02008D0376 — FI — 25.07.2021 — 002.001
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentoinnin apuväline eikä sillä ole oikeudellista vaikutusta. Unionin toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä. Säädösten todistusvoimaiset versiot on johdanto-osineen julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja ne ovat saatavana EUR-Lexissä. Näihin virallisiin teksteihin pääsee suoraan tästä asiakirjasta siihen upotettujen linkkien kautta.
NEUVOSTON PÄÄTÖS, tehty 29 päivänä huhtikuuta 2008, hiili- ja terästutkimusrahaston tutkimusohjelman hyväksymisestä sekä ohjelman monivuotisista teknisistä suuntaviivoista (EUVL L 130 20.5.2008, s. 7) |
Muutettu:
|
|
Virallinen lehti |
||
N:o |
sivu |
päivämäärä |
||
NEUVOSTON PÄÄTÖS (EU) 2017/955, annettu 29 päivänä toukokuuta 2017, |
L 144 |
17 |
7.6.2017 |
|
NEUVOSTON PÄÄTÖS (EU) 2021/1094, annettu 28 päivänä kesäkuuta 2021, |
L 236 |
69 |
5.7.2021 |
NEUVOSTON PÄÄTÖS,
tehty 29 päivänä huhtikuuta 2008,
hiili- ja terästutkimusrahaston tutkimusohjelman hyväksymisestä sekä ohjelman monivuotisista teknisistä suuntaviivoista
(2008/376/EY)
I
LUKU
YLEISET SÄÄNNÖKSET
1 artikla
Kohde
Tällä päätöksellä perustetaan hiili- ja terästutkimusrahaston tutkimusohjelma ja vahvistetaan monivuotiset tekniset suuntaviivat ohjelman toteuttamista varten.
II
LUKU
HIILI- JA TERÄSTUTKIMUSRAHASTON TUTKIMUSOHJELMA
1
JAKSO
Tutkimusohjelman perustaminen
2 artikla
Perustaminen
Perustetaan hiili- ja terästutkimusrahaston tutkimusohjelma, jäljempänä ’tutkimusohjelma’.
Tutkimusohjelmasta tuetaan hiili- ja teräsalan tutkimusyhteistyötä. Tutkimusohjelmasta tuetaan myös puhtaita teräkseen liittyviä läpimurtoteknologioita, joiden ansiosta voidaan toteuttaa lähes hiilettömiä teräksenvalmistushankkeita ja tutkimushankkeita, joilla hallitaan oikeudenmukaista siirtymää toimintansa lopettaneiden hiilikaivosten tai suljettavien hiilikaivosten ja niihin liittyvän infrastruktuurin osalta oikeudenmukaisen siirtymän mekanismin ja päätöksen 2003/76/EY 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Tutkimusohjelman on oltava unionin poliittisten, tieteellisten ja teknologisten tavoitteiden mukainen ja täydennettävä jäsenvaltioissa sekä käynnissä olevassa unionin tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelmassa, jäljempänä ’tutkimuspuiteohjelma’, toteutettavia toimia.
On edistettävä näiden ohjelmien välistä yhteensovittamista, keskinäistä täydentävyyttä ja synergiaa sekä tiedonvaihtoa tästä tutkimusohjelmasta rahoitettavien hankkeiden ja tutkimuspuiteohjelmasta rahoitettavien hankkeiden välillä.
Tutkimusohjelmasta rahoitetaan tutkimusta, joka tähtää 3 jaksossa hiilen ja 4 jaksossa teräksen osalta määriteltyihin tavoitteisiin.
2
JAKSO
Hiilen ja teräksen määritelmät
3 artikla
Määritelmät
Tässä päätöksessä sovelletaan seuraavia määritelmiä:
’Hiilellä’ tarkoitetaan jotakin seuraavista:
kivihiili, johon luetaan Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission kansainvälisen hiililuokitusjärjestelmän mukaiset korkeamman laatuluokan hiilet sekä alhaisemman laatuluokan A hiilet (eli subbitumihiilet);
kivihiilibriketit;
kivihiilestä saatu koksi ja puolikoksi;
ruskohiili, johon luetaan edellä mainitun luokitusjärjestelmän mukaiset alhaisen laatuluokan C hiilet (eli ortoligniitit) ja alhaisen laatuluokan B hiilet (eli metaligniitit);
ruskohiilibriketit;
ruskohiilestä saatu koksi ja puolikoksi;
öljyliuske.
’Teräksellä’ tarkoitetaan jotakin seuraavista:
raudan ja teräksen valmistuksessa käytettävät raaka-aineet, kuten rautamalmi, huokoinen rauta ja romurauta;
harkkorauta (mukaan lukien kuuma metalli) ja ferroseokset;
raudasta, tavallisesta teräksestä tai erikoisteräksestä valmistetut alkumuodossa olevat tuotteet tai puolivalmisteet (mukaan luettuina uudelleen käytettävät tai uudelleen valssattavat tuotteet), kuten jatkuvalla valulla tai muulla tavoin valettu sula teräs, sekä aihiot, kuten tankoteelmät, billetit, tangot, laattateelmät ja nauhat;
raudasta, tavallisesta teräksestä tai erikoisteräksistä valmistetut kuumamuokatut tuotteet (pinnoitetut tai pinnoittamattomat tuotteet, lukuun ottamatta teräsvaluja ja -takeita ja jauhemetallurgian tuotteita), kuten kiskot, paalutuslevytuotteet, rakenneprofiilit, tangot, valssilangat, levyt ja leveät laatat, nauhat ja ohutlevyt sekä pyörö- ja neliötangot putkia varten;
raudasta, tavallisesta teräksestä tai erikoisteräksistä valmistetut (pinnoitetut tai pinnoittamattomat) lopputuotteet, kuten kylmävalssatut nauhat ja ohutlevyt sekä sähkötekniset ohutlevyt;
ensimmäisen jalostusvaiheen terästuotteet, jotka voivat parantaa edellä mainittujen terästuotteiden kilpailuasemaa, kuten putkituotteet, vedetyt tuotteet, kirkkaat tuotteet sekä kylmävalssatut ja kylmämuokatut tuotteet.
3
JAKSO
Hiiltä koskevat tutkimustavoitteet
4 artikla
Hiilialan ja -alueiden oikeudenmukaisen siirtymän tukeminen
Tutkimushankkeilla tuetaan siirtymistä ilmastoneutraaliin unionin talouteen vuoteen 2050 mennessä, ja niiden tavoitteena on tukea asteittaista luopumista fossiilisten polttoaineiden käytöstä, kehittää vaihtoehtoisia toimintoja entisille kaivospaikoille ja välttää suljettavista ja toimintansa lopettaneista hiilikaivoksista ja niiden ympäristöistä aiheutuvia ympäristövahinkoja tai puuttua niihin. Hankkeissa keskitytään erityisesti seuraaviin:
hiilidioksidin talteenotto-, käyttö- ja varastointiteknologioiden kehittäminen ja testaaminen;
geotermisen energian käyttö entisillä hiilentuotantopaikoilla;
toimintansa lopettaneiden ja suljettavien hiilikaivosten louhintajätteiden muu kuin energiakäyttö ja raaka-ainetuotanto, jossa varmistetaan asianmukaisesti, että toiminnan ilmasto-, ympäristö- ja terveysvaikutukset ovat mahdollisimman vähäiset ja pienemmät kuin vaihtoehtoisissa ratkaisuissa;
lakkautettujen kivi- ja ruskohiilikaivosten sekä hiileen liittyvän infrastruktuurin ottaminen muuhun käyttöön, mukaan luettuina energiahuoltopalvelut, ilmastoneutraalin ja ympäristöä säästävän siirtymän mukaisesti;
tuki uudelleen- ja täydennyskoulutusohjelmien kehittämiseen työntekijöille, joihin asteittainen hiilestä luopuminen vaikuttaa, mukaan lukien hiilialalla työskentelevien tai aiemmin työskennelleiden työntekijöiden koulutusta ja uudelleenkoulutusta koskeva tutkimus.
5 artikla
Työterveyden ja työturvallisuuden parantaminen
6 artikla
Siirtymävaiheessa olevien hiilikaivosten ympäristövaikutusten minimointi
Etusija annetaan hankkeille, joilla pyritään ainakin yhteen seuraavista:
uudet ja parannetut teknologiat, joilla vältetään suljettavien ja toimintansa lopettaneiden kaivosten ja niiden ympäristön aiheuttamaa ympäristön (mukaan lukien ilmakehä, maa, maaperä ja vesi) pilaantumista, mukaan luettuina metaanivuodot;
käytöstä poistettavista hiilivaroista peräisin olevien kasvihuonekaasupäästöjen, etenkin metaanipäästöjen, talteenotto, välttäminen ja minimointi;
suljettavista ja toimintansa lopettaneista kaivoksista peräisin olevien louhintajätteiden, lentotuhkan ja rikinpoistotuotteitten sekä tapauksen mukaan muiden jätemuotojen hallinta ja uudelleenkäyttö;
jätekasojen siivoaminen ja hiilen tuotannosta ja käytöstä syntyvien jäännösten teollinen hyödyntäminen siirtymävaiheessa olevilla kivihiilialueilla;
pohjavesien suojelu ja kaivosten jätevesien puhdistaminen;
toimintansa lopettaneiden ja suljettavien hiiltä käyttäneiden laitosten ja niitä ympäröivän alueen ympäristön ennallistaminen etenkin veden, maan, maaperän ja biologisen monimuotoisuuden osalta;
maan pinnalla olevan infrastruktuurin suojaaminen maan vajoamisen ja maanpinnan liikkeiden vaikutuksilta lyhyellä ja pitkällä aikavälillä.
▼M2 —————
4
JAKSO
Terästä koskevat tutkimustavoitteet
8 artikla
Uudet, kestävät ja vähähiiliset teräksenvalmistus- ja pintakäsittelyprosessit
Tutkimuksen ja teknologian kehittämisen tavoitteena on oltava lähes hiilettömien teräksentuotantoprosessien kehittäminen, demonstrointi ja parantaminen, minkä myötä voidaan parantaa tuotteiden laatua ja lisätä tuottavuutta. Kaavailtuihin toimintoihin on kuuluttava erottamattomana osana päästöjen, energiankulutuksen, hiilijalanjäljen ja muiden ympäristövaikutusten merkittävä vähentäminen ja luonnonvarojen säilyttäminen. Tutkimushankkeissa on käsiteltävä ainakin yhtä seuraavista aihepiireistä:
uudet ja parannetut lähes hiilettömät raudan ja teräksen valmistuksen läpimurtoprosessit ja -toiminnot, joissa kiinnitetään erityistä huomiota hiilenkäytön suoraan välttämiseen tai älykkääseen hiilenkäyttöön tai molempiin;
teräksenvalmistuksen prosessien ja prosessiketjujen optimointi (mukaan luettuina rautamalmin pelkistys ja esipelkistys, raudan ja teräksen valmistus, kierrätysromun sulatukseen perustuvat prosessit, sekundaarinen metallurgia, valu-, valssaus-, pintakäsittely- ja pinnoitustoiminnot), johon käytetään instrumentointia, väli- ja lopputuotteiden ominaisuuksien havaitsemista, mallinnusta, valvontaa ja automaatiota, mukaan luettuna digitalisaatio, massadatan hyödyntäminen, tekoäly ja muut kehittyneet teknologiat;
teräksenvalmistusprosessien integrointi ja prosessien tehokkuus lähes hiilettömässä teräksenvalmistuksessa;
teräksentuotantovälineiden kunnossapito ja luotettavuus;
teräksen kierrätettävyyden, kierrättämisen ja uudelleenkäytön lisäämiseen sekä kiertotalouden kehittämiseen käytettävät tekniikat;
tekniikat, joilla parannetaan teräksentuotannon energiatehokkuutta hukkalämmön talteenoton, energiahäviöiden ehkäisemisen, kuumennuksen hybriditekniikoiden ja energianhallintaratkaisujen avulla;
raudan ja teräksen valmistusprosesseissa käytettävät innovatiiviset teknologiat ja ratkaisut, joilla edistetään monialaisia toimia, demonstraatiohankkeet hiilettömän energiantuotannon integroimiseksi tai puhtaan vetytalouden edistäminen.
9 artikla
Kehittyneet teräslajit ja -sovellukset
Tutkimuksessa ja teknologian kehittämisessä keskitytään vastaamaan teräksenkäyttäjien vaatimuksiin, jotka koskevat uusien lähes hiilettömien tuotteiden kehittämistä, ja luomaan uusia markkinamahdollisuuksia vähentäen samalla päästöjä ja ympäristövaikutuksia. Edellä 8 artiklassa tarkoitettuihin teknologioihin liittyvissä tutkimushankkeissa on käsiteltävä ainakin yhtä seuraavista aihepiireistä siten, että tavoitteena on lähes hiilettömien ja kestävien teräksentuotantoprosessien kehittäminen unionissa:
uudet kehittyneet teräslajit;
teräksen ominaisuuksien, kuten mekaanisten ja fysikaalisten ominaisuuksien, soveltuvuuden jatkojalostukseen sekä soveltuvuuden erilaisiin käyttötarkoituksiin ja erilaisiin työskentelyolosuhteisiin, parantaminen;
käyttöiän pidentäminen, erityisesti parantamalla terästen ja teräsrakenteiden lämpö- ja syöpymiskestävyyttä sekä mekaanisen ja lämpöväsymyksen ja muiden heikentävien vaikutusten sietoa;
mikrostruktuureja, mekaanisia ominaisuuksia ja tuotantoprosesseja koskevat ennustavat simulaatiomallit;
teräksen ja muiden materiaalien muokkaamisen, hitsaamisen ja yhteenliittämisen tekniikat;
testaus- ja arviointimenetelmien standardointi;
korkealuokkaiset teräslajit erilaisiin käyttötarkoituksiin, kuten liikkuvuus, sen kestävyys mukaan luettuna, ekologisen suunnittelun menetelmät, jälkiasennukset, kevyet rakenteet ja turvallisuusratkaisut.
10 artikla
Luonnonvarojen säilyttäminen, ympäristönsuojelu ja kiertotalous
Luonnonvarojen säilyttämisen, ekosysteemien suojelun, kiertotalouteen siirtymisen sekä turvallisuuskysymysten on kuuluttava kiinteänä osana tutkimukseen ja teknologian kehittämistyöhön sekä teräksen valmistuksen että käytön alalla. Tutkimushankkeissa on käsiteltävä ainakin yhtä seuraavista aihepiireistä:
tekniikat eri lähteistä peräisin olevien teräsjätteen ja sivutuotteiden kierrättämiseksi ja teräsromun laadun parantaminen;
jätteen käsittely ja arvokkaiden uusioraaka-aineiden, kuona mukaan luettuna, talteenotto terästehtaassa ja sen ulkopuolella;
saastumisen torjunta ja ympäristön suojelu työpaikalla ja terästehtaassa sekä niiden ympäristössä (kaasumaiset, kiinteät tai nestemäiset päästöt, vesivarojen hoito, melu, hajut, pöly jne.);
sellaisten teräslajien ja koottavien rakenteiden suunnittelu, jotka helpottavat teräsromun talteenottoa kierrätystä tai uudelleenkäyttöä varten;
prosessikaasujen hyödyntäminen ja terästuotannon poistokaasupäästöjen lopettaminen;
teräksen tuotantoa ja käyttöä koskevat elinkaariarviointi ja elinkaariajattelu.
10 a artikla
Työvoiman ja työolojen hallinta
Tutkimushankkeissa on käsiteltävä ainakin yhtä seuraavista aihepiireistä:
valmiuksien kehittäminen ja levittäminen uusien lähes hiilettömien teräksentuotantoprosessien, kuten digitalisaation, tasalla pysymiseksi ja elinikäisen oppimisen periaatteen noudattamiseksi;
työolojen parantaminen, mukaan luettuna terveys, turvallisuus ja ergonomia työpaikalla ja sen ympäristössä.
III
LUKU
MONIVUOTISET TEKNISET SUUNTAVIIVAT
1
JAKSO
Osallistuminen
11 artikla
Jäsenvaltiot
Tutkimusohjelmaan voivat osallistua ja rahoitusta voivat hakea jonkin jäsenvaltion alueelle sijoittautuneet yritykset, julkiset elimet, tutkimuslaitokset ja korkea- ja toisen asteen oppilaitokset sekä muut oikeussubjektit luonnolliset henkilöt mukaan luettuina, kunhan nämä aikovat toteuttaa TTK-toimen tai voivat merkittävästi myötävaikuttaa tällaiseen toimeen.
12 artikla
Ehdokasmaat
Ehdokasmaiden yritykset, julkiset elimet, tutkimuslaitokset ja korkea- ja toisen asteen oppilaitokset sekä muut oikeussubjektit luonnolliset henkilöt mukaan luettuina saavat osallistua tutkimusohjelmaan, mutta niille ei myönnetä ohjelmasta rahoitusta, ellei maita koskevissa Eurooppa-sopimuksissa ja niiden lisäpöytäkirjoissa sekä maakohtaisten assosiaationeuvostojen päätöksissä toisin määrätä.
13 artikla
Kolmannet maat
Kolmansien maiden yritykset, julkiset elimet, tutkimuslaitokset ja korkea- ja toisen asteen oppilaitokset sekä muut oikeussubjektit luonnolliset henkilöt mukaan luettuina saavat osallistua tutkimusohjelmaan hankekohtaisesti, jos se on yhteisön edun mukaista, mutta niille ei myönnetä ohjelmasta rahoitusta.
2
JAKSO
Tukikelpoinen toiminta
14 artikla
Tutkimushankkeet
Tutkimushanke käsittää tutkimus- tai kokeellisen työn, jonka avulla pyritään saamaan uutta tietämystä ja edistämään näin tiettyjen käytännön tavoitteiden saavuttamista, kuten tuotteiden, tuotantoprosessien tai palvelujen aikaansaamista tai kehittämistä.
15 artikla
Pilottihankkeet
Pilottihankkeelle on tunnusomaista jonkin laitoksen tai järjestelmän taikka sen merkittävän osan rakentaminen, käyttö ja kehittäminen riittävän suuressa mittakaavassa sekä sopivansuuruisten komponenttien käyttö siten, että voidaan todentaa teoreettisten tai laboratoriotulosten sovellettavuus käytännössä ja/tai lisätä tarvittavan teknisen ja taloudellisen tiedon luotettavuutta, jotta voidaan edetä demonstrointivaiheeseen tai tietyissä tapauksissa teollisen tuotannon vaiheeseen ja/tai kaupalliseen vaiheeseen.
16 artikla
Demonstrointihankkeet
Demonstrointihankkeessa on kysymys teollisessa mittakaavassa toimivan laitoksen tai järjestelmän taikka sen merkittävän osan rakentamisesta ja/tai käytöstä, jonka avulla pyritään yhdistämään kaikki tekninen ja taloudellinen tieto ja pääsemään mahdollisimman riskittömästi teknologian teollisen ja/tai taloudellisen hyödyntämisen vaiheeseen.
17 artikla
Liitännäistoimenpiteet
Liitännäistoimenpiteillä edistetään hankitun tietämyksen käyttöä tai järjestetään erityisiä seminaareja tai konferensseja, jotka liittyvät tutkimusohjelman hankkeisiin tai prioriteetteihin.
17 a artikla
Eurooppalaiset kumppanuudet
18 artikla
Tuki- ja valmistelutoimet
Tuki- ja valmistelutoimet ovat tutkimusohjelman moitteettomaan ja tehokkaaseen hallinnointiin kuuluvia toimia, ja niitä ovat esimerkiksi 27 ja 28 artiklassa tarkoitettu ehdotusten arviointi ja valinta, 38 artiklassa tarkoitetut määräajoin tehtävät valvonta- ja arviointitoimet, selvitykset sekä tutkimusohjelmasta rahoitettujen hankkeiden kokoaminen klustereiksi tai verkottaminen.
Komissio voi tarpeelliseksi katsoessaan nimittää riippumattomia huippuasiantuntijoita avustamaan tuki- ja valmistelutoimissa.
3
JAKSO
Tutkimusohjelman hallinnointi
19 artikla
Hallinnointi
Tutkimusohjelmaa hallinnoi komissio. Komissiota avustavat hiili- ja teräsalan komitea, hiili- ja teräsalan neuvoa-antavat ryhmät sekä hiili- ja teräsalan tekniset ryhmät.
20 artikla
Neuvoa-antavien ryhmien perustaminen
Hiili- ja teräsalan neuvoa-antavat ryhmät, jäljempänä ’neuvoa-antavat ryhmät’, ovat riippumattomia teknisiä neuvoa-antavia ryhmiä.
21 artikla
Neuvoa-antavien ryhmien tehtävät
Toisen neuvoa-antavan ryhmän tehtävänä on antaa hiileen ja toisen teräkseen liittyvien TTK-kysymysten osalta komissiolle lausuntoja seuraavista:
tutkimusohjelman yleinen kehitys, 25 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu tietopaketti ja tulevat suuntaviivat;
ohjelman yhdenmukaisuus sekä sen mahdollinen päällekkäisyys muiden unionin tasolla ja kansallisesti toteutettavien TTK-ohjelmien kanssa;
TTK-hankkeiden seurannassa sovellettavien periaatteiden määrittäminen;
yksittäisissä hankkeissa tehtävän työn merkityksellisyys;
edellä II luvun 3 ja 4 jaksossa luetellut tutkimusohjelman tutkimustavoitteet;
tietopaketissa luetellut vuotuiset ensisijaiset tavoitteet ja tapauksen mukaan ensisijaiset tavoitteet, jotka koskevat 25 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja aihekohtaisia ehdotuspyyntöjä;
jäljempänä 27 ja 28 artiklassa tarkoitettujen TTK-toimien arviointia ja valintaa koskevan oppaan laadinta;
TTK-toimia koskevien ehdotusten arviointia koskevat säännöt ja menettelyt ja niiden tehokkuus;
jäljempänä 24 artiklassa tarkoitettujen teknisten ryhmien määrä, toimivalta ja organisaatio;
jäljempänä 25 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen aihekohtaisten ehdotuspyyntöjen laatiminen;
komission pyynnöstä muut toimenpiteet.
22 artikla
Neuvoa-antavien ryhmien kokoonpano
Nimitykset tehdään 42 kuukauden ajanjaksoksi. Jäseniä, jotka eivät enää pysty osallistumaan tehokkaasti ryhmän työhön, eroavat ryhmästä tai tehtäviensä päätyttyäkin ilmaisevat salassapitovelvollisuuden piiriin kuuluvia tietoja, erityisesti tietoja yrityksistä taikka niiden liikesuhteista tai kustannustekijöistä, ei enää kutsuta neuvoa-antavien ryhmien kokouksiin, ja heidät voidaan korvata jäljellä olevan toimikautensa ajaksi toisella jäsenellä.
Ryhmien jäsenten on toimittava kyseisellä alalla ja oltava perillä alan teollisuuden painopisteistä.
23 artikla
Neuvoa-antavien ryhmien kokoukset
Neuvoa-antavien ryhmien kokoukset järjestää ja niiden puheenjohtajana toimii komissio, joka huolehtii myös sihteeristöpalveluista.
Puheenjohtaja voi tarvittaessa järjestää äänestyksen, jossa kullakin jäsenellä on yksi ääni. Puheenjohtaja voi tarvittaessa kutsua kokoukseen ylimääräisiä asiantuntijoita tai tarkkailijoita. Ylimääräisillä asiantuntijoilla ja tarkkailijoilla ei ole äänioikeutta.
Neuvoa-antavat ryhmät voivat tarvittaessa pitää yhteisen kokouksen esimerkiksi silloin, kun on tarpeen antaa lausuntoja sekä hiili- että teräsalan kannalta merkityksellisissä kysymyksissä.
24 artikla
Hiili- ja teräsalan teknisten ryhmien perustaminen ja tehtävät
Komissio nimittää teknisten ryhmien jäsenet, ja nimitys on henkilökohtainen.
Jäseniä, jotka eivät enää pysty osallistumaan tehokkaasti ryhmän työhön, eroavat ryhmästä tai tehtäviensä päätyttyäkin ilmaisevat salassapitovelvollisuuden piiriin kuuluvia tietoja, erityisesti tietoja yrityksistä taikka niiden liikesuhteista tai kustannustekijöistä, ei enää kutsuta teknisten ryhmien kokouksiin.
Jäsenten on toimittava asianomaisella alalla ja vastattava tutkimusstrategiasta, hallinnosta tai tuotannosta.
Komissio varmistaa, että käytössä on säännöt ja menettelyt, joiden avulla voidaan asianmukaisesti ehkäistä ja hallita tietyn hankkeen arvioinnista vastaavien teknisten ryhmien jäsenten eturistiriitoja. Näillä menettelyillä on myös turvattava tasavertainen kohtelu ja oikeudenmukaisuus hankkeiden koko seurantaprosessin ajan.
Teknisten ryhmien kokouspaikat on mahdollisuuksien mukaan valittava niin, että varmistetaan paras mahdollinen hankkeiden seuranta ja tulosten arviointi.
4
JAKSO
Tutkimusohjelman toteuttaminen
25 artikla
Ehdotuspyyntö
Aihekohtaisissa ehdotuspyynnöissä on ilmoitettava ehdotusten jättämiseen ja arvioimiseen sovellettavat määräpäivät ja menettelyt mukaan luettuna se, onko kyse yksi- vai kaksivaiheisesta menettelystä, samoin kuin arvioinnin painopisteet, tarvittaessa tukikelpoisten hankkeiden tyyppi 14–18 artiklan mukaisesti sekä suunnitellun rahoituksen määrä.
Tietopaketissa on esitettävä tiedot yksityiskohtaisista osallistumissäännöistä, ehdotusten ja hankkeiden hallintoa koskevista menettelyistä, hakulomakkeista, ehdotusten jättämiseen sovellettavista säännöistä, vakiosopimuksista, tukikelpoisista kustannuksista, myönnettävän rahoituksen enimmäismäärästä, maksumenettelyistä sekä tutkimusohjelman vuotuisista ensisijaisista tavoitteista.
Hakemukset on toimitettava komissiolle tietopaketissa esitettyjen sääntöjen mukaisesti.
26 artikla
Ehdotusten sisältö
Ehdotusten on liityttävä II luvun 3 ja 4 jaksossa vahvistettuihin tutkimustavoitteisiin ja tapauksen mukaan tietopaketissa 25 artiklan 3 kohdan mukaisesti lueteltuihin ensisijaisiin tavoitteisiin taikka 25 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen aihekohtaisten ehdotuspyyntöjen ensisijaisiin tavoitteisiin.
Kussakin ehdotuksessa on oltava yksityiskohtainen kuvaus ehdotetusta hankkeesta sekä täydelliset tiedot tavoitteista, hankekumppanuudesta ja kunkin kumppanin asemasta ja tehtävästä hankkeessa, hankkeen hallinnon rakenteesta, odotettavissa olevista tuloksista ja niiden soveltamisnäkymistä sekä arvio hyödyistä, joita on odotettavissa teollisuudelle, taloudelle, yhteiskunnalle ja ympäristölle.
Ehdotuksessa esitettyjen kokonaiskustannusten ja niiden jakauman on oltava realistisia ja tarkoituksenmukaisia, ja odotettavissa olevan kustannusten ja hyötyjen suhteen olisi oltava suotuisa.
27 artikla
Ehdotusten arviointi
Komissio huolehtii siitä, että ehdotukset arvioidaan luottamuksellisesti, oikeudenmukaisesti ja tasapuolisesti.
Komissio varmistaa, että kaikkien mahdollisten osallistujien saatavilla on TTK-toimien arviointia ja valintaa koskeva opas.
28 artikla
Ehdotusten valinta ja hankkeiden seuranta
29 artikla
Avustussopimukset
Edellä 14–18 artiklassa määritellyistä valittuihin ehdotuksiin perustuvista hankkeista sekä toimenpiteistä ja toimista tehdään avustussopimus. Avustussopimukset perustuvat komission laatimiin asianmukaisiin vakiosopimuksiin, kuitenkin siten, että niissä otetaan tarvittavalla tavalla huomioon toteutettavien toimien luonne.
Avustussopimuksissa määritellään tutkimusohjelmasta myönnettävän rahoituksen määrä, joka perustuu tukikelpoisiin kustannuksiin, sekä vahvistetaan kustannusraportointia, tilinpäätöstä ja tilintarkastuslausuntoja koskevat säännöt. Lisäksi määrätään käyttöoikeuksista sekä tietojen levittämisestä ja hyödyntämisestä.
29 a artikla
Toimien toteuttaminen
Kyseisille kolmansille osapuolille aiheutuvat kustannukset voidaan katsoa tukikelpoisiksi, jos kolmas osapuoli täyttää kaikki seuraavat edellytykset:
se olisi tukikelpoinen, jos se olisi osallistuja;
se on liitännäisosallistuja tai sillä on osallistujaan oikeudellinen kytkös, joka edellyttää yhteistyötä, joka ei rajoitu toimeen;
se on yksilöity avustussopimuksessa; ja
se noudattaa osallistujaan avustussopimuksen mukaisesti sovellettavia sääntöjä, jotka koskevat kustannusten tukikelpoisuutta ja menojen valvontaa.
30 artikla
Rahoitusosuudet
Rajoittamatta tämän artiklan 1 kohdan soveltamista saa myönnettävän rahoituksen kokonaismäärä ilmaistuna prosentteina 31–35 artiklassa määritellyistä tukikelpoisista kustannuksista olla:
tutkimushankkeissa enintään 60 prosenttia;
pilotti- ja demonstrointihankkeissa enintään 50 prosenttia;
liitännäistoimenpiteissä sekä tuki- ja valmistelutoimissa enintään 100 prosenttia
31 artikla
Tukikelpoiset kustannukset
Tukikelpoiset kustannukset koostuvat seuraavista:
laitteistokustannukset
henkilöstökustannukset
toimintakustannukset
välilliset kustannukset.
32 artikla
Laitekustannukset
Kustannukset, jotka aiheutuvat suoraan hankkeeseen liittyvien laitteiden ostamisesta tai liisaamisesta, voidaan kirjata välittömiksi kustannuksiksi. Liisattujen laitteiden tukikelpoiset kustannukset eivät saa ylittää niiden ostamisesta aiheutuvia tukikelpoisia kustannuksia.
33 artikla
Henkilöstökustannukset
Tukikelpoisia henkilöstökustannuksia ovat ainoastaan toimeen liittyvää työtä suoraan tekevien henkilöiden tosiasiallisen työajan kustannukset.
Pienten ja keskisuurten yritysten omistajien sekä muiden palkkaa saamattomien luonnollisten henkilöiden henkilöstökustannukset voidaan korvata yksikkökustannusten perusteella.
34 artikla
Toimintakustannukset
Välittömästi hankkeen toteuttamiseen liittyviä toimintakustannuksia voivat olla ainoastaan seuraavien osatekijöiden kustannukset:
raaka-aineet;
kulutushyödykkeet;
energia;
raaka-aineiden, kulutushyödykkeiden, laitteiden, tuotteiden tai polttoaineen kuljetus
olemassa olevien laitteiden kunnossapito, korjaaminen tai muuntaminen;
tieto- ja viestintätekniset ja muut erityiset palvelut;
laitteiden vuokra;
analyysit ja testit;
aihekohtaisten seminaarien järjestäminen;
tilintarkastuslausunnot ja pankkitakaukset;
tulosaineiston suoja;
kolmansien osapuolien antama apu.
35 artikla
Välilliset kustannukset
Kaikki muut kustannukset, kuten yleiskustannukset, joita saattaa aiheutua hankkeen yhteydessä ja joita ei ole erikseen mainittu edellä luetelluissa luokissa, mukaan luettuina matka- ja oleskelukustannukset, katetaan kiinteämääräisesti siten, että niiden osuudeksi katsotaan 35 prosenttia 33 artiklassa tarkoitetuista tukikelpoisista henkilöstökustannuksista.
5
JAKSO
Tutkimustoimien arviointi ja seuranta
36 artikla
Tekniset kertomukset
Sopimuspuolten on laadittava määräajoin kertomus 14, 15 ja 16 artiklassa tarkoitetuista tutkimus-, pilotti- ja demonstrointihankkeista. Kertomuksissa on selostettava hankkeen teknistä edistymistä.
Työn valmistumisen jälkeen sopimuspuolten on toimitettava loppukertomus, johon sisältyy arvio tulosten hyödyntämisestä ja hankkeen vaikutuksista. Komissio julkaisee kertomuksen kokonaisuudessaan tai tiivistelmänä hankkeen strategisen tärkeyden mukaan ja kuultuaan tarvittaessa asianomaista neuvoa-antavaa ryhmää.
Komissio voi edellyttää, että sopimuspuolet toimittavat loppukertomuksen 17 artiklassa tarkoitetuista liitännäistoimenpiteistä samoin kuin 18 artiklassa tarkoitetuista tuki- ja valmistelutoimista, ja päättää julkaista kertomukset.
37 artikla
Vuotuinen arviointi
Komissio tarkastelee vuosittain tutkimusohjelman toimia ja TTK-työn edistymistä. Tästä tarkastelusta laaditaan kertomus, joka toimitetaan komitealle.
Komissio voi nimetä riippumattomia asiantuntijoita ja huippuasiantuntijoita avustamaan vuotuisessa arvioinnissa.
38 artikla
Tutkimusohjelman seuranta ja arviointi
39 artikla
Riippumattomien huippuasiantuntijoiden nimeäminen
Nimitettäessä 18 artiklassa, 28 artiklan 2 kohdassa ja 38 artiklassa tarkoitettuja riippumattomia huippuasiantuntijoita sovelletaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) 2018/1046 ( 4 ) 237 artiklan säännöksiä.
IV
LUKU
LOPPUSÄÄNNÖKSET
40 artikla
Monivuotisten teknisten suuntaviivojen tarkistaminen
Edellä III luvussa vahvistettuja monivuotisia teknisiä suuntaviivoja tarkistetaan seitsemän vuoden välein; ensimmäinen jakso päättyy 31 päivänä joulukuuta 2014. Tätä varten komissio arvioi viimeistään kunkin seitsenvuotiskauden viimeisen vuoden kuuden ensimmäisen kuukauden aikana monivuotisten teknisten suuntaviivojen toimivuuden ja tehokkuuden sekä ehdottaa tarvittaessa muutoksia.
Tarpeelliseksi katsoessaan komissio voi tehdä tällaisen arvioinnin ja toimittaa neuvostolle ehdotuksia asiaankuuluviksi muutoksiksi ennen kunkin seitsenvuotiskauden päättymistä.
41 artikla
Täytäntöönpanotoimenpiteet
Komissio vahvistaa 42 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen seuraavat täytäntöönpanotoimet:
rahoituksen hyväksyminen tapauksissa, joissa tutkimusohjelman mukainen yhteisön arvioitu rahoitusosuus on vähintään 0,6 miljoonaa euroa;
ohjeiden laatiminen 38 artiklassa tarkoitettua tutkimusohjelman seurantaa ja arviointia varten;
▼M2 —————
muutokset 25 artiklassa tarkoitettuun määräaikaan;
aihekohtaisten ehdotuspyyntöjen laatiminen.
42 artikla
Komitea
43 artikla
Kumoaminen ja siirtymätoimenpiteet
Kumotaan päätös 2003/78/EY. Päätöstä 2003/78/EY sovelletaan kuitenkin 31 päivään joulukuuta 2008 sellaisten toimien rahoittamiseen, joita koskevat ehdotukset on jätetty 15 päivään syyskuuta 2007 mennessä.
44 artikla
Soveltaminen
Tämä päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 16 päivästä syyskuuta 2007.
45 artikla
Osoitus
Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
LIITE
Päätöksen 22 artiklassa tarkoitetun hiilialan neuvoa-antavan ryhmän kokoonpano:
Jäsenet |
Yht. enintään |
a) Hiilentuottajat / kansalliset liitot tai niihin liittyvät tutkimuskeskukset |
8 |
b) Hiilentuottajien eurooppalaiset järjestöt |
2 |
c) Hiilenkäyttäjät tai niihin liittyvät tutkimuskeskukset |
8 |
d) Hiilenkäyttäjien eurooppalaiset järjestöt |
2 |
e) Työntekijöiden järjestöt |
2 |
f) Laitetoimittajien järjestöt |
2 |
|
24 |
Jäsenillä on oltava laajat taustatiedot sekä omakohtainen asiantuntemus vähintään yhdellä seuraavista osa-alueista: hiilen louhinta ja käyttö tai ympäristö- ja sosiaaliset kysymykset turvallisuusnäkökohdat mukaan luettuina.
Päätöksen 22 artiklassa tarkoitetun teräsalan neuvoa-antavan ryhmän kokoonpano:
Jäsenet |
Yht. enintään |
a) Terästeollisuus / kansalliset liitot tai niihin liittyvät tutkimuskeskukset |
21 |
b) Teräksentuottajien eurooppalaiset järjestöt |
2 |
c) Työntekijöiden järjestöt |
2 |
d) Jatkojalostusteollisuuden tai teräksenkäyttäjien järjestöt |
5 |
|
30 |
Jäsenillä on oltava laajat taustatiedot sekä omakohtainen asiantuntemus vähintään yhdellä seuraavista osa-alueista: raaka-aineet, raudanvalmistus, teräksenvalmistus, jatkuva valu, kuuma- ja/tai kylmävalssaus, teräksen työstäminen ja/tai pintakäsittely, teräslajien ja/tai -tuotteiden kehittäminen, terässovellukset ja teräksen ominaisuudet, ympäristö- ja sosiaaliset kysymykset turvallisuusnäkökohdat mukaan luettuina.
( 1 ) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2021/695, annettu 28 päivänä huhtikuuta 2021, tutkimuksen ja innovoinnin puiteohjelman ”Horisontti Eurooppa” perustamisesta, sen osallistumista ja tulosten levittämistä koskevien sääntöjen vahvistamisesta sekä asetusten (EU) N:o 1290/2013 ja (EU) N:o 1291/2013 kumoamisesta (EUVL L 170, 12.5.2021, s. 1).
( 2 ) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU, Euratom) N:o 966/2012, annettu 25 päivänä lokakuuta 2012, unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 kumoamisesta (EUVL L 298, 26.10.2012, s. 1).
( 3 ) Komission delegoitu asetus (EU) N:o 1268/2012, annettu 29 päivänä lokakuuta 2012, unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 soveltamissäännöistä (EUVL L 362, 31.12.2012, s. 1).
( 4 ) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU, Euratom) 2018/1046, annettu 18 päivänä heinäkuuta 2018, unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä, asetusten (EU) N:o 1296/2013, (EU) N:o 1301/2013, (EU) N:o 1303/2013, (EU) N:o 1304/2013, (EU) N:o 1309/2013, (EU) N:o 1316/2013, (EU) N:o 223/2014, (EU) N:o 283/2014 ja päätöksen N:o 541/2014/EU muuttamisesta sekä asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 kumoamisesta (EUVL L 193, 30.7.2018, s. 1).
( 5 ) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 182/2011, annettu 16 päivänä helmikuuta 2011, yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä (EUVL L 55, 28.2.2011, s. 13).