11.12.2015 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
L 326/34 |
KOMISSION DELEGOITU ASETUS (EU) 2015/2303,
annettu 28 päivänä heinäkuuta 2015,
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/87/EY täydentämisestä teknisillä sääntelystandardeilla riskikeskittymän ja ryhmänsisäisten liiketoimien määritelmien tarkentamisesta ja lisävalvonnan yhteensovittamisesta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon finanssiryhmittymään kuuluvien luottolaitosten, vakuutusyritysten ja sijoituspalveluyritysten lisävalvonnasta sekä neuvoston direktiivien 73/239/ETY, 79/267/ETY, 92/49/ETY, 92/96/ETY, 93/6/ETY ja 93/22/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 98/78/EY ja 2000/12/EY muuttamisesta 16 päivänä joulukuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/87/EY (1) ja erityisesti sen 21 a artiklan 1 a kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1) |
Olisi vahvistettava tekniset sääntelystandardit direktiivin 2002/87/EY 2 artiklassa säädettyjen määritelmien tarkemman sanamuodon vahvistamiseksi sekä kyseisen direktiivin 7 ja 8 artiklan sekä liitteen II mukaisesti annettujen lisävalvontaa koskevien säännösten yhteensovittamiseksi asianmukaisesti. |
(2) |
On tärkeää antaa lisätietoja seikoista, jotka on otettava huomioon ilmoitettaessa merkittävistä ryhmänsisäisistä liiketoimista ja merkittävistä riskikeskittymistä. |
(3) |
Direktiivin 2002/87/EY 7 ja 8 artiklassa edellytetään, että jäsenvaltioiden on vaadittava säänneltyjä yrityksiä tai rahoitusalan sekaholdingyhtiöitä noudattamaan tiettyjä ilmoitusvelvoitteita. Ilmoitukset olisi annettava koordinoidusti, jotta koordinoijia ja muita asiaankuuluvia toimivaltaisia viranomaisia voidaan auttaa yksilöimään merkityksellisiä kysymyksiä ja jotta voidaan helpottaa tehokkaampaa tietojenvaihtoa. Jotta merkittävistä riskikeskittymistä ja ryhmänsisäisistä liiketoimista annettavien ilmoitusten johdonmukaisuutta voidaan lisätä, säänneltyjen yritysten ja rahoitusalan sekaholdingyhtiöiden olisi ilmoitettava ainakin tietyt standardoidut vähimmäistiedot koordinaattoreille. |
(4) |
Direktiivin 2002/87/EY 7 ja 8 artiklassa myös annetaan koordinaattoreille valta valvoa merkittäviä riskikeskittymiä ja merkittäviä ryhmänsisäisiä liiketoimia sekä yksilöidä riski- ja liiketoimityypit, joista finanssiryhmittymään kuuluvien säänneltyjen yritysten edellytetään ilmoittavan. Koordinaattoreilla on myös valta määritellä kynnysarvoja. Näiden säännösten yhteensovittamiseksi olisi vahvistettava menetelmät, joilla koordinaattoreita ja muita asiaankuuluvia toimivaltaisia viranomaisia avustetaan tehtäviensä hoidossa. |
(5) |
Eri puolilla unionia käytössä olevissa riskikeskittymien ja ryhmänsisäisten liiketoimien lisävalvontatoimissa on eroja. Samalla kun tunnustetaan unionin ja jäsenvaltioiden voimassa olevien oikeudellisten kehysten merkitys, olisi säädettävä riskikeskittymien ja ryhmänsisäisten liiketoimien lisävalvontaa koskevista vähimmäisvalvontatoimista. Ottamalla huomioon kyseiset vähimmäistoimet toimivaltaiset viranomaiset varmistavat tasapuoliset toimintaedellytykset ja helpottavat koordinoituja valvontakäytäntöjä koko unionissa. |
(6) |
Säänneltyjä yrityksiä tai rahoitusalan sekaholdingyhtiöitä koskevat vaatimukset perustuvat nykyisiin riskikeskittymiä ja ryhmänsisäisiä liiketoimia koskeviin alakohtaisiin vaatimuksiin, eikä niiden pitäisi katsoa olevan päällekkäisiä kyseisten vaatimusten kanssa. |
(7) |
Tämä asetus perustuu teknisten sääntelystandardien luonnoksiin, jotka Euroopan valvontaviranomaiset (Euroopan pankkiviranomainen, Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen ja Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen) ovat toimittaneet komissiolle. |
(8) |
Euroopan valvontaviranomaiset ovat järjestäneet avoimia julkisia kuulemisia teknisten sääntelystandardien luonnoksista, joihin tämä asetus perustuu, analysoineet niihin liittyviä potentiaalisia kustannuksia ja hyötyjä sekä pyytäneet lausunnon kunkin viranomaisen sidosryhmiltä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten (EU) N:o 1093/2010 (2), (EU) N:o 1094/2010 (3) ja (EU) N:o 1095/2010 (4) 37 artiklan mukaisesti, |
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Kohde
Tässä asetuksessa vahvistetaan säännöt, jotka koskevat seuraavia:
a) |
tarkemman sanamuodon vahvistaminen direktiivin 2002/87/EY 2 artiklan 18 ja 19 kohdassa oleville ryhmänsisäisten liiketoimien ja riskikeskittymän määritelmille säätämällä perusteista sen arvioimiseksi, milloin ne ovat luonteeltaan merkittäviä; |
b) |
direktiivin 2002/87/EY 7 ja 8 artiklan ja liitteen II mukaisesti annettujen säännösten yhteensovittaminen seuraavien seikkojen osalta:
|
2 artikla
Merkittävät ryhmänsisäiset liiketoimet
1. Merkittävät ryhmänsisäiset liiketoimet voivat sisältää seuraavat finanssiryhmittymän sisäiset liiketoimet:
a) |
sijoitukset ja yritystenväliset saldot, kuten kiinteistöt, joukkovelkakirjalainat, osakkeet, lainat, hybridi-instrumentit ja etuoikeudeltaan huonommat instrumentit, vakuudellinen velka, järjestelyt, joiden tavoitteena on varallisuuden tai käteisen hallinnan keskittäminen tai kustannusten jakaminen, eläkejärjestelyt, omaisuudenhoito-, back office- tai muiden palveluiden tarjoaminen, osingot, korkomaksut ja muut saamiset; |
b) |
takuut, sitoumukset, remburssit ja muut taseen ulkopuoliset liiketoimet; |
c) |
johdannaisliiketoimet; |
d) |
varojen ja velkojen osto, myynti tai vuokraus; |
e) |
jakelusopimuksiin liittyvät ryhmänsisäiset maksut; |
f) |
liiketoimet riskien siirtämiseksi finanssiryhmittymään kuuluvien yhteisöjen välillä, mukaan lukien liiketoimet erillisyhtiöiden tai liitännäisyhteisöjen kanssa; |
g) |
vakuutus-, jälleenvakuutus- ja edelleenvakuutustoiminta; |
h) |
liiketoimet, jotka koostuvat useista toisiinsa liittyvistä liiketoimista, joissa varoja tai velkoja siirretään finanssiryhmittymän ulkopuolisille yhteisöille mutta riski palautuu viime kädessä finanssiryhmittymään. |
2. Yksilöidessään merkittävien ryhmänsisäisten liiketoimien tyyppejä ja määritellessään asianmukaisia kynnysarvoja sekä merkittävien ryhmänsisäisten liiketoimien ilmoitus- ja uudelleentarkasteluajankohtia säänneltyjen yritysten ja rahoitusalan sekaholdingyhtiöiden osalta koordinaattorin ja muiden asiaankuuluvien toimivaltaisten viranomaisten on otettava huomioon erityisesti seuraavat seikat:
a) |
finanssiryhmittymän erityinen rakenne, ryhmänsisäisten liiketoimien monimutkaisuus, vastapuolen maantieteellinen sijainti sekä se, onko vastapuoli säännelty yritys; |
b) |
mahdollinen häiriöiden leviäminen finanssiryhmittymän sisällä; |
c) |
mahdollinen alakohtaisten sääntöjen kiertäminen; |
d) |
mahdolliset eturistiriidat; |
e) |
vastapuolen vakavaraisuus ja likviditeettiasema; |
f) |
liiketoimet finanssiryhmittymän eri sektoreille kuuluvien yhteisöjen kesken, jos niitä ei ole jo ilmoitettu alakohtaisella tasolla; |
g) |
rahoitusalalla toteutetut liiketoimet, joita ei ole jo ilmoitettu alakohtaisten sääntöjen mukaan. |
3. Koordinaattorin ja muiden asiaankuuluvien toimivaltaisten viranomaisten on sovittava merkittäviä ryhmänsisäisiä liiketoimia koskevan ilmoituksen muodosta ja sisällöstä, mukaan lukien kieli, ilmoituspäivämäärät ja viestintäkanavat.
4. Koordinaattorin ja muiden asiaankuuluvien toimivaltaisten viranomaisten on vaadittava säänneltyjä yrityksiä tai rahoitusalan sekaholdingyhtiöitä ilmoittamaan ainakin seuraavat tiedot:
a) |
merkittävien liiketoimien ajankohdat ja määrät, asianomaisten ryhmään kuuluvien yhteisöjen ja vastapuolten nimet ja yritysrekisterinumerot tai muut yritystunnukset, mukaan lukien mahdollinen oikeushenkilötunnus (LEI); |
b) |
lyhyt kuvaus merkittävistä ryhmänsisäisistä liiketoimista 1 kohdassa mainittujen liiketoimityyppien mukaan; |
c) |
finanssiryhmittymän kaikkien merkittävien ryhmänsisäisten liiketoimien kokonaismäärä tietyllä ilmoitusjaksolla; |
d) |
tiedot siitä, miten merkittäviin ryhmänsisäisiin liiketoimiin liittyviä eturistiriitoja ja häiriöiden leviämisen riskejä finanssiryhmittymän tasolla hallitaan ottaen huomioon finanssiryhmittymän strategia pankki-, vakuutus- ja sijoituspalvelualojen toimintojen yhdistämiseksi, tai alakohtainen omien riskien itsearviointi, mukaan lukien katsaus merkittäviin ryhmänsisäisiin liiketoimiin liittyvien eturistiriitojen ja häiriöiden leviämisen riskien hallintaan. |
5. Liiketoimet, jotka toteutetaan osana yhtä taloudellista toimea, on laskettava yhteen laskettaessa kynnysarvoja direktiivin 2002/87/EY 8 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
3 artikla
Merkittävä riskikeskittymä
1. Merkittävän riskikeskittymän katsotaan säänneltyjen yritysten ja rahoitusalan sekaholdingyhtiöiden tapauksessa johtuvan riskeistä sellaisiin vastapuoliin nähden, jotka eivät kuulu finanssiryhmittymään, jos kyseiset riskit:
a) |
ovat suoria tai välillisiä; |
b) |
ovat taseen eriä ja taseen ulkopuolisia eriä; |
c) |
koskevat säänneltyjä ja sääntelemättömiä yrityksiä ja samoja tai eri rahoitussektoreita finanssiryhmittymässä; |
d) |
koostuvat mistä tahansa a, b tai c alakohdassa mainittujen riskien yhdistelmästä tai vuorovaikutuksesta. |
2. Vastapuoliriskin tai luottoriskin katsotaan sisältävän erityisesti finanssiryhmittymän ulkopuolisiin ryhmiin kuuluviin toisiinsa sidoksissa oleviin vastapuoliin liittyviä riskejä, mukaan lukien riskien kasautuminen kyseisiin vastapuoliin nähden.
3. Yksilöidessään merkittävän riskikeskittymän tyyppejä ja määritellessään asianmukaisia kynnysarvoja sekä merkittävän riskikeskittymän ilmoitus- ja uudelleentarkasteluajankohtia säänneltyjen yritysten ja rahoitusalan sekaholdingyhtiöiden osalta koordinaattorin ja muiden asiaankuuluvien toimivaltaisten viranomaisten on otettava huomioon erityisesti seuraavat seikat:
a) |
vakavaraisuus ja likviditeettiasema finanssiryhmittymän ja finanssiryhmittymään kuuluvien yksittäisten yhteisöjen tasolla; |
b) |
finanssiryhmittymän koko, monitahoisuus ja erityinen rakenne, mukaan lukien erillisyhtiöiden, liitännäisyhteisöjen ja kolmansien maiden yhteisöjen olemassaolo; |
c) |
finanssiryhmittymän erityinen riskienhallintarakenne ja hallintojärjestelmän ominaisuudet; |
d) |
finanssiryhmittymän riskien ja sen sijoitussalkun hajauttaminen; |
e) |
finanssiryhmittymän rahoitustoimintojen hajauttaminen maantieteellisten alueiden ja liiketoiminnan osa-alueiden osalta; |
f) |
riskitekijöiden suhde, korrelaatio ja vuorovaikutus finanssiryhmittymään kuuluvien yhteisöjen välillä; |
g) |
mahdollinen häiriöiden leviäminen finanssiryhmittymän sisällä; |
h) |
mahdollinen alakohtaisten sääntöjen kiertäminen; |
i) |
mahdolliset eturistiriidat; |
j) |
riskien taso tai määrä; |
k) |
finanssiryhmittymän eri rahoitussektoreille kuuluville yhteisöille aiheutuneiden riskien mahdollinen kasautuminen ja vuorovaikutus, jos niitä ei ole jo ilmoitettu alakohtaisesti; |
l) |
finanssiryhmittymän rahoitusalan riskit, joita ei ilmoiteta alakohtaisten sääntöjen mukaisesti. |
4. Koordinaattorin ja muiden asiaankuuluvien toimivaltaisten viranomaisten on sovittava merkittävää riskikeskittymää koskevan ilmoituksen muodosta ja sisällöstä, mukaan lukien kieli, ilmoituspäivämäärät ja viestintäkanavat.
5. Koordinaattorin ja muiden asiaankuuluvien toimivaltaisten viranomaisten on vaadittava säänneltyjä yrityksiä tai rahoitusalan sekaholdingyhtiöitä ilmoittamaan ainakin seuraavat tiedot:
a) |
kuvaus merkittävästä riskikeskittymästä 1 kohdassa mainittujen riskityyppien mukaan; |
b) |
merkittävän riskikeskittymän jakauma vastapuolten ja toisiinsa sidoksissa olevien vastapuolten ryhmien, maantieteellisten alueiden, talouden alojen ja valuuttojen mukaan yksilöiden finanssiryhmittymän asianomaisten ryhmään kuuluvien yhteisöjen ja niiden vastapuolten nimet, yritysrekisterinumerot tai muut yritystunnukset, mukaan lukien mahdollinen LEI; |
c) |
kunkin merkittävän riskikeskittymän kokonaismäärä tietyn ilmoitusjakson lopussa arvostettuna sovellettavien alakohtaisten sääntöjen mukaan; |
d) |
tarvittaessa merkittävän riskikeskittymän määrä ottaen huomioon riskien vähentämistekniikat ja painotuskertoimet; |
e) |
tiedot siitä, miten merkittävään riskikeskittymään liittyviä eturistiriitoja ja häiriöiden leviämisen riskejä finanssiryhmittymän tasolla hallitaan ottaen huomioon finanssiryhmittymän strategia pankki-, vakuutus- ja sijoituspalvelualojen toimintojen yhdistämiseksi, tai alakohtainen omien riskien itsearviointi, mukaan lukien katsaus merkittävään riskikeskittymään liittyvien eturistiriitojen ja häiriöiden leviämisen riskien hallintaan. |
4 artikla
Valvontatoimet
Vaikuttamatta toimivaltaisten viranomaisten saamiin muihin valvontavaltuuksiin viranomaisten on erityisesti
1) |
vaadittava tarvittaessa säänneltyjä yrityksiä tai rahoitusalan sekaholdingyhtiöitä:
|
2) |
määriteltävä asianmukaiset kynnysarvot merkittävän riskikeskittymän ja merkittävien ryhmänsisäisten liiketoimien yksilöintiä ja uudelleentarkastelua varten. |
5 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 28 päivänä heinäkuuta 2015.
Komission puolesta
Puheenjohtaja
Jean-Claude JUNCKER
(1) EUVL L 35, 11.2.2003, s. 1.
(2) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1093/2010, annettu 24 päivänä marraskuuta 2010, Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan pankkiviranomainen) perustamisesta sekä päätöksen N:o 716/2009/EY muuttamisesta ja komission päätöksen 2009/78/EY kumoamisesta (EUVL L 331, 15.12.2010, s. 12).
(3) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1094/2010, annettu 24 päivänä marraskuuta 2010, Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen) perustamisesta sekä päätöksen N:o 716/2009/EY muuttamisesta ja komission päätöksen 2009/79/EY kumoamisesta (EUVL L 331, 15.12.2010, s. 48).
(4) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1095/2010, annettu 24 päivänä marraskuuta 2010, Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen) perustamisesta sekä päätöksen N:o 716/2009/EY muuttamisesta ja komission päätöksen 2009/77/EY kumoamisesta (EUVL L 331, 15.12.2010, s. 84).
(5) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2013/36/EU, annettu 26 päivänä kesäkuuta 2013, oikeudesta harjoittaa luottolaitostoimintaa ja luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvalvonnasta, direktiivin 2002/87/EY muuttamisesta sekä direktiivien 2006/48/EY ja 2006/49/EY kumoamisesta (EUVL L 176, 27.6.2013, s. 338).
(6) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/138/EY, annettu 25 päivänä marraskuuta 2009, vakuutus- ja jälleenvakuutustoiminnan aloittamisesta ja harjoittamisesta (Solvenssi II) (EUVL L 335, 17.12.2009, s. 1).