluveden käyttöä koskevien lupamenettelyjen noudattaminen, jos lupa edellytetään || Toimenpidevaatimus 3 || Pohjaveden suojelu pilaantumista vastaan: Suoraan pohjaveteen kohdistuvien, direktiivin 80/68/ETY liitteessä lueteltujen vaarallisten aineiden päästöjen estäminen sekä toimenpiteet, joilla estetään välillisesti tapahtuva pohjaveden pilaantuminen kyseisten aineiden maahan kohdistuvien päästöjen ja maaperän läpi suodattumisen kautta || Maaperä ja hiilivarasto || Toimenpidevaatimus 4 || Vähimmäiskasvipeite || Toimenpidevaatimus 5 || Maan minimimuokkaus kulloisenkin paikan olosuhteiden mukaan eroosion rajoittamiseksi || Toimenpidevaatimus 6 || Maan orgaanisen aineksen säilyttäminen mukaan luettuna sängen polttoa koskeva kielto || Toimenpidevaatimus 7 || Kosteikkojen ja paljon hiiltä sisältävien maiden suojelu mukaan luettuna ensimmäistä kyntöä koskeva kielto[49] || Luonnon monimuotoisuus || Hoitovaatimus 2 || Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/147/EY, annettu 30 päivänä marraskuuta 2009, luonnonvaraisten lintujen suojelusta (EUVL L 20, 26.1.2010, s. 7) || 3 artiklan 1 kohta; 3 artiklan 2 kohdan b alakohta; 4 artiklan 1, 2 ja 4 kohta Hoitovaatimus 3 || Neuvoston direktiivi 92/43/ETY, annettu 21 päivänä toukokuuta 1992, luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta (EYVL L 206, 22.7.1992, s. 7) || 6 artiklan 1 ja 2 kohta Maisema; ylläpidon vähimmäistaso || Toimenpidevaatimus 8 || Maisemapiirteiden säilyttäminen, mukaan luettuina tapauksen mukaan pensasaidat, lammikot, ojat ja linjassa, ryhmissä tai yksinään olevat puut sekä pellonpientareet ja pengermät, myös pensasaitojen ja puiden leikkaamista koskeva kielto lintujen pesimäaikana ja mahdolliset toimenpiteet tulokaslajien ja tuholaisten torjumiseksi || Kansanterveys; eläinten ja kasvien terveys || Elintarvikkeiden turvallisuus || Hoitovaatimus 4 || Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 178/2002, annettu 28 päivänä tammikuuta 2002, elintarvikelainsäädäntöä koskevista yleisistä periaatteista ja vaatimuksista, Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen perustamisesta sekä elintarvikkeiden turvallisuuteen liittyvistä menettelyistä (EYVL L 31, 1.2.2002, s. 1) || 14 ja 15 artikla, 17 artiklan 1 kohta[50] sekä 18, 19 ja 20 artikla Hoitovaatimus 5 || Neuvoston direktiivi 96/22/EY, annettu 29 päivänä huhtikuuta 1996, tiettyjen hormonaalista tai tyrostaattista vaikutusta omaavien aineiden ja beta-agonistien käytön kieltämisestä kotieläintuotannossa (EYVL L 125, 23.5.1996, s. 3) || 3 artiklan a, b, d ja e alakohta sekä 4, 5 ja 7 artikla Eläinten tunnistus ja rekisteröinti || Hoitovaatimus 6 || Neuvoston direktiivi 2008/71/EY, annettu 15 päivänä heinäkuuta 2008, sikojen tunnistamisesta ja rekisteröinnistä (EUVL L 213, 8.8.2008, s. 31) || 3, 4 ja 5 artikla Hoitovaatimus 7 || Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1760/2000, annettu 17 päivänä heinäkuuta 2000, nautaeläinten tunnistus- ja rekisteröintijärjestelmän käyttöönottamisesta sekä naudanlihan ja naudanlihatuotteiden pakollisesta merkitsemisestä (EYVL L 204, 11.8.2000, s. 1). || 4 ja 7 artikla Hoitovaatimus 8 || Neuvoston asetus (EY) N:o 21/2004, annettu 17 päivänä joulukuuta 2003, lammas- ja vuohieläinten tunnistus- ja rekisteröintijärjestelmän käyttöönottamisesta (EUVL L 5, 9.1.2004, s. 8) || 3, 4 ja 5 artikla Eläintaudit || Hoitovaatimus 9 || Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 999/2001, annettu 22 päivänä toukokuuta 2001, tiettyjen tarttuvien spongiformisten enkefalopatioiden ehkäisyä, valvontaa ja hävittämistä koskevista säännöistä (EYVL L 147, 31.5.2001, s. 1) || 7, 11, 12, 13 ja 15 artikla Kasvinsuojeluaineet || Hoitovaatimus 10 || Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1107/2009, annettu 21 päivänä lokakuuta 2009, kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta sekä neuvoston direktiivien 79/117/ETY ja 91/414/ETY kumoamisesta (EUVL L 309, 24.11.2009, s. 1) || 55 artiklan ensimmäinen ja toinen virke Eläinten hyvinvointi || Eläinten hyvinvointi || Hoitovaatimus 11 || Neuvoston direktiivi 2008/119/EY, annettu 18 päivänä joulukuuta 2008, vasikoiden suojelun vähimmäisvaatimuksista (EUVL L 10, 15.1.2009, s. 7) || 3 ja 4 artikla Hoitovaatimus 12 || Neuvoston direktiivi 2008/120/EY, annettu 18 päivänä joulukuuta 2008, sikojen suojelun vähimmäisvaatimuksista (EUVL L 47, 18.2.2009, s. 5) || 3 ja 4 artikla Hoitovaatimus 13 || Neuvoston direktiivi 98/58/EY, annettu 20 päivänä heinäkuuta 1998, tuotantoeläinten suojelusta (EYVL L 221, 8.8.1998, s. 23) || 4 artikla LIITE III VASTAAVUUSTAULUKKO 1. Asetus (ETY) N:o 352/78 Asetus (ETY) N:o 352/78 || Tämä asetus 1 artikla || 45 artiklan 1 kohdan e alakohta 2 artikla || 45 artiklan 2 kohta 3 artikla || 48 artiklan 1 kohta 4 artikla || - 5 artikla || - 6 artikla || - 2. Asetus (EY) N:o 2799/98 Asetus (EY) N:o 2799/98 || Tämä asetus 1 artikla || - 2 artikla || 105 artiklan 2 kohta ja 106 artikla 3 artikla || 106 artikla 4 artikla || - 5 atikla || - 6 artikla || - 7 artikla || 107 artikla 8 artikla || 108 artikla 9 artikla || - 10 artikla || - 11 artikla || - 3. Asetus (EY) N:o 814/2000 Asetus (EY) N:o 814/2000 || Tämä asetus 1 artikla || 47 artiklan 1 kohta 2 artikla || 47 artiklan 2 kohta 3 artikla || - 4 artikla || - 5 artikla || - 6 artikla || - 7 artikla || - 8 artikla || 47 artiklan 5 kohta 9 artikla || - 10 artikla || 47 artiklan 4 kohta ja 112 artikla 11 artikla || - 4. Asetus (EY) N:o 1290/2005 Asetus (EY) N:o 1290/2005 || Tämä asetus 1 artikla || 1 artikla 2 artikla || 3 artikla 3 artikla || 4 artikla 4 artikla || 5 artikla 5 artikla || 6 artikla 6 artikla || 7 artikla 7 artikla || 9 artikla 8 artikla || 102 artikla 9 artikla || 60 artikla 10 artikla || 10 artikla 11 artikla || 11 artikla 12 artikla || 16 artikla 13 artikla || 19 artikla 14 artikla || 17 artikla 15 artikla || 18 artikla 16 artikla || 42 artikla 17 artikla || 43 artiklan 1 kohta 17 a artikla || 43 artiklan 2 kohta 18 artikla || 24 artikla 19 artikla || 26 artikla 20 artikla || 27 artikla 21 artikla || 28 artikla 22 artikla || 31 artikla 23 artikla || 32 artikla 24 artikla || 33 artikla 25 artikla || 34 artikla 26 artikla || 35 artikla 27 artikla || 43 artiklan 1 kohta 27 a artikla || 43 artiklan 2 kohta 28 artikla || 36 artikla 29 artikla || 37 artikla 30 artikla || 53 artikla 31 artikla || 54 artikla 32 artikla || 56 ja 57 artikla 33 artikla || 56 ja 58 artikla 34 artikla || 45 artikla 35 artikla || - 36 artikla || 50 artikla 37 artikla || 49 artikla 38 artikla || - 39 artikla || - 40 artikla || - 41 artikla || 112 artikla 42 artikla || - 43 artikla || 109 artikla 44 artikla || 103 artikla 44 a artikla || 113 artiklan 1 kohta 45 artikla || 105 artiklan 1 kohta ja 106 artiklan 3 ja 4 kohta 46 artikla || - 47 artikla || 113 artikla 48 artikla || 114 artikla 49 artikla || 115 artikla 5. Asetus (EY) N:o 485/2008 Asetus (EY) N:o 485/2008 || Tämä asetus 1 artikla || 79 artikla 2 artikla || 80 artikla 3 artikla || 81 artikla 4 artikla || - 5 artikla || 82 artiklan 1, 2 ja 3 kohta 6 artikla || 82 artiklan 4 kohta 7 artikla || 83 artikla 8 artikla || 103 artiklan 2 kohta 9 artikla || 86 artikla 10 artikla || 84 artikla 11 artikla || 85 artikla 12 artikla || 106 artiklan 3 kohta 13 artikla || - 14 artikla || - 15 artikla || 87 artikla 16 artikla || - 17 artikla || - SÄÄDÖSEHDOTUKSEEN
LIITTYVÄ RAHOITUSSELVITYS
1.
PERUSTIEDOT EHDOTUKSESTA/ALOITTEESTA
1.1.
Ehdotuksen/aloitteen nimi
- Ehdotus
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi yhteisen maatalouspolitiikan
tukijärjestelmissä viljelijöille myönnettäviä suoria tukia koskevista
säännöistä; - Ehdotus
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi maataloustuotteiden yhteisestä
markkinajärjestelystä (YMJ-asetus); - Ehdotus
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi Euroopan maaseudun kehittämisen
maatalousrahaston (maaseuturahasto) tuesta maaseudun kehittämiseen; - Ehdotus
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi yhteisen maatalouspolitiikan
rahoituksesta, hallinnoinnista ja seurannasta; - Ehdotus
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi neuvoston asetuksen (EY) N:o 73/2009
muuttamisesta viljelijöille vuonna 2013 myönnettävien suorien tukien
soveltamisen osalta; - Ehdotus
neuvoston asetukseksi maataloustuotteiden yhteiseen markkinajärjestelyyn
liittyvien tiettyjen tukien ja vientitukien vahvistamista koskevien
toimenpiteiden määrittämisestä; - Ehdotus
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007
muuttamisesta tilatukijärjestelmän ja viininviljelijöille myönnettävän tuen
osalta.
1.2.
Toimintalohko(t) toimintoperusteisessa johtamis- ja
budjetointijärjestelmässä (ABM/ABB)[51]
Toimintalohko
Otsakkeen 2 osasto 05
1.3.
Ehdotuksen/aloitteen luonne (YMP:tä koskeva
lainsäädäntökehys vuoden 2013 jälkeen)
x Ehdotus/aloite liittyy uuteen toimeen. ¨ Ehdotus/aloite
liittyy uuteen toimeen, joka perustuu pilottihankkeeseen tai
valmistelutoimeen.[52] x Ehdotus/aloite liittyy käynnissä olevan
toimen jatkamiseen. x Ehdotus/aloite liittyy toimeen, joka on
suunnattu uudelleen.
1.4.
Tavoitteet
1.4.1.
Komission monivuotinen strateginen tavoite
(monivuotiset strategiset tavoitteet), jonka (joiden) saavuttamista
ehdotus/aloite tukee
Jotta
edistettäisiin resurssitehokkuutta, jonka ansiosta voitaisiin saavuttaa EU:n
maatalouden ja maaseudun kehittämisen älykäs, kestävä ja osallistava kasvu
Eurooppa 2020 ‑strategian mukaisesti, YMP:n tavoitteita ovat -
elinkelpoinen ruoan tuotanto; -
luonnonvarojen kestävä hoito ja ilmastotoimet; -
tasapainoinen aluekehitys.
1.4.2.
Erityistavoite (erityistavoitteet) sekä toiminto
(toiminnot) toimintoperusteisessa johtamis- ja budjetointijärjestelmässä
Erityistavoitteet toimintalohkossa 05: Erityistavoite nro 1: Tuottaa
julkisia ympäristöhyödykkeitä Erityistavoite nro 2: Kompensoida
tuotannon vaikeutta alueilla, joilla on tiettyjä luonnonolosuhteista johtuvia
rajoitteita Erityistavoite nro 3: Toteuttaa
toimia ilmastonmuutoksen hillitsemiseksi ja ilmastonmuutokseen sopeutumiseksi Erityistavoite nro 4: Hoitaa
EU:n varoja (YMP) korkeimpien varainhoidon vaatimusten mukaisesti Erityistavoite ABB:ssä 05 02 - Maatalousmarkkinoiden interventiot: Erityistavoite nro 5: Parantaa
maatalousalan kilpailukykyä ja lisätä sen arvo-osuutta elintarvikeketjussa Erityistavoite ABB:ssä 05 03 - Suorat tuet: Erityistavoite nro 6: Myötävaikuttaa
maataloustuloon ja rajoittaa sen vaihtelua Erityistavoitteet ABB:ssä 05 04 – Maaseudun kehittäminen: Erityistavoite nro 7: Edistää
vihreää kasvua innovoinnilla Erityistavoite nro 8: Tukea
maaseudun työllisyyttä ja maaseutualueiden yhteiskuntarakenteen säilymistä Erityistavoite nro 9: Parantaa
maaseudun elinkeinoelämää ja edistää monipuolistumista Erityistavoite nro 10: Mahdollistaa
maatalousjärjestelmien rakenteellinen moninaisuus
1.4.3.
Odotettavissa olevat tulokset ja vaikutukset
Tässä
vaiheessa ei ole mahdollista asettaa vaikutusindikaattoreille määrällisiä
tavoitteita. Vaikka politiikka voi ohjata tiettyyn
suuntaan, tällaisilla indikaattoreilla mitattavat laaja-alaiset taloudelliset,
sosiaaliset ja ympäristölliset vaikutukset riippuvat lopulta myös erilaisista
ulkoisista tekijöistä, jotka ovat viimeaikaisten kokemusten perusteella
muuttuneet merkittäviksi ja ennalta arvaamattomiksi. Lisäanalyysi on käynnissä,
ja sen on määrä valmistua vuoden 2013 jälkeiselle kaudelle. Jäsenvaltioilla
on suorien tukien suhteen mahdollisuus päättää rajoitetusti suorien
tukijärjestelmien tiettyjen osien täytäntöönpanosta. Maaseudun
kehittämisen alalla odotettavissa olevat tulokset ja vaikutukset riippuvat
maaseudun kehittämisohjelmista, jotka jäsenvaltiot toimittavat komissiolle. Jäsenvaltioita pyydetään asettamaan ohjelmissaan tavoitteita.
1.4.4.
Tulos- ja vaikutusindikaattorit
Ehdotuksissa
esitetään yhteisen seuranta- ja arviointikehyksen luomista yhteisen
maatalouspolitiikan saavutusten mittaamiseksi. Kehys pitää
sisällään kaikki välineet, jotka liittyvät YMP:n toimenpiteiden ja erityisesti
suorien tukien, markkinatoimenpiteiden, maaseudun kehittämistoimenpiteiden ja
täydentävien ehtojen soveltamisen seurantaan ja arviointiin. Näiden
YMP:n toimenpiteiden vaikutusta mitataan suhteessa seuraaviin tavoitteisiin: a) elinkelpoinen ruoan tuotanto, jossa keskitytään maataloustuloon,
maatalouden tuottavuuteen ja hintatason vakauteen; b) luonnonvarojen kestävä hoito ja ilmastotoimet, jossa keskitytään
kasvihuonekaasupäästöihin, luonnon monimuotoisuuteen, maaperään ja veteen; c) tasapainoinen aluekehitys, jossa keskitytään maaseudun
työllisyyteen ja kasvuun sekä köyhyyteen maaseutualueilla. Komissio
määrittelee täytäntöönpanosäädöksillä indikaattorit näitä tavoitteita ja
alueita varten. Lisäksi
maaseudun kehittämisen alalle ehdotetaan vahvempaa yhteistä seuranta- ja
arviointijärjestelmää. Järjestelmän tavoitteena on a)
osoittaa maaseudun kehittämispolitiikan edistyminen ja saavutukset sekä
arvioida maaseudun kehittämispolitiikkaan liittyvien toimien vaikutusta,
vaikuttavuutta, tehokkuutta ja tarkoituksenmukaisuutta, b) edistää paremmin
kohdennetun tuen myöntämistä maaseudun kehittämiseen ja c) tukea seurantaan ja
arviointiin liittyvää yleistä oppimisprosessia. Komissio vahvistaa
täytäntöönpanosäädöksellä luettelon poliittisiin prioriteetteihin liittyvistä
yhteisistä indikaattoreista.
1.5.
Ehdotuksen/aloitteen perustelut
1.5.1.
Tarpeet, joihin ehdotuksella/aloitteella vastataan
lyhyellä tai pitkällä aikavälillä
Jotta
voidaan saavuttaa YMP:n monivuotiset strategiset tavoitteet, jotka on siirretty
suoraan Euroopan maaseutualueita koskevasta Eurooppa 2020 ‑strategiasta,
sekä täyttää asiaa koskevat perussopimuksen vaatimukset, ehdotuksilla pyritään
vahvistamaan yhteisen maatalouspolitiikan lainsäädäntökehys vuoden 2013
jälkeiseksi kaudeksi.
1.5.2.
EU:n osallistumisesta saatava lisäarvo
Tuleva
yhteinen maatalouspolitiikka ei palvele vain yhtä pientä, joskin tärkeää, EU:n
talouden osaa, vaan se on strategisesti tärkeä politiikan ala myös
elintarviketurvan, ympäristön ja alueellisen tasapainon näkökulmasta. Aidosti yhteisenä politiikkana YMP hyödyntää rajallisia budjettivaroja
mahdollisimman tehokkaasti kestävän maatalouden säilyttämiseksi EU:n koko
alueella, ilmastonmuutoksen kaltaisten tärkeiden rajatylittävien kysymysten
käsittelemiseksi ja jäsenvaltioiden keskinäisen yhteisvastuun vahvistamiseksi. Kuten
komission tiedonannossa ”Eurooppa 2020 ‑strategiaa koskeva talousarvio”[53] todetaan, YMP on
eurooppalaista politiikkaa aidoimmillaan. Jäsenvaltiot
yhdistävät resurssinsa, ja tuloksena on yksi ainoa eurooppalainen
maatalouspolitiikka ja eurooppalainen maatalousbudjetti 27 erillisen politiikan
ja budjetin sijaan. Tämä tarkoittaa luonnollisestikin sitä, että YMP:n osuus
EU:n talousarviosta on huomattava. Se on silti tehokkaampi ja taloudellisempi
toimintapa kuin kansalliset, keskenään koordinoimattomat toimintatavat.
1.5.3.
Vastaavista toimista saadut kokemukset
Nykyisen
politiikkakehyksen arvioinnin, sidosryhmien laajan kuulemisen sekä tulevia
haasteita ja tarpeita koskevan analyysin pohjalta on laadittu kattava
vaikutusten arviointi. Lisää yksityiskohtaisia tietoja
löytyy lainsäädäntöehdotuksiin liitetyistä vaikutusten arvioinneista sekä
perusteluista.
1.5.4.
Yhteensopivuus muiden kyseeseen tulevien välineiden
kanssa ja mahdolliset synergiaedut
Lainsäädäntöehdotukset,
joita tämä rahoitusselvitys koskee, olisi nähtävä osana laajempaa
kokonaisuutta, joka koostuu yhdestä puiteasetuksesta ja yhteisen
strategiakehyksen rahastoja (maaseuturahasto, EAKR, ESR, koheesiorahasto ja
Euroopan meri- ja kalatalousrahasto) koskevista yhteisistä säännöistä. Kyseisen puiteasetuksen myötävaikutuksella hallinnollinen kuormitus
kevenee merkittävästi, EU:n varoja käytetään tehokkaasti ja menettelyjä yksinkertaistetaan.
Lisäksi se tarjoaa pohjan uusille käsitteille, joita ovat kaikkien edellä
mainittujen rahastojen yhteinen strategiakehys ja tulevat kumppanuussopimukset,
jotka niin ikään kattavat nämä rahastot. Myöhemmin
luotavalla yhteisellä strategiakehyksellä muunnetaan Eurooppa 2020 ‑strategian
tavoitteet ja prioriteetit maaseuturahaston sekä EAKR:n, ESR:n,
koheesiorahaston ja Euroopan meri- ja kalatalousrahaston prioriteeteiksi, mikä
takaa rahastojen yhdennetyn käytön yhteisten tavoitteiden saavuttamiseksi. Yhteisellä
strategiakehyksellä vahvistetaan myös mekanismit toiminnan koordinoimiseksi
muiden asiaa koskevien unionin politiikkojen ja välineiden kanssa. Yhteisen
maatalouspolitiikan alalla saadaan merkittäviä synergia- ja
yksinkertaistamisvaikutuksia, kun YMP:n ensimmäisen (maataloustukirahasto) ja
toisen (maaseuturahasto) pilarin hallinnointi- ja valvontasääntöjä
yhdenmukaistetaan. Maataloustukirahaston ja
maaseuturahaston välinen vahva yhteys ja jäsenvaltioissa jo käytössä olevat
rakenteet olisi säilytettävä ennallaan.
1.6.
Toiminnan ja sen rahoitusvaikutusten kesto
x Ehdotuksen/aloitteen mukaisen toiminnan kesto
on rajattu (suoria tukijärjestelmiä, maaseudun kehittämistä ja siirtymäkauden
asetuksia koskevien luonnosten osalta) –
x Ehdotuksen/aloitteen mukainen
toiminta alkaa 1.1.2014 ja päättyy 31.12.2020 –
x Rahoitusvaikutukset
seuraavaksi monivuotisen rahoituskehyksen kaudeksi. Maaseudun kehittämisen
osalta vaikutukset maksuihin vuoteen 2023 saakka. x Ehdotuksen/aloitteen mukaisen toiminnan
kestoa ei ole rajattu (YMJ-asetusta ja horisontaalista asetusta koskevien
luonnosten osalta) –
Täytäntöönpano vuodesta 2014.
1.7.
Hallinnointitapa (hallinnointitavat)[54]
x komissio hallinnoi suoraan keskitetysti ¨ välillinen keskitetty hallinnointi, jossa täytäntöönpanotehtäviä on siirretty –
¨ toimeenpanovirastoille –
¨ yhteisöjen perustamille elimille[55]
–
¨ kansallisille julkisoikeudellisille elimille tai julkisen palvelun
tehtäviä hoitaville elimille –
¨ henkilöille, joille on annettu tehtäväksi toteuttaa Euroopan
unionista tehdyn sopimuksen V osaston mukaisia erityistoimia ja jotka nimetään
varainhoitoasetuksen 49 artiklan mukaisessa perussäädöksessä x hallinnointi yhteistyössä jäsenvaltioiden
kanssa ¨ hajautettu hallinnointi yhteistyössä kolmansien maiden kanssa ¨ hallinnointi yhteistyössä kansainvälisten järjestöjen kanssa (tarkennettava) Huomautukset: Ei merkittävää
muutosta nykytilanteeseen verrattuna, sillä suurinta osaa YMP:n uudistusta
koskeviin lainsäädäntöehdotuksiin liittyvistä menoista hallinnoidaan
yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa. Komissio hallinnoi
kuitenkin edelleen suoraan keskitetysti hyvin pientä osaa menoista.
2.
HALLINNOINTI
2.1.
Seuranta- ja raportointisäännöt
YMP:n
seurannan ja arvioinnin osalta komissio esittää Euroopan parlamentille ja
neuvostolle joka neljäs vuosi kertomuksen. Ensimmäinen
kertomus on määrä esittää viimeistään vuoden 2017 lopussa. Tätä
täydennetään erityisillä säännöksillä kaikilla YMP:n aloilla, joilla
sovelletaan monia perusteellisia täytäntöönpanosäännöissä täsmennettäviä
raportointi- ja ilmoitusvaatimuksia. Maaseudun
kehittämisen alalla annetaan myös ohjelmatasolla sovellettavia
seurantasääntöjä, jotka mukautetaan muihin rahastoihin ja yhdistetään
ennakkoarviointeihin, jatkuviin arviointeihin ja jälkiarviointeihin.
2.2.
Hallinnointi- ja valvontajärjestelmä
2.2.1.
Todetut riskit
Yli
seitsemän miljoonaa yhteisen maatalouspolitiikan tuensaajaa saa tukea monista
eri tukijärjestelmistä, joista jokaisella on yksityiskohtaiset ja joskus
monimutkaiset tukikelpoisuusperusteet. Virheiden
osuuden vähentymistä yhteisen maatalouspolitiikan alalla voidaan pitää jo
jatkuvana kehityssuuntauksena. Viime aikoina 2 prosentin
tuntumassa pysytellyt virhetaso vahvistaakin arvion edellisten vuosien
myönteisestä yleiskehityksestä. Tarkoituksena on jatkaa pyrkimyksiä alle 2
prosentin virhetason saavuttamiseksi.
2.2.2.
Valvontamenetelmä(t)
Lainsäädäntöpaketissa,
erityisesti ehdotuksessa yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta,
hallinnoinnista ja seurannasta annettavaksi asetukseksi, pidetään tavoitteena
säilyttää nykyinen asetuksella (EY) N:o 1290/2005 käyttöön otettu järjestelmä
ja vahvistaa sitä. Siinä säädetään jäsenvaltioiden tasolla
käyttöön otettavasta pakollisesta hallintorakenteesta, jossa painopiste on
hyväksytyissä maksajavirastoissa, jotka vastaavat lopullisen tuensaajan tasolla
2.3 kohdassa esitettyjen periaatteiden mukaisesti toteutettavista
tarkastuksista. Kunkin maksajaviraston päällikön on toimitettava vuotuinen
tarkastuslausuma, joka koskee tilien täydellisyyttä, täsmällisyyttä ja
todenperäisyyttä, sisäisten valvontajärjestelmien moitteetonta toimintaa sekä
tilien perustana olevien toimien laillisuutta ja asianmukaisuutta. Riippumattoman
tarkastuselimen edellytetään antavan lausuntonsa näistä kaikista kolmesta
osatekijästä. Komissio
jatkaa maatalousmenojen tarkastamista käyttäen riskeihin perustuvaa
lähestymistapaa varmistaakseen, että sen tarkastukset kohdennetaan suurimman
riskin aloille. Jos näissä tarkastuksissa havaitaan, että
menoja on syntynyt unionin sääntöjen vastaisesti, komissio jättää asianomaiset
määrät unionin rahoituksen ulkopuolelle sääntöjenmukaisuuden tarkastamisen
järjestelmän mukaisesti. Lainsäädäntöehdotuksiin
liitetyn vaikutusten arvioinnin liitteessä 8 esitetään yksityiskohtainen
analyysi tarkastusten kustannuksista.
2.3.
Toimenpiteet petosten ja sääntöjenvastaisuuksien
ehkäisemiseksi
Lainsäädäntöpaketissa,
erityisesti ehdotuksessa yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta,
hallinnoinnista ja seurannasta annettavaksi asetukseksi, pidetään tavoitteena
säilyttää nykyiset yksityiskohtaiset, maksajavirastojen soveltamat valvonta- ja
seuraamusjärjestelmät, jotka perustuvat kutakin tukijärjestelmää varten
luotuihin yhteisiin peruspiirteisiin ja erityissääntöihin, sekä vahvistaa
niitä. Järjestelmissä säädetään yleensä tukihakemusten
kattavista 100-prosenttisista hallinnollisista tarkastuksista, muiden
tietokantojen kanssa tehtävistä ristiintarkastuksista silloin, kun niitä
pidetään asianmukaisina, sekä tiettyä tukiennakoihin liittyvien toimien
vähimmäismäärää koskevista paikalla tehtävistä tarkastuksista riippuen
kyseiseen järjestelmään liittyvästä riskistä. Jos näissä paikalla tehtävissä
tarkastuksissa havaitaan suuri määrä sääntöjenvastaisuuksia, on tehtävä
lisätarkastuksia. Tältä osin selkeästi tärkein järjestelmä on yhdennetty
hallinto- ja valvontajärjestelmä, joka kattoi varainhoitovuonna 2010 noin 80
prosenttia maataloustukirahaston ja maaseuturahaston kokonaismenoista. Komissiolla
on valta sallia paikalla tehtävien tarkastusten vähentämisen jäsenvaltioissa,
joissa on asianmukaisesti toimivat valvontajärjestelmät ja pieni
virhemarginaali. Lisäksi
paketissa asetetaan tavoitteeksi, että jäsenvaltiot ehkäisevät, havaitsevat ja
oikaisevat sääntöjenvastaisuudet ja petokset, määräävät unionin tai
kansallisessa lainsäädännössä vahvistettuja tehokkaita, varoittavia ja
oikeasuhtaisia seuraamuksia ja perivät takaisin sääntöjenvastaisesti suoritetut
maksut korkoineen. Siinä esitetään sääntöjenvastaisiin
maksuihin sovellettavaa automaattista tilien tarkastamis- ja
hyväksymisjärjestelmää, jonka mukaan asianomaisen jäsenvaltion on vastattava
takaisin perimättä jääneistä määristä, jos perintää ei ole toteutettu neljän
vuoden kuluessa perintäpyynnön päivästä tai kahdeksan vuoden kuluessa
oikeuskäsittelyn tapauksessa. Tämä järjestelmä luo jäsenvaltioille voimakkaan
kannustimen periä sääntöjenvastaiset maksut takaisin mahdollisimman nopeasti.
3.
EHDOTUKSEN/ALOITTEEN ARVIOIDUT RAHOITUSVAIKUTUKSET
Tässä rahoitusselvityksessä esitetyt määrät
ilmoitetaan käypinä hintoina ja sitoumuksina, Jäljempänä olevissa taulukoissa lueteltujen
lainsäädäntöehdotuksista johtuvien muutosten lisäksi lainsäädäntöehdotukset
edellyttävät muitakin muutoksia, joilla ei ole taloudellista vaikutusta. Rahoituskurin soveltamista ei voida tässä
vaiheessa sulkea pois minkään vuoden osalta kaudella 2014–2020. Tämä ei kuitenkaan riipu itse uudistusehdotuksista vaan muista
tekijöistä, kuten suorien tukien toteutuksesta tai maatalousmarkkinoiden
tulevaisuuden kehityksestä. Siirtymäkautta koskevassa ehdotuksessa esitetyt
suorien tukien nettoenimmäismäärät, jotka olisi ulotettava vuoteen 2014
(kalenterivuosi 2013), ovat suuremmat kuin jäljempänä olevissa taulukoissa
ilmoitetut, suoriin tukiin myönnettävät määrät. Tämän
ehdotuksen tarkoituksena on varmistaa nykyisen lainsäädännön soveltamisen
jatkaminen tilanteessa, jossa kaikki muut osat säilyisivät muuttumattomina,
sulkematta kuitenkaan pois rahoituskurimekanismin soveltamistarpeen
mahdollisuutta. Uudistusehdotukset sisältävät säännöksiä, joilla
jäsenvaltioille annetaan tietty joustovara suorien tukien tai maaseudun
kehittämistuen myöntämisen suhteen. Jos jäsenvaltiot
päättävät hyödyntää kyseistä joustovaraa, tällä on myönnettyihin rahamääriin
taloudellisia seurauksia, joita ei voida tässä vaiheessa määrittää. Tässä rahoitusselvityksessä ei oteta huomioon
kriisivarauksen mahdollista käyttöä. Olisi korostettava,
että markkinoihin liittyvien menojen osalta huomioon otetut määrät eivät
millään alalla perustu julkisiin interventio-ostoihin tai kriisitilanteeseen
liittyviin muihin toimenpiteisiin.
3.1.
Kyseeseen tulevat monivuotisen rahoituskehyksen
otsakkeet ja menopuolen budjettikohdat
Taulukko 1: YMP:hen
myönnettävät määrät, mukaan lukien monivuotista rahoituskehystä koskevassa
ehdotuksessa ja YMP:n uudistusehdotuksissa esitetyt täydentävät määrät miljoonaa euroa (käypinä hintoina) Varainhoitovuosi || 2013 || 2013 mukau-tettuna (1) || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || 2014-2020 YHTEEN-SÄ || || || || || || || || || || Monivuotisen rahoituskehyksen sisällä || || || || || || || || || || Otsake 2 || || || || || || || || || || Suorat tuet ja markkinoihin liittyvät menot (2) (3) (4) || 44 939 || 45 304 || 44 830 || 45 054 || 45 299 || 45 519 || 45 508 || 45 497 || 45 485 || 317 193 Arvioidut käyttötarkoitukseensa sidotut tulot || 672 || 672 || 672 || 672 || 672 || 672 || 672 || 672 || 672 || 4 704 P1 Suorat tuet ja markkinoihin liittyvät menot (mukaan lukien käyttötarkoitukseensa sidotut tulot) || 45 611 || 45 976 || 45 502 || 45 726 || 45 971 || 46 191 || 46 180 || 46 169 || 46 157 || 321 897 P2 Maaseudun kehittäminen (4) || 14 817 || 14 451 || 14 451 || 14 451 || 14 451 || 14 451 || 14 451 || 14 451 || 14 451 || 101 157 Yhteensä || 60 428 || 60 428 || 59 953 || 60 177 || 60 423 || 60 642 || 60 631 || 60 620 || 60 608 || 423 054 Otsake 1 || || || || || || || || || || Yhteinen strategiakehys: maataloustutkimus ja innovointi || N.A. || N.A. || 682 || 696 || 710 || 724 || 738 || 753 || 768 || 5 072 Vähävaraisimmat henkilöt || N.A. || N.A. || 379 || 387 || 394 || 402 || 410 || 418 || 427 || 2 818 Yhteensä || N.A. || N.A. || 1 061 || 1 082 || 1 104 || 1 126 || 1 149 || 1 172 || 1 195 || 7 889 Otsake 3 || || || || || || || || || || Elintarvikkeiden turvallisuus || N.A. || N.A. || 350 || 350 || 350 || 350 || 350 || 350 || 350 || 2 450 || || || || || || || || || || Monivuotisen rahoituskehyksen ulkopuolella || || || || || || || || || || Maatalousalan kriisivaraus || N.A. || N.A. || 531 || 541 || 552 || 563 || 574 || 586 || 598 || 3 945 Euroopan globalisaatiorahasto || || || || || || || || || || josta maatalouteen käytettävissä enintään: (5) || N.A. || N.A. || 379 || 387 || 394 || 402 || 410 || 418 || 427 || 2 818 || || || || || || || || || || YHTEENSÄ || || || || || || || || || || Komission ehdotukset (monivuotisen rahoituskehyksen sisä- ja ulkopuolella) + käyttötarkoitukseensa sidotut tulot YHTEENSÄ || 60 428 || 60 428 || 62 274 || 62 537 || 62 823 || 63 084 || 63 114 || 63 146 || 63 177 || 440 156 Monivuotista rahoituskehystä koskevat ehdotukset (lukuun ottamatta kriisivarausta ja globalisaatiorahastoa) + käyttötarkoitukseensa sidotut tulot YHTEENSÄ || 60 428 || 60 428 || 61 364 || 61 609 || 61 877 || 62 119 || 62 130 || 62 141 || 62 153 || 433 393 Huomautukset: (1) Ottaen huomioon jo sovitut
lainsäädännölliset muutokset, eli tukien vapaaehtoinen mukauttaminen
Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja 136 artiklan mukaiset ”käyttämättömät
määrät”, joiden soveltaminen päättyy vuoden 2013 loppuun mennessä. (2) Määrät koskevat ensimmäisen pilarin
osalta ehdotettua vuotuista enimmäismäärää. Olisi kuitenkin huomattava, että
negatiiviset menot ehdotetaan siirrettäviksi tilien tarkastamis- ja
hyväksymismenettelystä (nykyisestä alamomentista 05 07 01 06)
käyttötarkoitukseensa sidottuihin tuloihin (alamomenttiin 67 03). Yksityiskohtaiset
tiedot esitetään seuraavan sivun arvioituja tuloja koskevassa taulukossa. (3) Vuoden 2013 luvut sisältävät
eläinlääkintä- ja kasvinsuojelutoimenpiteisiin sekä kalatalousalan
markkinatoimenpiteisiin myönnetyt määrät. (4) Edellä olevassa taulukossa esitetyt
määrät ovat linjassa komission tiedonannossa ”Eurooppa 2020 ‑strategiaa
koskeva talousarvio” (KOM(2011) 500 lopullinen, 29. kesäkuuta 2011) esitettyjen
määrien kanssa. Vielä on kuitenkin päätettävä, otetaanko monivuotisessa
rahoituskehyksessä huomioon siirto, joka ehdotetaan tehtäväksi vuodesta 2014
alkaen yhden jäsenvaltion kansallisen puuvilla-alan rakenneuudistusohjelman
määrärahoista maaseudun kehittämiseen ja joka edellyttää sekä
maataloustukirahastoa koskevan enimmäismäärän että toisen pilarin määrien
mukauttamista (4 miljoonaa euroa vuodessa). Jäljempänä olevissa taulukoissa
määrät on siirretty riippumatta siitä, otetaanko ne monivuotisessa
rahoituskehyksessä huomioon vaiko ei. (5) Komission tiedonannon ”Eurooppa 2020 ‑strategiaa
koskeva talousarvio” (KOM(2011) 500 lopullinen, 29. kesäkuuta 2011) mukaisesti
Euroopan globalisaatiorahaston käytettävissä on enintään 2,5 miljardin euron
kokonaismäärä (vuoden 2011 hintoina) lisätuen myöntämiseksi globalisaation
vaikutuksista kärsiville viljelijöille. Edellä olevassa taulukossa käypinä
hintoina esitetty vuosittainen jakautuminen on ainoastaan alustava. Ehdotuksessa
Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission väliseksi toimielinten
sopimukseksi budjettiyhteistyöstä ja moitteettomasta varainhoidosta (KOM(2011) 403
lopullinen, 29. kesäkuuta 2011) vahvistetaan Euroopan globalisaatiorahaston
varojen vuotuiseksi enimmäismääräksi 429 miljoonaa euroa vuoden 2011 hintoina.
3.2.
Arvioidut vaikutukset menoihin
3.2.1.
Yhteenveto arvioiduista vaikutuksista menoihin
Taulukko 2: Arvioidut
tulot sekä menot otsakkeeseen 2 kuuluvan toimintalohkon 05 osalta miljoonaa euroa (käypinä hintoina) Varainhoitovuosi || 2013 || 2013 mukau-tettuna || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || 2014-2020 YHTEEN-SÄ TULOT || || || || || || || || || || 123 – Sokerin tuotantomaksu (omat varat) || 123 || 123 || 123 || 123 || || || || || || 246 || || || || || || || || || || 67 03 – Käyttötarkoitukseensa sidotut tulot || 672 || 672 || 741 || 741 || 741 || 741 || 741 || 741 || 741 || 5 187 joista: ex 05 07 01 06 – Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen || 0 || 0 || 69 || 69 || 69 || 69 || 69 || 69 || 69 || 483 Yhteensä || 795 || 795 || 864 || 864 || 741 || 741 || 741 || 741 || 741 || 5 433 MENOT || || || || || || || || || || 05 02 - Markkinat (1) || 3 311 || 3 311 || 2 622 || 2 641 || 2 670 || 2 699 || 2 722 || 2 710 || 2 699 || 18 764 05 03 - Suorat tuet (ennen tukikaton asettamista) (2) || 42 170 || 42 535 || 42 876 || 43 081 || 43 297 || 43 488 || 43 454 || 43 454 || 43 454 || 303 105 05 03 - Suorat tuet (tukikaton asettamisen jälkeen) || 42 170 || 42 535 || 42 876 || 42 917 || 43 125 || 43 303 || 43 269 || 43 269 || 43 269 || 302 027 || || || || || || || || || || 05 04 - Maaseudun kehittäminen (ennen tukikaton asettamista) || 14 817 || 14 451 || 14 455 || 14 455 || 14 455 || 14 455 || 14 455 || 14 455 || 14 455 || 101 185 05 04 - Maaseudun kehittäminen (tukikaton asettamisen jälkeen) || 14 817 || 14 451 || 14 455 || 14 619 || 14 627 || 14 640 || 14 641 || 14 641 || 14 641 || 102 263 || || || || || || || || || || 05 07 01 06 - Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen || -69 || -69 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 Yhteensä || 60 229 || 60 229 || 59 953 || 60 177 || 60 423 || 60 642 || 60 631 || 60 620 || 60 608 || 423 054 NETTOBUDJETTI käyttötarkoitukseensa sidottujen tulojen jälkeen || || || 59 212 || 59 436 || 59 682 || 59 901 || 59 890 || 59 879 || 59 867 || 417 867 Huomautukset: (1) Vuoden 2013
osalta vuoden 2012 talousarvioesitykseen perustuva alustava arvio, jossa
otetaan huomioon vuodeksi 2013 jo sovitut lainsäädännölliset mukautukset (esim.
viiniä koskeva enimmäismäärä, perunatärkkelyspalkkion poistaminen, kuivarehu)
sekä joitakin suunniteltuja muutoksia. Kaikkien vuosien osalta arvioissa
oletetaan, että markkinahäiriöiden tai kriisien johdosta toteutettaviin
tukitoimenpiteisiin ei ole tarpeen myöntää lisärahoitusta. (2) Vuoden 2013
määrä sisältää arvion viinitarhojen raivaukseen vuonna 2012 myönnettävistä
määristä. Taulukko 3: YMP:n
uudistusehdotusten vaikutuslaskelma talousarvion luvuittain tulojen ja
YMP-menojen osalta miljoonaa euroa (käypinä hintoina) Varainhoitovuosi || 2013 || 2013 mukau-tettuna || || 2014-2020 YHTEEN-SÄ || || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || TULOT || || || || || || || || || || 123 – Sokerin tuotantomaksu (omat varat) || 123 || 123 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || || || || || || || || || || 67 03 – Käyttötarkoitukseensa sidotut tulot || 672 || 672 || 69 || 69 || 69 || 69 || 69 || 69 || 69 || 483 joista: ex 05 07 01 06 – Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen || 0 || 0 || 69 || 69 || 69 || 69 || 69 || 69 || 69 || 483 Yhteensä || 795 || 795 || 69 || 69 || 69 || 69 || 69 || 69 || 69 || 483 MENOT || || || || || || || || || || 05 02 - Markkinat (1) || 3 311 || 3 311 || -689 || -670 || -641 || -612 || -589 || -601 || -612 || -4 413 05 03 - Suorat tuet (ennen tukikaton asettamista) (2) || 42 170 || 42 535 || -460 || -492 || -534 || -577 || -617 || -617 || -617 || -3 913 05 03 – Suorat tuet – Tukikaton asettamisen arvioitu, maaseudun kehittämiseen siirrettävä tulos || || || 0 || -164 || -172 || -185 || -186 || -186 || -186 || -1 078 05 04 - Maaseudun kehittäminen (ennen tukikaton asettamista) || 14 817 || 14 451 || 4 || 4 || 4 || 4 || 4 || 4 || 4 || 28 05 04 - Maaseudun kehittäminen – Tukikaton asettamisen arvioitu, suorista tuista siirrettävä tulos || || || 0 || 164 || 172 || 185 || 186 || 186 || 186 || 1 078 05 07 01 06 - Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen || -69 || -69 || 69 || 69 || 69 || 69 || 69 || 69 || 69 || 483 Yhteensä || 60 229 || 60 229 || -1 076 || -1 089 || -1 102 || -1 115 || -1 133 || -1 144 || -1 156 || -7 815 NETTOBUDJETTI käyttötarkoitukseensa sidottujen tulojen jälkeen || || || -1 145 || -1 158 || -1 171 || -1 184 || -1 202 || -1 213 || -1 225 || -8 298 Huomautukset: (1) Vuoden 2013
osalta vuoden 2012 talousarvioesitykseen perustuva alustava arvio, jossa
otetaan huomioon vuodeksi 2013 jo sovitut lainsäädännölliset mukautukset (esim.
viiniä koskeva enimmäismäärä, perunatärkkelyspalkkion poistaminen, kuivarehu)
sekä joitakin suunniteltuja muutoksia. Kaikkien vuosien osalta arvioissa
oletetaan, että markkinahäiriöiden tai kriisien johdosta toteutettaviin
tukitoimenpiteisiin ei ole tarpeen myöntää lisärahoitusta. (2) Vuoden 2013
määrä sisältää arvion viinitarhojen raivaukseen vuonna 2012 myönnettävistä
määristä. Taulukko 4: YMP:n
uudistusehdotusten vaikutuslaskelma markkinoihin liittyvinä YMP:n menoina miljoonaa euroa (käypinä hintoina) VARAINHOITOVUOSI || || Oikeusperusta || Arvioidut tarpeet || Muutokset vuoteen 2013 || || || || 2013 (1) || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || 2014-2020 YHTEEN-SÄ Poikkeukselliset toimenpiteet: virtaviivaistettu ja laajennettu oikeusperustan soveltamisala || || 154, 155 ja 156 art. || pm || pm || pm || pm || pm || pm || pm || pm || pm Durumvehnän ja durran intervention lopettaminen || || ent. 10 art. || pm || - || - || - || - || - || - || - || - Vähävaraisimpien elintarvikeapuohjelmat || (2) || asetuksen 1234/2007 ent. 27 art. || 500,0 || -500,0 || -500,0 || -500,0 || -500,0 || -500,0 || -500,0 || -500,0 || -3 500,0 Yksityinen varastointi (kuitupellava) || || 16 art. || N.A. || pm || pm || pm || pm || pm || pm || pm || Pm Puuvillatuki - rakenneuudistus || (3) || asetuksen 637/2008 ent. 5 art. || 10,0 || -4,0 || -4,0 || -4,0 || -4,0 || -4,0 || -4,0 || -4,0 || -28,0 Hedelmien ja vihannesten tuottajaryhmien perustamistuki || || ent. 117 art. || 30,0 || 0,0 || 0,0 || 0,0 || -15,0 || -15,0 || -30,0 || -30,0 || -90,0 Kouluhedelmäjärjestelmä || || 21 art. || 90,0 || 60,0 || 60,0 || 60,0 || 60,0 || 60,0 || 60,0 || 60,0 || 420,0 Humalan tuottajaorganisaatioiden lakkauttaminen || || ent. 111 art. || 2,3 || -2,3 || -2.3 || -2,3 || -2,3 || -2,3 || -2,3 || -2,3 || -15,9 Rasvattoman maitojauheen vapaaehtoinen yksityinen varastointi || || 16 art. || N.A. || pm || pm || pm || pm || pm || pm || pm || pm Rasvattoman maidon/rasvattoman maitojauheen käyttöön rehuna / kaseiinille ja kaseiinin käyttöön myönnettävän tuen lakkauttaminen || || ent. 101 ja 102 art. || pm || - || - || - || - || - || - || - || - Voin vapaaehtoinen yksityinen varastointi || (4) || 16 art. || 14,0 || [-1,0] || [-14,0] || [-14,0] || [-14,0] || [-14,0] || [-14,0] || [-14,0] || [-85,0] Maidon menekinedistämismaksun lakkauttaminen || || ent. 309 art. || pm || - || - || - || - || - || - || - || - 05 02 YHTEENSÄ || || || || || || || || || || || Uudistusehdotusten nettovaikutus (5) || || || || -446,3 || -446,3 || -446,3 || -461,3 || -461,3 || -476,3 || -476,3 || -3 213,9 Huomautukset: (1) Vuoden 2013
tarpeet arvioidaan komission vuoden 2012 talousarvioesityksen perusteella
lukuun ottamatta (a) hedelmä- ja vihannesaloja, joilla tarpeet arvioidaan
asianomaisten uudistusten rahoitusselvitysten perusteella ja (b) jo sovittuja
lainsäädännöllisiä muutoksia. (2) Vuoden 2013
määrät vastaavat komission ehdotusta KOM(2010) 486. Vuodesta 2014 lähtien
toimenpide rahoitetaan otsakkeesta 1. (3) Kreikan
puuvilla-alan rakenneuudistusohjelman määrärahat (4 miljoonaa euroa vuodessa)
siirretään maaseudun kehittämiseen vuodesta 2014 alkaen. Espanjan määrärahat (6,1
miljoonaa euroa vuodessa) siirretään tilatukijärjestelmään vuodesta 2018 alkaen
(jo päätetty). (4) Arvioitu
vaikutus toimenpiteen soveltamatta jättämisen tapauksessa. (5) Lukuihin
05 02 ja 05 03 otettujen menojen lisäksi odotetaan, että lukuihin 05 01,
05 07 ja 05 08 otetut menot rahoitetaan maataloustukirahaston
käyttötarkoitukseensa sidotuilla tuloilla. Taulukko 5: YMP:n
uudistusehdotusten vaikutuslaskelma suorien tukien osalta miljoonaa euroa (käypinä hintoina) VARAINHOITOVUOSI || || Oikeus-perusta || Arvioidut tarpeet || Muutokset vuoteen 2013 || || || 2013 (1) || 2013 mukau-tettuna (2) || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || 2014-2020 YHTEEN-SÄ || || || || || || || || || || || || Suorat tuet || || || 42 169,9 || 42 535,4 || 341,0 || 381,1 || 589,6 || 768,0 || 733,2 || 733,2 || 733,2 || 4 279,3 - Muutokset, joista on jo päätetty || || || || || || || || || || || || Asteittainen käyttöönotto EU-12:ssa || || || || || 875,0 || 1 133,9 || 1 392,8 || 1 651,6 || 1 651,6 || 1 651,6 || 1 651,6 || 10 008,1 Puuvilla-alan rakenneuudistus || || || || || 0,0 || 0,0 || 0,0 || 0,0 || 6,1 || 6,1 || 6,1 || 18,4 Terveystarkastus || || || || || -64,3 || -64,3 || -64,3 || -90,0 || -90,0 || -90,0 || -90,0 || -552,8 Aiemmat uudistukset || || || || || -9,9 || -32,4 || -32,4 || -32,4 || -32,4 || -32,4 || -32,4 || -204,2 || || || || || || || || || || || || - Uusista YMP:n uudistusehdotuksista johtuvat muutokset || || || -459,8 || -656,1 || -706,5 || -761,3 || -802,2 || -802,2 || -802,2 || -4 990,3 joista: tukikaton asettaminen || || || || || 0,0 || -164,1 || -172,1 || -184,7 || -185,6 || -185,6 || -185,6 || -1 077,7 || || || || || || || || || || || || 05 03 YHTEENSÄ || || || || || || || || || || || || Uudistusehdotusten nettovaikutus || || || || || -459,8 || -656,1 || -706,5 || -761,3 || -802,2 || -802,2 || -802,2 || -4 990,3 KOKONAISMENOT || || || 42 169,9 || 42 535,4 || 42 876,4 || 42 916,5 || 43 125,0 || 43 303,4 || 43 268,7 || 43 268,7 || 43 268,7 || 302 027,3 Huomautukset: (1) Vuoden 2013
määrä sisältää arvion viinitarhojen raivaukseen vuonna 2012 myönnettävistä
määristä. (2) Ottaen
huomioon jo sovitut lainsäädännölliset muutokset, eli tukien vapaaehtoinen
mukauttaminen Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja 136 artiklan mukaiset
"käyttämättömät määrät", joiden soveltaminen päättyy vuoden 2013
loppuun mennessä. Taulukko 6: Suorien
tukien osat miljoonaa euroa (käypinä hintoina) VARAINHOITOVUOSI || || || || || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || 2014-2020 YHTEEN-SÄ Liite II || || || || || 42 407,2 || 42 623,4 || 42 814,2 || 42 780,3 || 42 780,3 || 42 780,3 || 256 185,7 Tuki ilmaston ja ympäristön kannalta suotuisiin maatalouskäytänteisiin (30 %) || || || || || 12 866,5 || 12 855,3 || 12 844,3 || 12 834,1 || 12 834,1 || 12 834,1 || 77 068,4 Enimmäismäärä, joka voidaan osoittaa nuorille viljelijöille myönnettävään tukeen (2 %) || || || || || 857,8 || 857,0 || 856,3 || 855,6 || 855,6 || 855,6 || 5 137,9 Perustukijärjestelmä, tuki alueille, joilla on luonnonolosuhteista johtuvia rajoitteita, vapaaehtoinen tuotantoon sidottu tuki || || || || || 28 682,9 || 28 911,1 || 29 113,6 || 29 090,6 || 29 090,6 || 29 090,6 || 173 979,4 Enimmäismäärä, joka voidaan irrottaa edellä mainituista tuista pienviljelijöiden järjestelmän rahoittamiseen (10 %) || || || || || 4 288,8 || 4 285,1 || 4 281,4 || 4 278,0 || 4 278,0 || 4 278,0 || 25 689,3 Liitteeseen II sisältyvät viinialan määrärahojen siirrot[56] || || || || || 159,9 || 159,9 || 159,9 || 159,9 || 159,9 || 159,9 || 959,1 Tukikaton asettaminen || || || || || -164,1 || -172,1 || -184,7 || -185,6 || -185,6 || -185,6 || -1 077,7 Puuvilla || || || || || 256,0 || 256,3 || 256,5 || 256,6 || 256,6 || 256,6 || 1 538,6 POSEI-ohjelma/Egeanmeren pienet saaret || || || || || 417,4 || 417,4 || 417,4 || 417,4 || 417,4 || 417,4 || 2 504,4 Taulukko 7: YMP:n
uudistusehdotusten vaikutuslaskelma suorien tukien myöntämistä koskevien vuonna
2014 sovellettavien siirtymäkauden toimenpiteiden osalta miljoonaa euroa (käypinä hintoina) VARAINHOITOVUOSI || || Oikeus-perusta || Arvioidut tarpeet || Muutokset vuoteen 2013 || || || 2013 (1) || 2013 mukau-tettuna || 2014 (2) Neuvoston asetuksen (EY) N:o 73/2009 liite IV || || || 40 165,0 || 40 530,5 || 541,9 Asteittainen käyttöönotto EU-12:ssa || || || || || 616,1 Terveystarkastus || || || || || -64,3 Aiemmat uudistukset || || || || || -9,9 05 03 YHTEENSÄ || || || || || KOKONAISMENOT || || || 40 165,0 || 40 530,5 || 41 072,4 Huomautukset: (1) Vuoden 2013
määrä sisältää arvion viinitarhojen raivaukseen vuonna 2012 myönnettävistä
määristä. (2) Vuoteen
2014 ulotetut nettoenimmäismäärät sisältävät jäsenvaltioiden vuoden 2013 osalta
tekemiin päätöksiin perustuvan arvion viinialan määrärahojen siirroista
tilatukijärjestelmään. Taulukko 8: YMP:n
uudistusehdotusten vaikutuslaskelma maaseudun kehittämisen osalta miljoonaa euroa (käypinä hintoina) VARAINHOITOVUOSI || || Oikeus-perusta || Maaseudun kehittämis-määrärahat || Muutokset vuoteen 2013 || || || || 2013 || 2013 mukau-tettuna (1) || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || 2014-2020 YHTEEN-SÄ Maaseudun kehittämisohjelmat || || || 14 788,9 || 14 423,4 || || || || || || || || Puuvillatuki - rakenneuudistus || (2) || || || || 4,0 || 4,0 || 4,0 || 4,0 || 4,0 || 4,0 || 4,0 || 28,0 Suoria tukia koskevan tukikaton asettamisen tulos || || || || || || 164,1 || 172,1 || 184,7 || 185,6 || 185,6 || 185,6 || 1 077,7 Maaseudun kehittämisen määrärahat lukuun ottamatta teknistä apua || (3) || || || || -8,5 || -8,5 || -8,5 || -8,5 || -8,5 || -8,5 || -8,5 || -59,4 Tekninen apu || (3) || || 27,6 || 27,6 || 8,5 || 3,5 || 3,5 || 3,5 || 3,5 || 3,5 || 3,5 || 29,4 Paikallisista innovatiivisista yhteistyöhankkeista maksettava palkinto || (4) || || N.A. || N.A. || 0,0 || 5,0 || 5,0 || 5,0 || 5,0 || 5,0 || 5,0 || 30,0 05 04 YHTEENSÄ || || || || || || || || || || || || Uudistusehdotusten nettovaikutus || || || || || 4,0 || 168,1 || 176,1 || 188,7 || 189,6 || 189,6 || 189,6 || 1 105,7 KOKONAISMENOT (ennen tukikaton asettamista) || || || 14 816,6 || 14 451,1 || 14 455,1 || 14 455,1 || 14 455,1 || 14 455,1 || 14 455,1 || 14 455,1 || 14 455,1 || 101 185,5 KOKONAISMENOT (tukikaton asettamisen jälkeen) || || || 14 816,6 || 14 451,1 || 14 455,1 || 14 619,2 || 14 627,2 || 14 639,8 || 14 640,7 || 14 640,7 || 14 640,7 || 102 263,2 Huomautukset: (1) Nykyisen
lainsäädännön mukaisia mukautuksia sovelletaan vain varainhoitovuoden 2013
loppuun asti. (2) Taulukossa 1 (3.1 jakso) esitetyt määrät
ovat linjassa komission tiedonannossa ”Eurooppa 2020 ‑strategiaa koskeva
talousarvio” (KOM(2011) 500 lopullinen) esitettyjen määrien kanssa. Vielä on
kuitenkin päätettävä, otetaanko monivuotisessa rahoituskehyksessä huomioon
siirto, joka ehdotetaan tehtäväksi vuodesta 2014 alkaen yhden jäsenvaltion
puuvilla-alan kansallisen rakenneuudistusohjelman määrärahoista maaseudun
kehittämiseen ja joka edellyttää sekä maataloustukirahastoa koskevan
enimmäismäärän että toisen pilarin määrien mukauttamista (4 miljoonaa euroa
vuodessa). Edellä olevassa taulukossa 8 määrät on siirretty riippumatta siitä,
otetaanko ne monivuotisessa rahoituskehyksessä huomioon vaiko ei. (3) Vuonna 2013
tekniseen apuun myönnettävä määrä vahvistettiin maaseudun kehittämisen
alustavien määrärahojen perusteella (ottamatta huomioon ensimmäisestä pilarista
tehtäviä siirtoja). Kaudella 2014–2020
tekniseen apuun myönnettäväksi määräksi vahvistetaan 0,25 prosenttia maaseudun
kehittämisen kokonaismäärärahoista. (4) Katetaan
tekniseen apuun käytettävissä olevasta määrästä. Monivuotisen rahoituskehyksen otsake: || 5 || ”Hallintomenot” miljoonaa euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella) Huom. Lainsäädäntöehdotuksilla
ei arvioida olevan mitään vaikutuksia hallintomäärärahoihin, eli tarkoituksena
on, että lainsäädäntökehys voidaan panna täytäntöön nykyisin henkilöresurssein
ja hallintomenoin. || || || Vuosi 2014 || Vuosi 2015 || Vuosi 2016 || Vuosi 2017 || Vuosi 2018 || Vuosi 2019 || Vuosi 2020 || YHTEENSÄ PO: AGRI || Henkilöresurssit || 136,998 || 136,998 || 136,998 || 136,998 || 136,998 || 136,998 || 136,998 || 958,986 Muut hallintomenot || 9,704 || 9,704 || 9,704 || 9,704 || 9,704 || 9,704 || 9,704 || 67,928 PO AGRI YHTEENSÄ || Määrärahat || 146,702 || 146,702 || 146,702 || 146,702 || 146,702 || 146,702 || 146,702 || 1 026,914 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 5 kuuluvat määrärahat YHTEENSÄ || (Sitoumukset yhteensä = maksut yhteensä) || 146,702 || 146,702 || 146,702 || 146,702 || 146,702 || 146,702 || 146,702 || 1 026,914 miljoonaa euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella) || || || Vuosi N[57] || Vuosi N+1 || Vuosi N+2 || Vuosi N+3 || …ja näitä seuraavat vuodet (ilmoitetaan kaikki vuodet, joille ehdotuksen/aloitteen vaikutukset ulottuvat, ks. kohta 1.6) || YHTEENSÄ Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEISIIN 1–5 kuuluvat määrärahat YHTEENSÄ || Sitoumukset || || || || || || || || Maksut || || || || || || || ||
3.2.2.
Arvioidut vaikutukset toimintamäärärahoihin
–
¨ Ehdotus/aloite ei edellytä toimintamäärärahoja. –
x Ehdotus/aloite edellyttää
toimintamäärärahoja seuraavasti: Maksusitoumusmäärärahat, milj. euroa (kolmen
desimaalin tarkkuudella) Tavoitteet ja tuotokset ò || || || Vuosi 2014 || Vuosi 2015 || Vuosi 2016 || Vuosi 2017 || Vuosi 2018 || Vuosi 2019 || Vuosi 2020 || YHTEENSÄ TUOTOKSET Tyyp-pi || Keski-määr. kustan-nukset || Tuotosten määrä || Kustan-nukset || Tuotosten määrä || Kustan-nukset || Tuotosten määrä || Kustan-nukset || Tuotosten määrä || Kustan-nukset || Tuotosten määrä || Kustan-nukset || Tuotosten määrä || Kustan-nukset || Tuotosten määrä || Kustan-nukset || Tuotos-ten luku-määrä yht. || Kustan-nukset yht. ERITYISTAVOITE 5: Parantaa maatalousalan kilpailukykyä ja lisätä sen arvo-osuutta elintarvikeketjussa || || || || || || || || || || || || || || || || - Hedelmät ja vihannekset: Kaupan pitäminen tuottaja-organisaatioiden välityksellä[58] || Tuotta-jaorga-nisaa-tioiden kautta kaupan pidetyn tuotan-non arvon osuus koko tuotan-non arvosta || || || 830,0 || || 830,0 || || 830,0 || || 830,0 || || 830,0 || || 830,0 || || 830,0 || || 5 810,0 - Viini: Kansalliset määrärahat – Rakenneuudistus20 || Hehtaa-rimäärä || || 54 326 || 475,1 || 54 326 || 475,1 || 54 326 || 475,1 || 54 326 || 475,1 || 54 326 || 475,1 || 54 326 || 475,1 || 54 326 || 475,1 || || 3 326,0 - Viini: Kansalliset määrärahat – Investoinnit20 || || || 1 147 || 178,9 || 1 147 || 178,9 || 1 147 || 178,9 || 1 147 || 178,9 || 1 147 || 178,9 || 1 147 || 178,9 || 1 147 || 178,9 || || 1 252,6 - Viini: Kansalliset määrärahat – Sivutuotteiden tislaus20 || Hehto-litraa || || 700 000 || 98,1 || 700 000 || 98,1 || 700 000 || 98,1 || 700 000 || 98,1 || 700 000 || 98,1 || 700 000 || 98,1 || 700 000 || 98,1 || || 686,4 - Viini: Kansalliset määrärahat – Juotavaksi tarkoitettu alkoholi20 || Hehtaa-rimäärä || || 32 754 || 14,2 || 32 754 || 14,2 || 32 754 || 14,2 || 32 754 || 14,2 || 32 754 || 14,2 || 32 754 || 14,2 || 32 754 || 14,2 || || 14,2 - Viini: Kansalliset määrärahat – Tiivistetyn rypäleen puristemehun käyttö20 || Hehto-litraa || || 9 || 37,4 || 9 || 37,4 || 9 || 37,4 || 9 || 37,4 || 9 || 37,4 || 9 || 37,4 || 9 || 37,4 || || 261,8 - Viini: Kansalliset määrärahat – menekine-distäminen20 || || || || 267,9 || || 267,9 || || 267,9 || || 267,9 || || 267,9 || || 267,9 || || 267,9 || || 1 875,3 - Muut || || || || 720,2 || || 739,6 || || 768,7 || || 797,7 || || 820,3 || || 808,8 || || 797,1 || || 5 452,3 Välisumma erityistavoite 5 || || 2 621,8 || || 2 641,2 || || 2 670,3 || || 2 699,3 || || 2 721,9 || || 2 710,4 || || 2 698,7 || || 18 763,5 ERITYISTAVOITE 6: Myötävaikuttaa maataloustuloon ja rajoittaa sen vaihtelua || || || || || || || || || || || || || || || || - Suora tulotuki[59] || Hehtaa-rimäärä, jolle tukea on makset-tu (miljoo-nina) || || 161,014 || 42 876,4 || 161,014 || 43 080,6 || 161,014 || 43 297,1 || 161,014 || 43 488,1 || 161,014 || 43 454,3 || 161,014 || 43 454,3 || 161,014 || 43 454,3 || 161,014 || 303 105,0 Välisumma erityistavoite 6 || || 42 876,4 || || 43 080,6 || || 43 297,1 || || 43 488,1 || || 43 454,3 || || 43 454,3 || || 43 454,3 || || 303 105,0 KUSTANNUKSET YHTEENSÄ || || || || || || || || || || || || || || || || Huom. Tuotokset ovat vielä määrittämättä
erityistavoitteiden 1–4 ja 7–10 osalta (ks. edellä oleva 1.4.2 jakso).
3.2.3.
Arvioidut vaikutukset hallintomäärärahoihin
3.2.3.1.
Yhteenveto
–
¨ Ehdotus/aloite ei edellytä hallintomäärärahoja. –
x Ehdotus/aloite edellyttää
hallintomäärärahoja seuraavasti: miljoonaa euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella) || Vuosi 2014 || Vuosi 2015 || Vuosi 2016 || Vuosi 2017 || Vuosi 2018 || Vuosi 2019 || Vuosi 2020 || YHT. Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKE 5 || || || || || || || || Henkilöresurssit[60] || 136,998 || 136,998 || 136,998 || 136,998 || 136,998 || 136,998 || 136,998 || 958,986 Muut hallintomenot || 9,704 || 9,704 || 9,704 || 9,704 || 9,704 || 9,704 || 9,704 || 67,928 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKE 5 || || || || || || || || Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 5 sisältymättömät || || || || || || || || Henkilöresurssit || || || || || || || || Muut hallintomenot || || || || || || || || Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 5 sisältymättömät, välisumma || || || || || || || || YHTEENSÄ || 146,702 || 146,702 || 146,702 || 146,702 || 146,702 || 146,702 || 146,702 || 1 026,914
3.2.3.2.
Henkilöresurssien arvioitu
tarve
–
¨ Ehdotus/aloite ei edellytä henkilöresursseja. –
x Ehdotus/aloite edellyttää
henkilöresursseja seuraavasti: Huom. Lainsäädäntöehdotuksilla ei arvioida
olevan mitään vaikutuksia hallintomäärärahoihin, eli tarkoituksena on, että
lainsäädäntökehys voidaan panna täytäntöön nykyisin henkilöresurssein ja
hallintomenoin. Kaudeksi 2014–2020 esitetyt luvut
perustuvat vuoden 2011 tilanteeseen. Arvio kokonaislukuina (tai enintään yhden
desimaalin tarkkuudella) || Vuosi 2014 || Vuosi 2015 || Vuosi 2016 || Vuosi 2017 || Vuosi 2018 || Vuosi 2019 || Vuosi 2020 Henkilöstötaulukkoon sisältyvät virat/toimet (virkamiehet ja väliaikaiset toimihenkilöt) || XX 01 01 01 (päätoimipaikka ja komission edustustot EU:ssa) || 1 034 || 1 034 || 1 034 || 1 034 || 1 034 || 1 034 || 1 034 XX 01 01 02 (edustustot EU:n ulkopuolella) || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 XX 01 05 01 (epäsuora tutkimustoiminta) || || || || || || || 10 01 05 01 (suora tutkimustoiminta) || || || || || || || Ulkopuolinen henkilöstö (kokoaikaiseksi muutettuna)[61] || XX 01 02 01 (kokonaismäärärahoista katettavat sopimussuhteiset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö ja kansalliset asiantuntijat) || 78 || 78 || 78 || 78 || 78 || 78 || 78 XX 01 02 02 (sopimussuhteiset ja paikalliset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö, nuoremmat asiantuntijat ja kansalliset asiantuntijat EU:n ulkopuolisissa edustustoissa) || || || || || || || XX 01 04 yy || - päätoimi-paikassa || || || || || || || - EU:n ulkop. edustustoissa || || || || || || || XX 01 05 02 (epäsuora tutkimustoiminta: sopimussuhteiset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö ja kansalliset asiantuntijat) || || || || || || || 10 01 05 02 (suora tutkimustoiminta: sopimussuhteiset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö ja kansalliset asiantuntijat) || || || || || || || Muu budjettikohta (mikä?) || || || || || || || YHTEENSÄ[62] || 1 115 || 1 115 || 1 115 || 1 115 || 1 115 || 1 115 || 1 115 XX viittaa
kyseessä olevaan toimintalohkoon eli talousarvion osastoon. Henkilöresurssien tarve
katetaan toimen hallinnointiin jo osoitetulla pääosaston henkilöstöllä ja/tai
pääosastossa toteutettujen henkilöstön uudelleenjärjestelyjen tuloksena
saadulla henkilöstöllä sekä tarvittaessa sellaisilla lisäresursseilla, jotka
toimea hallinnoiva pääosasto voi saada käyttöönsä vuotuisessa määrärahojen
jakomenettelyssä talousarvion puitteissa. Kuvaus henkilöstön
tehtävistä: Virkamiehet ja väliaikaiset toimihenkilöt || Ulkopuolinen henkilöstö ||
3.2.4.
Yhteensopivuus nykyisen monivuotisen
rahoituskehyksen kanssa
–
x Ehdotus/aloite on
monivuotista rahoituskehystä kaudeksi 2014–2020 koskevien EHDOTUSTEN
mukainen. –
¨ Ehdotus/aloite edellyttää rahoituskehyksen asianomaisen otsakkeen
rahoitussuunnitelman muuttamista. –
¨ Ehdotus/aloite edellyttää joustovälineen varojen käyttöön ottamista
tai monivuotisen rahoituskehyksen tarkistamista.
3.2.5.
Ulkopuolisten tahojen osallistuminen rahoitukseen
–
Ehdotuksen/aloitteen rahoittamiseen ei osallistu
ulkopuolisia tahoja. –
X Maaseudun kehittämistä
koskevan ehdotuksen (maaseuturahasto) rahoittamiseen osallistuu ulkopuolisia
tahoja seuraavasti (arvio): määrärahat, milj. euroa (kolmen desimaalin
tarkkuudella) || Vuosi 2014 || Vuosi 2015 || Vuosi 2016 || Vuosi 2017 || Vuosi 2018 || Vuosi 2019 || Vuosi 2020 || Yhteensä Rahoitukseen osallistuva taho || JV || JV || JV || JV || JV || JV || JV || JV Yhteisrahoituksella katettavat määrärahat YHTEENSÄ[63] || Pääte-tään myö-hemmin || Pääte-tään myö-hemmin || Pääte-tään myö-hemmin || Pääte-tään myö-hemmin || Pääte-tään myö-hemmin || Pääte-tään myö-hemmin || Pääte-tään myö-hemmin || Päätetään myö-hemmin
3.3.
Arvioidut vaikutukset tuloihin
–
x Ehdotuksella/aloitteella
ei ole vaikutuksia tuloihin. –
¨ Ehdotuksella/aloitteella on vaikutuksia tuloihin seuraavasti: –
x vaikutukset omiin varoihin
–
x vaikutukset sekalaisiin
tuloihin miljoonaa euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella) Tulopuolen budjettikohta || Käytettävissä olevat määrärahat kuluvana varainhoito-vuonna || Ehdotuksen/aloitteen vaikutus[64] Vuosi N || Vuosi N+1 || Vuosi N+2 || Vuosi N+3 || …ja näitä seuraavat vuodet (ilmoitetaan kaikki vuodet, joille ehdotuksen/aloitteen vaikutukset ulottuvat, ks. kohta 1.6) || || || || || || || || Vastaava(t) menopuolen
budjettikohta (budjettikohdat) käyttötarkoitukseensa sidottujen sekalaisten
tulojen tapauksessa: Ks.
3.2.1 jaksossa olevat taulukot 2 ja 3. [1] Komission tiedonanto Euroopan parlamentille,
neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle – Eurooppa
2020 –strategiaa tukeva talousarvio, KOM(2011) 500 lopullinen, 29.6.2011.
[2] Komission tiedonanto Euroopan parlamentille,
neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle – Yhteinen
maatalouspolitiikka vuoteen 2020: Ruoka, luonnonvarat ja alueiden käyttö –
miten hallita tulevat haasteet?, KOM(2010) 672 lopullinen, 18.11.2010. [3] Ks. erityisesti 23. kesäkuuta 2011 annettu Euroopan
parlamentin päätöslauselma 2011/2015 (INI) sekä 18. maaliskuuta 2011
annetut puheenjohtajan päätelmät. [4] Nykyisin voimassa olevaan lainsäädäntökehykseen kuuluvat
neuvoston asetus (EY) N:o 73/2009 (suorat tuet), neuvoston asetus (EY) N:o 1234/2007
(markkinavälineet), neuvoston asetus (EY) N:o 1698/2005 (maaseudun
kehittäminen) ja neuvoston asetus (EY) N:o 1290/2005 (rahoitus). [5] Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi
yhteiseen strategiakehykseen kuuluvia Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan
sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen
maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä
säännöksistä ja Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja
koheesiorahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä asetuksen (EY) N:o 1083/2006
kumoamisesta, KOM(2011) 615, annettu 6.10.2011. [6] Yleisesitys vastaanotetuista 517 kannanotosta ks.
vaikutusten arvioinnin liite 9. [7] EUVL C [...], […..], s. […]. [8] EUVL C [...], […..], s. […]. [9] EUVL C [...], […..], s. […]. [10] KOM(2010) 672 lopullinen, 18.11.2010. [11] EUVL L 209, 11.8.2005, s. 1. [12] EUVL L […], […], s. […]. [13] EUVL L […], […], s. […]. [14] EUVL L […], […], s. […]. [15] EUVL L […], […], s. […]. [16] EUVL L 30, 31.1.2009, s. 16. [17] EUVL L […], […], s. […]. [18] EUVL L […], […], s. […]. [19] EUVL L 50, 22.2.1978, s. 1. [20] EUVL L 100, 20.4.2000, s. 7. [21] KOM(2011) 500 lopullinen, s. 7. [22] EYVL L 312, 23.12.1995, s. 1. [23] EUVL L […], […], s. […]. [24] EUVL L 143, 3.6.2008, s. 1. [25] EUVL L 270, 21.10.2003, s. 1. [26] EUVL L 277, 21.10.2005, s. 1. [27] EUVL L 299, 16.11.2007, s. 1. [28] EYVL L 327, 22.12.2000, s. 1. [29] EUVL L 309, 24.11.2009, s. 71. [30] EYVL L 20, 26.1.1980, s. 43. [31] EYVL L 349, 24.12.1998, s. 1. [32] EYVL L 281, 23.11.1995, s. 31. [33] EYVL L 8, 12.1.2001, s. 1. [34] Yhdistetyissä asioissa C-92/09 ja C-93/09, Volker und
Markus Schecke GbR ja Hartmut Eifert/Land Hessen, annettu tuomio (Kok.
2010, s. I-0000). [35] EUVL L 76, 19.3.2008, s. 28. [36] EUVL L 55, 28.2.2011, s. 13. [37] EYVL L 11, 16.1.2003, s. 1. [38] EUVL L […], […], s. […]. [39] EYVL L 292, 15.11.1996, s. 2. [40] EYVL L 136, 31.5.1999, s. 1. [41] EUVL L 145, 4.6.2008, s. 1. [42] EUVL L 204, 11.8.2000, s. 1. [43] EUVL L 5, 9.1.2004, s. 8. [44] EYVL L 124, 8.6.1971, s. 1. [45] EUVL L 165, 30.4.2004, s. 1. [46] EUVL L 213, 8.8.2008, s. 31. [47] EYVL L 292, 15.11.1996, s. 2. [48] Maan hyvää maatalous- ja ympäristökuntoa koskevan
toimenpidevaatimuksen mukaisten suojakaistojen on oltava direktiivin 91/676/ETY
3 artiklan 2 kohdan mukaisesti pilaantumisalttiiksi määriteltyjen vyöhykkeiden
sisä- ja ulkopuolella vähintään kyseisen direktiivin liitteessä II olevan A
kohdan 4 kohdassa tarkoitettujen, lannoitteiden maahan levittämistä virtaavien
vesien läheisyydessä koskevien ehtojen mukaisia, joita on sovellettava
jäsenvaltioiden kyseisen direktiivin 5 artiklan 4 kohdan mukaisesti laatimien
toimintaohjelmien mukaisesti. [49] Ensimmäiseksi kynnöksi ei katsota viimeistään vuonna 2011
asetuksen (EY) N:o 1120/2009 2 artiklan a alakohdan mukaisesti pelloksi
määritellyn ja asetuksen (EU) N:o DP/xxx 4 artiklan f alakohdassa annettua
pellon määritelmää vastaavan kosteikon tai paljon hiiltä sisältävän maan
kyntöä. [50] Sellaisena kuin se on pantu täytäntöön erityisesti
seuraavilla säädöksillä: Asetus (ETY) N:o 2377/90: 2, 4 ja 5
artikla, Asetus (EY) N:o 852/2004: 4 artiklan 1
kohta ja liitteessä I olevan A osan (II jakson 4 kohdan g, h ja j alakohta, 5
kohdan f ja h alakohta ja 6 kohta sekä III jakson 8 kohdan a, b, d ja e
alakohta ja 9 kohdan a ja c alakohta), Asetus (EY) N:o 853/2004: 3 artiklan 1
kohta sekä liitteessä III olevan IX jakson I luku (I-1 kohdan b, c, d ja e
alakohta, I-2 kohdan a alakohdan i, ii ja iii alakohta ja b alakohdan i ja ii
alakohta, c alakohta; I-3 kohta; I-4 kohta; I-5 kohta; II-A kohdan 1, 2, 3 ja 4
kohta; II-B kohdan 1 kohdan a ja b alakohta, 2 kohta, 4 kohdan a ja b
alakohta), liitteessä III olevan X jakson1 luvun 1 kohta, Asetus (EY) N:o 183/2005: 5 artiklan 1
kohta ja liitteessä I olevan A osan I jakson 4 kohdan e ja g alakohta, II
jakson 2 kohdan a, b ja e alakohta, 5 artiklan 5 kohta ja liitteessä III oleva 1
ja 2 kohta sekä 5 artiklan 6 kohta, ja Asetus (EY) N:o 396/2005: 18 artikla. [51] ABM: toimintoperusteinen johtaminen; ABB: toimintoperusteinen
budjetointi. [52] Sellaisina kuin nämä on määritelty varainhoitoasetuksen 49 artiklan
6 kohdan a ja b alakohdassa. [53] KOM(2011) 500 lopullinen, 29. kesäkuuta 2011. [54] Kuvaukset eri hallinnointitavoista ja viittaukset
varainhoitoasetukseen ovat saatavilla budjettipääosaston verkkosivuilla
osoitteessa http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html [55] Sellaisina kuin nämä on määritelty varainhoitoasetuksen 185 artiklassa. [56] Kautta 2014–2020 koskevat suorat tuet sisältävät
jäsenvaltioiden vuoden 2013 osalta tekemiin päätöksiin perustuvan arvion
viinialan määrärahojen siirroista tilatukijärjestelmään. [57] Vuosi N on ehdotuksen/aloitteen toteutuksen aloitusvuosi. [58] Aiemman toteutuman ja vuotta 2012 koskevassa
talousarvioesityksessä esitettyjen arvioiden perusteella. Hedelmä- ja
vihannesalan tuottajaorganisaatioiden osalta määrät ovat kyseisen alan
uudistuksen mukaisia, ja kuten vuotta 2012 koskevan talousarvioesityksen
toimintokohtaisissa selvityksissä todetaan, tuotokset saadaan selville vasta
vuoden 2011 lopulla. [59] Vuonna 2009 mahdollisesti tukikelpoisten alojen
perusteella. [60] Henkilöstötaulukkoon sisältyvien virkamiesten ja
väliaikaisten toimihenkilöiden viroista ja toimista aiheutuvien 127 000
euron keskimääräisten kustannusten perusteella. [61] Sopimussuhteiset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö,
nuoremmat asiantuntijat EU:n ulkopuolisissa edustustoissa, paikalliset
toimihenkilöt ja kansalliset asiantuntijat [62] Tämä ei sisällä budjettikohdan 05.010404 enimmäismäärää. [63] Nämä vahvistetaan jäsenvaltioiden toimittamissa maaseudun
kehittämisohjelmissa. [64] Perinteiset omat varat (tulli- ja sokerimaksut) on
ilmoitettava nettomääräisinä eli bruttomäärästä on vähennettävä kantokuluja
vastaava 25 prosentin osuus.