Ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten keskinäisestä avusta välittömien ja välillisten verojen alalla annetun direktiivin 77/799/ETY muuttamisesta /* KOM/2003/0446 lopull. - COD 2003/0170 */
Ehdotus: EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten keskinäisestä avusta välittömien ja välillisten verojen alalla annetun direktiivin 77/799/ETY muuttamisesta (komission esittämä) PERUSTELUT 1. JOHDANTO Keskinäistä avunantoa koskeva direktiivi annettiin vuonna 1977. Siinä vahvistetaan keskinäistä avunantoa ja tietojenvaihtoa koskevat säännöt, jotta jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voisivat soveltaa verolainsäädäntöään tehokkaasti. Tällainen säännös tarvittiin, koska erilaisten rajat ylittävien veronkiertokäytänteiden pelättiin johtavan budjettitappioihin ja oikeudenmukaisten verotusperiaatteiden rikkomiseen. Tämä johtaisi puolestaan pääomanliikkeiden ja kilpailuolosuhteiden vääristymiin, mikä vaikuttaisi kielteisesti yhteismarkkinoiden (nykyisten sisämarkkinoiden) toimintaan. Vaikka jäsenvaltiot ovat useimmissa tapauksissa neuvotelleet kahdenvälisiä sopimuksia muiden jäsenvaltioiden kanssa, niitä ei ole pidetty riittävinä torjumaan uudentyyppisiä veronkierto- ja verosuunnittelukäytänteitä, jotka ovat usein luonteeltaan monikansallisia. Tämän vuoksi jäsenvaltioiden verohallintojen välistä yhteistyötä oli tarpeen lujittaa yhteisin periaattein ja säännöin. Direktiivissä säädetään kolmesta eri tietojenvaihdon tyypistä, joita ovat pyynnöstä, ilman erillistä pyyntöä ja oma-aloitteisesti tapahtuva tietojenvaihto. Siinä on myös salassapitoon liittyviä suojalausekkeita, jotta tietojenvaihto tapahtuu veronmaksajien oikeuksia arvostaen ja kunnioittaen. Lisäksi tietojenvaihdolle on asetettu rajoituksia, jotta varmistetaan, että vaihdettavissa olevat tiedot ovat tyypiltään vastaavia. Jäsenvaltiot eivät voi pyytää tietoja toiselta jäsenvaltiolta, jos pyynnön esittäneen valtion oma lainsäädäntö tai sen omat hallinnolliset käytänteet estävät sitä saamasta tällaisia tietoja. Direktiivissä sallitaan myös jäsenvaltioiden ja komission välinen yhteistyö tutkimuksen tekemiseksi tavasta, jolla yhteistyömenettelyt toimivat käytännössä. Tutkimuksen perusteella komissio voi päättää, onko sen tarpeen ehdottaa asianomaisia yhteisön sääntöjä tarvittavien parannusten tekemiseksi. Kun direktiivi annettiin, sitä sovellettiin ainoastaan välittömiin veroihin. Ajan myötä tämä muuttui, ja sen soveltamisalaan lisättiin ensin arvonlisävero ja myöhemmin myös valmisteverot. Komissio teki hiljattain ehdotuksen [KOM(2001) 294 lopullinen] erillisen säädöksen antamiseksi pelkästään arvonlisäveron osalta, ja myöhemmin tehdään toinen ehdotus pelkästään valmisteverojen osalta. Direktiivi on ollut voimassa jo 25 vuoden ajan, ja sitä annettaessa olosuhteet olivat huomattavan erilaiset kuin tänään. Tämän vuoksi nyt on sopiva aika tarkastella direktiiviä uudelleen sen nykyaikaistamiseksi ja sen säännösten yhdenmukaistamiseksi välittömien verojen osalta sovellettavien hallinnollista yhteistyötä ja keskinäistä avunantoa koskevien menettelyjen kanssa. Samalla on kuitenkin otettava huomioon, että erityyppisten verojen välillä on suuria eroja. 2. Veropetoksia käsittelevä väliaikainen työryhmä Pysyvien edustajien komitea (Coreper) perusti syyskuussa 1999 työryhmän, johon kuului jäsenvaltioiden nimittämiä verovalvonnasta vastaavia korkean tason viranomaisia ja yksi komission edustaja. Työryhmän puheenjohtajana toimi Eurooppa-neuvoston puheenjohtajavaltio, ja työryhmän tavoitteena oli esittää 30. toukokuuta 2000 mennessä Coreperille kertomus edelleen toimitettavaksi Ecofin-neuvostolle Väliaikaisen työryhmän tehtäviin kuuluivat mm. seuraavat: * arvioida veropetosten senhetkistä tilannetta; * tutkia yhteisön sääntöjen ja valvontajärjestelmien mahdollisia puutteita; * tutkia välillisten ja välittömien verojen kiertämistä ja veropetoksia koskevien olemassa olevien hallinnollisten yhteistyömenettelyjen tehokkuutta; ja * tarkastella mahdollisuutta tehostaa hallinnollista yhteistyötä näillä aloilla ja tehdä ehdotuksia tarpeellisina pitämistään uusista menetelmistä tai toimenpiteistä. Työryhmä otti huomioon kaiken samankaltaisissa elimissä tehdyn ja tekeillä olleen työn. Työryhmä esitti kertomuksensa ajoissa (neuvoston asiakirja 8668/00 FISC 67 CRIMORG 83). Se sisälsi useita suosituksia. Eräät niistä koskivat hallinnollista yhteistyötä ja keskinäistä avunantoa koskevia voimassa olevia sääntöjä, joihin jäsenvaltiot voivat jo nyt tehdä organisatorisia muutoksia ilman uuden lainsäädännön antamista. Kertomuksessa ehdotettiin kuitenkin myös muutoksia sekä kansalliseen että yhteisön lainsäädäntöön. Siinä todettiin, että voimassa olevaa direktiiviä on parannettava eräiden kertomuksen laatijoiden havaitsemien puutteiden korjaamiseksi. Kun Ecofin-neuvosto oli ottanut asianmukaisella tavalla huomioon kertomuksen sisällön, komissio ryhtyi tarkastelemaan tapoja, joilla väliaikaisen työryhmän välittömien verojen osalta esittämät suositukset voitaisiin panna täytäntöön. Tämän vuoksi komissio aloitti neuvottelut työryhmässä, jonka puheenjohtajana se toimi ja jossa oli jäsenvaltioiden asiantuntijoita. Asioita käsiteltiin kolmessa eri kokouksessa yhteisymmärryksen saavuttamiseksi. 3. Voimassa oleviin artikloihin ehdotetut muutokset ja Espanjan ehdotuksiin perustuvat uudet säännökset 1. 1 artikla. Tässä artiklassa ovat direktiivin voimassa oleviin artikloihin ehdotetut muutokset. 2. Ensimmäinen muutosehdotus liittyy pyydettäessä tapahtuvaa tiedonvaihtoa koskevaan 2 artiklaan. Direktiivin 2 artiklan 2 kohdassa todetaan, että jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on usein järjestettävä selvityksiä saadakseen toisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen esittämään pyyntöön vastaamiseen tarvitsemansa tiedot. 3. Useiden jäsenvaltioiden lainsäädännössä määrätään, että veronmaksajalle on ilmoitettava, jos toisen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen on esittänyt avunantopyynnön. Väliaikainen työryhmä piti tällaista menettelyä epätyydyttävänä, koska se rajoittaa usein pyynnön esittävälle valtiolle tällä tavalla saamistaan tiedoista koituvaa hyötyä ja hidastaa tietojen keruuta. Tällainen viivästys voi heikentää tutkimusprosessia, mikä on pelkästään veronkiertäjän edun mukaista. 4. Tällaista vaatimusta ei ole, kun jäsenvaltio järjestää selvitykset omaan lukuunsa. Eri menettelyiden vuoksi tietojen saaminen toiselta jäsenvaltiolta kestää huomattavasti kauemmin kuin tietojen saaminen valtion sisäisesti. Viivästys vahingoittaa sekä verolainsäädäntönsä täytäntöönpanoon pyrkivän jäsenvaltion että Euroopan unionin etuja, koska sisämarkkinoiden sujuva toiminta häiriintyy. 5. Ehdotuksen mukaan direktiiviä on muutettava siten, että kaikkia tietopyyntöjä käsitellään sen valtion kansallisen lainsäädännön ja käytänteiden mukaisesti, johon tiedot keräävä viranomainen on sijoittautunut. Muutosehdotus vastaa arvonlisäveroa koskevan ehdotuksen [1] 5 artiklan 3 kohdassa esitettyä ehdotusta. [1] KOM(2001) 294 lopullinen. 6. Väliaikaisen työryhmän havaitsemat muut nykyisen direktiivin puutteet koskevat 7 artiklan 1 kohtaa. Tällä hetkellä tietoja saadaan julkistaa ainoastaan, jos tiedot toimittanut jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen ei sitä vastusta. Väliaikaisen työryhmän mielestä voimassa oleva säännös on moniselitteinen. Eräät jäsenvaltiot katsoivat, että tiedot toimittaneelta viranomaiselta oli saatava nimenomainen hyväksyntä ennen kuin tietoa voitiin käyttää oikeusmenettelyissä. Muut jäsenvaltiot olivat puolestaan sitä mieltä, että julkistamiselle on implisiittinen hyväksyntä, jos sitä ei ole vastustettu. Tarkoituksena on poistaa viivästymisen mahdollisuus tekemällä tarpeettomaksi tuomioistuinprosessin keskeyttäminen selvityksen ajaksi niissä jäsenvaltioissa, joissa edellytetään eksplisiittistä hyväksyntää. Tilanne olisi yksiselitteinen alusta alkaen. 7. Nykyistä 8 artiklan 1 kohtaa pidettiin joissakin tapauksissa monitulkintaisena. Komissio haluaa tässä yhteydessä tarkistaa sanamuodon ja poistaa tällaisen monitulkintaisuuden mahdollisuuden. Asiantuntijoiden työryhmässä käytyjen keskustelujen aikana jäsenvaltiot olivat samaa mieltä komission kanssa siitä, että kyseinen säännös ei nykyisellään salli jäsenvaltion kieltäytyä ottamasta vastaan tai vaihtamasta tietoja sillä perusteella, että tietoa ei vaadittu valtion omia verotustarkoituksia varten. Säännöstä sovellettiin ainoastaan tietoihin, joita jäsenvaltio ei voinut kerätä tai käyttää edes omia tarkoituksiaan varten. Kyseisen kohdan uudella sanamuodolla varmistetaan, että tulkinnanvaraa ei enää ole vaan että asia ilmaistaan yksiselitteisesti. 8. Nykyisen 8 artiklan 3 kohdan sanamuotoa pidettiin myös moniselitteisenä sanojen "state concerned" vuoksi. Koskiko tämä valtiota, jolta tietoja pyydettiin, vai valtiota, joka pyysi tietoja? Komission mielestä se voi viitata ainoastaan valtioon, joka oli pyytänyt tietoja. Jäsenvaltiot olivat samaa mieltä tulkinnasta, ja muutoksen tarkoituksena on poistaa moniselitteisyyden mahdollisuus. 9. Uudella direktiiviehdotuksella otetaan myös käyttöön uutta aineistoa, joka heijastaa asiantuntijoiden työryhmän kokousten aikana tehtyjä ehdotuksia. Niiden tarkoituksena on yhdenmukaistaa välitöntä verotusta koskevat säännökset välillistä verotusta koskevien valmisteilla olevien säännösten kanssa. 10. Ehdotetussa uudessa 8 a artiklassa säädetään menettelystä, jota on noudatettava silloin, kun veronmaksajalle on ilmoitettava sen jäsenvaltion hallintoviranomaisilta peräisin olevista asiakirjoista tai päätöksistä, jossa verovelvollisuus syntyy. 11. Tällaista ilmoitusvelvollisuutta ei ole kaikissa jäsenvaltioissa. Niille jäsenvaltioille, joissa ilmoittaminen on pakollista, olisi kuitenkin erittäin hyödyllistä, jos toisen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voisi toteuttaa tällaiset menettelyt niiden lukuun. Kun jälkimmäiseksi mainittu valtio ei edellytä omassa verolainsäädännössään tällaisia menettelyitä verovelkojen perimiseksi tai palauttamiseksi, on todennäköistä, että sen veroviranomaiset eivät ole tietoisia siitä, kuinka tärkeitä menettelyt ovat pyynnön esittäneelle valtiolle. Direktiivin muutosehdotuksessa painotetaan tällaisten menettelyjen tärkeyttä ja helpotetaan mahdollisten toimien toteuttamista myöhemmin keskinäisestä avunannosta saatavien perinnän osalta tehdyn direktiivin nojalla. 12. Ehdotettu uusi 8 b artikla koskee kahdessa tai useammassa jäsenvaltiossa toimivan yhden veronmaksajan toiminnan yhtaikaisia tarkastuksia. Yhtaikaisia tarkastuksia pidetään yhtenä tehokkaimmista keinoista, joilla toimivaltaiset viranomaiset voivat vaihtaa tietoja. Väliaikainen työryhmä kehotti tutkimaan siirtohinnoittelun (maksut suoritettiin etuyhteydessä olevien yksikköjen välillä rajojen yli) yhteydessä tapahtuvaan yli- ja alihinnoitteluun liittyviä väärinkäytöksiä lisäämällä tietojenvaihtoa. Työryhmän mielestä yhtaikaiset tarkastukset olisivat yksi tapa lisätä yhteistyötä verohallintojen välillä. Direktiivin muutos mahdollistaisi tällaiset tarkastukset ainoastaan silloin, kun toimivaltaiset viranomaiset suostuvat osallistumaan niihin. 2003/0170 (CNS) Ehdotus: EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten keskinäisestä avusta välittömien ja välillisten verojen alalla annetun direktiivin 77/799/ETY muuttamisesta EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen [95] artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen [2], [2] EUVL C ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon [3], [3] EUVL C sekä katsoo seuraavaa: (1) Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten keskinäisestä avusta välittömien verojen alalla 19 päivänä joulukuuta 1977 annetussa direktiivissä 77/799/ETY [4] vahvistetaan perussäännöt jäsenvaltioiden väliselle hallinnolliselle yhteistyölle ja tietojenvaihdolle veronkierron ja veropetosten havaitsemiseksi ja ehkäisemiseksi. On tärkeää parantaa, laajentaa ja nykyaikaistaa näitä sääntöjä. [4] EYVL L 336, 27.12.1977, s. 15. (2) Kun jäsenvaltio järjestää selvityksiä saadakseen tietojen antamista koskevaan pyyntöön vastaamiseksi tarvittavat tiedot, tällaista jäsenvaltiota olisi pidettävä omaan lukunsa toimivana. Näin ollen tietojenkeruuprosessia koskevat vain yhdet säännöt, joita sovelletaan kyseessä olevan veronmaksajan sijaintipaikasta riippumatta, ja tutkimukselle ei aiheudu viivästyksiä. (3) Veropetosten torjunnan tehokkuuden kannalta ei ole toivottavaa, että jäsenvaltion, joka on saanut tietoja toiselta jäsenvaltiolta, olisi pyydettävä lupa saadakseen käyttää näitä tietoja tuomioistuimessa tai muissa menettelyissä. (4) Olisi tehtävä selväksi, että jäsenvaltiolla ei ole velvollisuutta järjestää selvityksiä saadakseen avunantopyyntöön vastaamiseksi tarvittavat tiedot, jos valtion oikeudelliset tai hallinnolliset käytänteet eivät salli sen toimivaltaisten viranomaisten järjestää selvityksiä tai kerätä tällaisia tietoja. (5) Jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen olisi voitava kieltäytyä antamasta tietoja tai apua, jos pyynnön esittänyt jäsenvaltio ei pysty toimittamaan samantyyppisiä tietoja tosiasioista tai lainsäädännöstä johtuvista syistä. (6) Koska eräiden jäsenvaltioiden lainsäädännössä säädetään, että veronmaksajalle on ilmoitettava hänen verovelvollisuuttaan koskevista päätöksistä tai asiakirjoista, ja koska tällaisissa tapauksissa toiseen jäsenvaltioon siirtyvien veronmaksajien tilanne aiheuttaa vaikeuksia veroviranomaisille, on suotavaa, että tällaisissa olosuhteissa viranomaisten olisi voitava pyytää apua sen jäsenvaltion toimivaltaisilta viranomaisilta, johon kyseessä oleva veronmaksaja on muuttanut. (7) Koska yrityksillä on usein eri jäsenvaltioissa sidoksissa ja etuyhteydessä olevia yksikköjä, jotka käyvät kauppaa keskenään, usein on tarpeen vahvistaa, onko tavanomaisten kaupan edellytysten mukaisia hintoja noudatettu ja määrittää, voiko yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa syntyä mahdollinen verotappio. Tämän vuoksi olisi oltava mahdollista, että vähintään kaksi jäsenvaltiota voi tehdä yhtaikaiset tarkastukset tällaisiin yrityksiin voidakseen vaihtaa tietoja ja arvioida moitteettomasti kunkin etuyhteydessä olevan yksikön verovelvollisuuden. (8) Direktiivi 77/799/ETY olisi näin ollen muutettava edellä selostetun mukaisesti, OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Muutetaan direktiivi 77/799/ETY seuraavasti: 1) Lisätään 2 artiklan 2 kohtaan alakohta seuraavasti: "Jotta tarvittavat tiedot saadaan, pyynnön kohteena ollut viranomainen tai hallintoviranomainen, jolta se on pyytänyt apua, menettelee ikään kuin se toimisi omaan lukuunsa tai jäsenvaltionsa muun viranomaisen pyynnöstä." 2) Korvataan 7 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan toisessa luetelmakohdassa puolipisteen jälkeinen virke seuraavasti: "tällaiset tiedot voidaan kuitenkin luovuttaa julkisissa oikeuskäsittelyissä tai tuomioissa, jos tiedot antavan jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen ei tätä vastusta silloin, kun se toimittaa tiedot ensimmäisen kerran." 3) Muutetaan 8 artikla seuraavasti: a) Korvataan 1 kohta seuraavasti: "Direktiivissä ei velvoiteta pyynnön kohteena olevaa jäsenvaltiota järjestämään selvityksiä eikä toimittamaan tietoja, jos tällaisten selvityksien järjestäminen tai tietojen hankkiminen olisi valtion toimivaltaista viranomaista koskevien lainsäädännöllisten tai hallinnollisten käytänteiden vastaista." b) Korvataan 3 kohta seuraavasti: "Jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen saa kieltäytyä antamasta tietoja, jos pyynnön esittänyt jäsenvaltio ei pysty toimittamaan samantyyppisiä tietoja tosiasioista tai lainsäädännöstä johtuvista syistä." 4) Lisätään 8 a ja 8 b artikla seuraavasti: "8 a artikla Ilmoitus 1. Jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on sijoittautumisjäsenvaltiossaan samankaltaisten asiakirjojen osalta sovellettavaa ilmoitusmenettelyä koskevia sääntöjä noudattaen ilmoitettava toisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen pyynnöstä vastaanottajalle kaikista asiakirjoista ja päätöksistä, jotka ovat peräisin sen jäsenvaltion hallintoviranomaisilta, johon pyynnön esittänyt viranomainen on sijoittautunut, ja jotka koskevat välittömiin veroihin liittyvän lainsäädännön soveltamista kyseisellä alueella. 2. Ilmoituspyynnöissä on mainittava pyydettävän asiakirjan tai päätöksen aihe ja vastaanottajan nimi ja osoite sekä mahdolliset muut vastaanottajan tunnistamista helpottavat tiedot. 3. Pyynnön kohteena olevan viranomaisen on ilmoitettava pyynnön esittäneelle viranomaiselle viipymättä ilmoituspyyntöön antamastaan vastauksesta ja ennen kaikkea päivämäärä, jona päätös tai asiakirja toimitettiin vastaanottajalle. 8 b artikla Yhtaikaiset tarkastukset 1. Kun yhden tai useamman verovelvollisen verotustilanteen edut ovat yhteiset tai toisiaan täydentävät kahden tai useamman jäsenvaltion kannalta, tällaisten valtioiden on tehtävä yhtaikaiset tarkastukset täten saatujen tietojen vaihtamiseksi, Tällaiset yhtaikaiset tarkastukset on tehtävä silloin, kun ne todennäköisesti ovat tehokkaammat kuin yhden jäsenvaltion yksin tekemät tarkastukset. 2. Kunkin jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on itsenäisesti tunnistettava verovelvolliset, joita se aikoo esittää yhtaikaisen tarkastuksen kohteiksi. Sen on ilmoitettava muiden asianomaisten jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille tapauksista, joissa voidaan sen mielestä tehdä yhtaikaiset tarkastukset. Sen on esitettävä päätöksensä syyt antaen mahdollisuuksien mukaan tiedot, joiden perusteella päätös tehtiin. Sen on mainittava ajanjakso, jolloin tarkastukset olisi tehtävä. 3. Kunkin asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on päätettävä, haluaako se osallistua yhtaikaiseen tarkastukseen. Saatuaan yhtaikaista tarkastusta koskevan ehdotuksen, toimivaltaisen viranomaisen on vahvistettava suostumuksensa tai kieltäytymisensä vastaavia tehtäviä hoitavalle viranomaiselle. 4. Kyseessä olevien jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on nimitettävä edustaja, joka vastaa tarkastuksen valvonnasta ja koordinoinnista." 2artikla Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään [...]. Niiden on tämän jälkeen ilmoitettava komissiolle nämä säädökset sekä niiden ja tämän direktiivin välinen vastaavuustaulukko. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltiot säätävät siitä, miten viittaukset tehdään. 3 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä. 4 artikla Tämä direktiivi on osoitettu jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä, [...] Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta Puheenjohtaja Puheenjohtaja [...] [...] LIITE VAIKUTUSTEN ARVIOINTI EHDOTUKSEN VAIKUTUS YRITYSTOIMINTAAN JA ERITYISESTI PIENIIN JA KESKISUURIIN YRITYKSIIN (PK-YRITYKSET) Ehdotuksen nimi: Neuvoston direktiivi jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten keskinäisestä avusta välittömien verojen alalla annetun direktiivin 77/799/ETY muuttamisesta Asiakirjan viitenumero: Ehdotus Jäsenvaltioiden rajat ylittävät verokierto- ja verosuunnittelukäytänteet johtavat budjettitappioihin ja rikkovat oikeudenmukaisen verotuksen periaatteita. Tämä puolestaan vääristää pääomanliikkeitä ja kilpailuedellytyksiä ja vaikuttaa kielteisesti sisämarkkinoiden toimintaan. Näin ollen on jäsenvaltioiden edun mukaista panna verolainsäädäntönsä täytäntöön tehokkaasti. Epätyydyttävien käytänteiden rajojen ylittävän luonteen vuoksi jäsenvaltioiden omat kansalliset toimenpiteet eivät riitä. Jäsenvaltiot tarvitsevat näin ollen säännöksiä, joiden nojalla ne voivat tehdä yhteistyötä ja tarjota keskinäistä avunantoa. Ehdotuksen tarkoituksena on muuttaa useita nykyisen direktiivin säännöksiä sanamuodon selkeyttämiseksi ja eräiden avunantopyyntöjen osalta pakollisesti noudatettavien menettelyjen lyhentämiseksi. Ehdotus sisältää myös uusia kohtia. Yksi niistä koskee jäsenvaltion ilmoitusvelvollisuutta, jonka mukaan toisesta jäsenvaltiosta peräisin olevista asiakirjoista tai päätöksistä on ilmoitettava silloin, kun veronmaksaja on muuttanut toiseen valtioon. Lisäksi säädetään jäsenvaltioiden yhtaikaa tekemistä tarkastuksista yrityksissä, jotka toimivat useissa eri maissa. Direktiiviä sovelletaan ainoastaan välittömiin veroihin, koska arvonlisäveron osalta on annettu erillinen asiakirja ja sellainen on parhaillaan valmisteilla valmisteverojen osalta. On tärkeää pitää säädökset yhdenmukaisina, vaikka välittömät verot kuuluvatkin jäsenvaltioiden yksinomaiseen toimivaltaan. Vaikutukset liiketoimintaan Kehen ehdotus vaikuttaa? Ehdotuksen tarkoituksena on parantaa voimassa olevan direktiivin säännöksiä, joiden nojalla jäsenvaltioiden toimivaltaiset veroviranomaiset voivat tehdä yhteistyötä veronkierron ja verosuunnittelun kontrolloimiseksi. Direktiivin päivitystarve kävi selkeästi ilmi veropetoksia käsittelevän neuvoston väliaikaisen ryhmän toukokuussa 2000 laatimassa kertomuksessa [5]. Ainoat viranomaiset, joihin ehdotus vaikuttaa, ovat jäsenvaltioiden välittömiä veroja koskevia kysymyksiä käsittelevät viranomaiset. [5] Neuvoston asiakirja 8668/00 FISC 67 CRIMORG 83. Mitä yritysten on tehtävä noudattaakseen ehdotusta? Ehdotus ei vaikuta yrityksiin, koska sillä ei aseteta niille uusia velvollisuuksia. Näin ollen niiden ei tarvitse tehdä mitään noudattaakseen ehdotusta. Mitkä ovat ehdotuksen todennäköiset taloudelliset vaikutukset? Tavoitteena on parantaa verovelvoitteiden noudattamista ja varmistaa oikeudenmukainen verotus, minkä avulla sisämarkkinoiden toiminnan vääristymät voitaisiin poistaa. Ehdotus ei vaikuttane suoranaisesti työllisyyteen, uusien yritysten perustamiseen eikä yritysten yleiseen kilpailukykyyn. Sisältyykö ehdotukseen toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on ottaa huomioon pienten ja keskisuurten yritysten erityistarpeet (muihin ryhmiin verrattuna lievemmät tai erilaiset vaatimukset tms.)? Ehdotuksessa ei käsitellä erikseen pienten ja keskisuurten yritysten erityistarpeita. Kuuleminen Luettelo ehdotuksen valmistelussa kuulluista tahoista ja niiden esittämät kannat pääpiirteittäin. Ainoastaan jäsenvaltioiden kansallisia viranomaisia on kuultu. Ehdotuksen sisällöstä keskusteltiin työryhmässä, jonka puheenjohtajana toimi komissio ja jossa oli jäsenvaltioiden asiantuntijoita. Asioita käsiteltiin kolmessa eri kokouksessa yhteisymmärryksen saavuttamiseksi. Ehdotuksessa on otettu huomioon seikat, joista kokouksissa päästiin yhteisymmärrykseen.