This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52014PC0710
Proposal for a COUNCIL IMPLEMENTING REGULATION specifying uniform conditions of application of Regulation (EU) No 806/2014 of the European Parliament and of the Council with regard to ex-ante contributions to the Single Resolution Fund
Ehdotus NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 806/2014 yhdenmukaisista soveltamisedellytyksistä yhteiseen kriisinratkaisurahastoon suoritettavien ennakollisten vakausmaksujen osalta
Ehdotus NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 806/2014 yhdenmukaisista soveltamisedellytyksistä yhteiseen kriisinratkaisurahastoon suoritettavien ennakollisten vakausmaksujen osalta
/* COM/2014/0710 final - 2014/0336 (NLE) */
Ehdotus NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 806/2014 yhdenmukaisista soveltamisedellytyksistä yhteiseen kriisinratkaisurahastoon suoritettavien ennakollisten vakausmaksujen osalta /* COM/2014/0710 final - 2014/0336 (NLE) */
PERUSTELUT 1. EHDOTUKSEN TAUSTA Yhdenmukaisten sääntöjen ja yhdenmukaisen
menettelyn vahvistamisesta luottolaitosten ja tiettyjen
sijoituspalveluyritysten kriisinratkaisua varten yhteisen
kriisinratkaisumekanismin ja yhteisen kriisinratkaisurahaston puitteissa
annetussa asetuksessa (EU) N:o 806/2014, jäljempänä ”yhteistä
kriisinratkaisumekanismia koskeva asetus”, säädetään yhteisen
kriisinratkaisurahaston perustamisesta. Asetuksen mukaan yhteisen
kriisinratkaisurahaston omistaa ja sitä hallinnoi kyseisellä asetuksella
perustettu yhteinen kriisinratkaisuneuvosto, jäljempänä
”kriisinratkaisuneuvosto”. Rahasto, joka on osa kriisinratkaisuneuvoston
talousarviota, rahoitetaan yhteiseen kriisinratkaisumekanismiin osallistuvien
jäsenvaltioiden pankkialan maksamilla vakausmaksuilla. Riittävästi rahoitettu yhteinen
kriisinratkaisurahasto on edellytys sille, että yhteinen
kriisiratkaisumekanismi toimii asianmukaisesti ja suojaa rahoitusvakautta ilman
veronmaksajien rahoja. On myös pankkialan edun mukaista, että yhteisessä
kriisinratkaisurahastossa on riittävästi varoja, jotka antavat mahdollisuuden
puuttua tarvittaessa kriisinratkaisumenettelyihin ja varmistaa, että
kriisinratkaisuvälineitä käytetään tehokkaasti. Asetuksen (EU) N:o 806/2014 58 ja 59 artiklan
mukaan kriisinratkaisuneuvostolla on oma itsenäinen talousarvionsa, joka ei ole
osa unionin talousarviota. Kriisinratkaisuneuvoston talousarvio koostuu
kahdesta osasta, joista I osa käsittää kriisinratkaisuneuvoston hallinnon ja II
osa yhteisen kriisinratkaisurahaston. Tässä ehdotuksessa neuvoston
täytäntöönpanosäädökseksi viitataan ainoastaan kriisinratkaisuneuvoston
talousarvion II osaan. Asetuksen (EU) N:o 806/2014 60 artiklan mukaan
yhteistä kriisinratkaisurahastoa koskevan talousarvion II osan tulot koostuvat
ennen kaikkea vuotuisista vakausmaksuista, jotka yhteistä
kriisinratkaisumekanismia koskevan asetuksen piiriin kuuluvien yhteisöjen on
maksettava. Vakausmaksuilla katetaan erityisesti kriisinratkaisuneuvoston
kriisinratkaisumenettelyissä käyttämät määrät, jotta voidaan varmistaa
kriisinratkaisuvälineiden tuloksellinen soveltaminen. Asetuksen (EU) N:o 806/2014 70 artiklan 2
kohdan mukaan kriisinratkaisuneuvoston on laskettava kunakin vuonna
yksilölliset vakausmaksut, jotka yhteisen kriisinratkaisumekanismin piiriin
kuuluvien laitosten on maksettava yhteiseen kriisinratkaisurahastoon. Kunkin
yhteisön vuotuisen vakausmaksun on perustuttava perusvakausmaksuun, joka on
sama kuin kyseisen yhteisön velkojen määrä (omat varat pois luettuina), josta
on vähennetty suojatut talletukset, suhteessa kaikkien yhteiseen
kriisinratkaisumekanismiin osallistuvien jäsenvaltioiden alueilla toimiluvan
saaneiden yhteisöjen velkojen kokonaismäärään (omat varat pois luettuina),
josta on vähennetty suojatut talletukset. Vakausmaksuun on myös tehtävä
riskikorjaus direktiivin 2014/59/EU 103 artiklan 7 kohdassa lueteltujen
kriteerien perusteella. Asetuksen (EU) N:o 806/2014 70 artiklan 6
kohdan mukaan kriisinratkaisuneuvoston on yhteiseen kriisinratkaisurahastoon
maksettavien vuotuisten vakausmaksujen määrittämiseksi sovellettava direktiivin
2014/59/EU 103 artiklan 7 kohdan nojalla annettua komission delegoitua asetusta
(EU) N:o xxxx/2014, joka koskee Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin
2014/59/EU täydentämistä kriisinratkaisun rahoitusjärjestelyihin etukäteen
suoritettavien rahoitusosuuksien osalta. Delegoidussa asetuksessa täsmennetään
käsitettä rahoitusosuuksien mukauttamisesta laitosten riskiprofiiliin.
Määrittäessään yhteisöjen vuotuisia vakausmaksuja kriisinratkaisuneuvoston on
asetuksen (EU) N:o 806/2014 70 artiklan 2 kohdan mukaan otettava huomioon myös
suhteellisuusperiaate, jotta ei luotaisi vääristymiä yhteiseen
kriisinratkaisumekanismiin osallistuvien jäsenvaltioiden pankkialan rakenteiden
välille ja jotta vakausmaksut jakautuisivat tasapuolisesti erityyppisten
pankkien kesken. Yhteistä kriisinratkaisumekanismia koskevan
asetuksen 70 artiklan 7 kohdan a ja b alakohdassa neuvosto valtuutetaan
hyväksymään komission ehdotuksesta täytäntöönpanosäädökset yhteiseen kriisinratkaisuun
suoritettavista vakausmaksuista, erityisesti yksilöllisten vakausmaksujen
laskennassa käytettävän menetelmän soveltamisesta sekä käytännön menettelyistä,
joilla laitoksille yksilöidään komission delegoidussa asetuksessa (EU) N:o
xxx/2014 määritetyt riskitekijät kriisinratkaisun rahoitusjärjestelyihin
etukäteen suoritettavia rahoitusosuuksia varten. Tässä komission ehdotuksessa neuvoston
täytäntöönpanoasetukseksi täsmennetään, millä tavoin kriisinratkaisuneuvoston
on vuotuisia vakausmaksuja laskiessaan sovellettava vakausmaksujen
komponenttia, joka käsittää ylimääräisen riskikorjauksen, sekä menetelmiä,
joilla riskikorjausta sovelletaan komission delegoidussa asetuksessa (EU) N:o
xxx/2014 säädettyyn vuotuiseen perusrahoitusosuuteen, kun määritetään kriisinratkaisun
rahoitusjärjestelyihin etukäteen suoritettavia rahoitusosuuksia. Delegoidussa
säädöksessä vahvistettuja menetelmiä pyritään tällä tavoin mukauttamaan
sellaisen yhtenäisen järjestelmän erityispiirteisiin, joissa maksuja kerätään
yhteiseen kriisinratkaisurahastoon Euroopan tasolla asetetun tavoitetason
saavuttamiseksi. Yhteistä kriisinratkaisumekanismia koskevan
asetuksen 67 artiklan 4 kohdan mukaan kansallisten kriisinratkaisuviranomaisten
on kerättävä kriisinratkaisuneuvoston päättämät yhteiseen
kriisinratkaisurahastoon suoritettavat vakausmaksut, minkä jälkeen maksut on
siirrettävä yhteiseen kriisinratkaisurahastoon noudattamalla yhteiseen
kriisinratkaisumekanismiin osallistuvien jäsenvaltioiden keskinäistä sopimusta
näiden vakausmaksujen siirtämisestä ja vaiheittaisesta yhdistämisestä. 2. KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTEN
ARVIOINTIEN TULOKSET
Tästä asetuksesta ei ole tehty erillistä
virallista vaikutusten arviointia, koska vaikutuksia on jo arvioitu direktiiviä
2014/59/EU annettaessa. 3. EHDOTUKSEN OIKEUDELLINEN
SISÄLTÖ Tässä ehdotuksessa neuvoston
täytäntöönpanoasetukseksi käsitellään erityisesti seuraavia asioita: Ehdotuksen 1 artiklan säännökset koskevat
kriisinratkaisuneuvoston käyttämää yksilöllisten vakausmaksujen
laskentamenetelmää sekä käytännön menettelyjä, joilla laitoksille yksilöidään
riskitekijät, jotka määritetään Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin
2014/59/EU täydentämisestä kriisinratkaisun rahoitusjärjestelyihin etukäteen
suoritettavien rahoitusosuuksien osalta annetussa komission delegoidussa
asetuksessa (EU) N:o xxxx/2014. Ehdotuksen 2 artiklassa määritellään
täytäntöönpanoasetuksen soveltamisala. Asetuksen kohteena ovat kaikki yhteisöt,
jotka kuuluvat yhteistä kriisinratkaisumekanismia koskevan asetuksen
soveltamisalaan. Ehdotuksen 3 artiklassa vahvistetaan
sovellettavat määritelmät. Ehdotuksen 4 artikla sisältää säännöt
yhteiseen kriisinratkaisurahastoon suoritettavien vuotuisten vakausmaksujen
vahvistamisesta. Ehdotuksen 5 artikla sisältää
tiedonantovaatimukset, joita kriisinratkaisuneuvoston on noudatettava. Ehdotuksen 6 artikla sisältää
raportointivaatimukset. Ehdotuksen 7 artikla sisältää
siirtymäsäännökset. 2014/0336 (NLE) Ehdotus NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen
(EU) N:o 806/2014 yhdenmukaisista soveltamisedellytyksistä yhteiseen
kriisinratkaisurahastoon suoritettavien ennakollisten vakausmaksujen osalta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen, ottaa huomioon yhdenmukaisten sääntöjen ja
yhdenmukaisen menettelyn vahvistamisesta luottolaitosten ja tiettyjen
sijoituspalveluyritysten kriisinratkaisua varten yhteisen
kriisinratkaisumekanismin ja yhteisen kriisinratkaisurahaston puitteissa sekä
asetuksen (EU) N:o 1093/2010 muuttamisesta 15 päivänä heinäkuuta 2014 annetun
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 806/2014 ja erityisesti
sen 70 artiklan 7 kohdan, ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sekä katsoo seuraavaa: (1) Yhteinen
kriisinratkaisurahasto perustettiin asetuksen (EU) N:o 806/2014 mukaisesti
kaikkien niiden jäsenvaltioiden yhteiseksi rahoitusjärjestelyksi, jotka
osallistuvat neuvoston asetuksen (EU) N:o 1024/2013[1] mukaisesti yhteiseen
valvontamekanismiin ja yhteiseen kriisinratkaisumekanismiin, korvaamaan
kyseisten jäsenvaltioiden kriisinratkaisun rahoitusjärjestelyt, jotka oli
perustettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/59/EU2 100 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Varat,
jotka ovat kertyneet näihin rahoitusjärjestelyihin ennen yhteisen
kriisinratkaisurahaston perustamista, olisi siirrettävä kyseiseen rahastoon. (2) Asetuksen (EU) N:o 806/2014
mukaisesti perustetulle yhteiselle kriisinratkaisuneuvostolle, jäljempänä
’kriisinratkaisuneuvosto’, annetaan mainitun asetuksen 67 artiklan 2 kohdassa
tehtäväksi hallinnoida yhteistä kriisinratkaisurahastoa. (3) Yhteistä
kriisinratkaisurahastoa olisi asetuksen (EU) N:o 806/2014 70 artiklan
mukaisesti käytettävä kriisinratkaisumenettelyissä, jos kriisinratkaisuneuvosto
katsoo sen olevan tarpeen kriisinratkaisuvälineiden tehokkaan soveltamisen
varmistamiseksi. Yhteisellä kriisinratkaisurahastolla olisi oltava riittävästi
rahoitusvaroja, jotta kriisinratkaisukehys toimisi tehokkaasti. Tämä antaisi
mahdollisuuden puuttua tarvittaessa ongelmiin, käyttää kriisinratkaisuvälineitä
tehokkaasti ja suojata rahoitusvakautta turvautumatta veronmaksajien rahoihin. (4) Kriisinratkaisuneuvostolla on
valtuudet laskea ennakolliset vakausmaksut, jotka kerätään kaikilta asetuksen
(EU) N:o 806/2014 2 artiklassa tarkoitetuilta yhteisöiltä. Nämä yhteisöt ovat
yhteiseen kriisinratkaisumekanismiin osallistuviin jäsenvaltioihin
sijoittautuneita luottolaitoksia sekä kyseisiin jäsenvaltioihin
sijoittautuneita emoyrityksiä, sijoituspalveluyrityksiä ja rahoituslaitoksia,
jotka kuuluvat Euroopan keskuspankin, jäljempänä ’EKP’, neuvoston asetuksen
(EU) N:o 1024/2013 4 artiklan 1 kohdan g alakohdan mukaisesti harjoittaman
konsolidoidun valvonnan piiriin. (5) Kriisinratkaisuneuvoston
olisi laskettava yhteiseen kriisinratkaisurahastoon suoritettavat vakausmaksut
yhteisen tavoitteen perusteella, joka vahvistetaan tietyksi prosenttiosuudeksi
kaikkien yhteiseen kriisinratkaisumekanismiin osallistuvissa jäsenvaltioissa
toimiluvan saaneiden yhteisöjen suojattujen talletusten määrästä. Kriisinratkaisuneuvoston
olisi asetuksen (EU) N:o 806/2014 69 artiklan 1 kohdan mukaisesti
varmistettava, että yhteisen kriisinratkaisurahaston käytettävissä olevat
rahoitusvarat ovat kahdeksan vuoden kuluttua 1 päivästä tammikuuta 2016
vähintään 1 prosentti yhteiseen kriisinratkaisumekanismiin osallistuvissa
jäsenvaltioissa toimiluvan saaneiden yhteisöjen suojattujen talletusten
määrästä. (6) Kriisinratkaisun
rahoitusjärjestelyyn suoritettavan vuotuisen vakausmaksun olisi asetuksen (EU)
N:o 806/2014 70 artiklan 2 kohdan mukaisesti perustuttava kiinteään määrään,
joka vahvistetaan laitoksen velkojen perusteella, sekä riskikorjattuun
vakausmaksuun, joka riippuu laitoksen riskiprofiilista. (7) Kriisinratkaisuneuvostoa
pidetään asetuksen (EU) N:o 806/2014 5 artiklan 1 kohdan mukaisesti kyseistä
asetusta ja direktiiviä 2014/59/EU sovellettaessa kansallisena
kriisinratkaisuviranomaisena, jos se suorittaa tehtäviä ja käyttää valtuuksia,
jotka kansallisten kriisinratkaisuviranomaisten on suoritettava tai joita
niiden on käytettävä mainittujen säädösten mukaisesti. Sen vuoksi
kriisinratkaisuneuvostoa olisi pidettävä kriisinratkaisuviranomaisena myös
silloin, kun sovelletaan delegoitua asetusta (EU) N:o xxxx/2014[2].
Kriisinratkaisuneuvostoon sovelletaan mainitussa delegoidussa asetuksessa
vahvistettuja säännöksiä, kun se suorittaa tehtäviä ja käyttää valtuuksia,
joista säädetään tässä täytäntöönpanoasetuksessa. (8) Vuotuisen vakausmaksun
laskemiseksi kriisinratkaisuneuvosto soveltaa delegoidussa asetuksessa (EU) N:o
xxxx/2014 säädettyä menetelmää, kuten asetuksen (EU) N:o 806/2014 70 artiklan 6
kohdassa edellytetään. Sen vuoksi sellaisiin laitoksiin sovellettavaa
erityisjärjestelmää, jotka katsotaan delegoidun asetuksen nojalla pieniksi,
sovelletaan myös osallistuvissa jäsenvaltioissa toimiluvan saaneisiin
laitoksiin, jotka täyttävät mainitussa asetuksessa säädetyt kriteerit, joiden
perusteella laitos katsotaan pieneksi. (9) Koska tässä asetuksessa
annetuissa säännöissä vahvistetaan direktiivin 2014/59/EU 103 artiklan 7 kohdan
mukaisesti annetussa delegoidussa asetuksessa säädetyn menetelmän
soveltamisedellytykset, laskenta, jossa kriisinratkaisuneuvosto määrittää
vuotuiset vakausmaksut yhteiseen kriisinratkaisumekanismiin osallistuvissa
jäsenvaltioissa toimiluvan saaneille yhteisöille, saa poiketa vuotuisten
rahoitusosuuksien laskennasta yhteiseen kriisinratkaisumekanismiin
osallistumattomissa jäsenvaltioissa ainoastaan yhteiseen
kriisinratkaisumekanismiin osallistuvien jäsenvaltioiden yhteisen järjestelmän
erityispiirteiden perusteella. Erityispiirteet johtuvat erityisesti siitä, että
yhteisessä kriisinratkaisumekanismissa kaikilla osallistuvilla jäsenvaltioilla
on yhteinen tavoitetaso. Kun vuotuisten rahoitusosuuksien laskentaan
sovelletaan pääsääntöisesti samaa menetelmää kaikissa jäsenvaltioissa, olisi
kyettävä säilyttämään tasapuoliset toimintaedellytykset osallistuvien
jäsenvaltioiden välillä sekä vahvat sisämarkkinat. (10) Sen varmistamiseksi, että
järjestelmä, jossa yhteiseen kriisinratkaisurahastoon suoritetaan vuotuisia
vakausmaksuja, on oikeudenmukainen ja tasapainoinen, kriisinratkaisuneuvoston
olisi otettava huomioon vakausmaksujen tasapainoinen jakautuminen erityyppisten
pankkien kesken päättäessään siitä, millä tavoin vuotuista perusvakausmaksua
olisi mukautettava laitosten riskiprofiilin perusteella. (11) Yhteisessä
kriisinratkaisurahastossa, jolle on asetettu eurooppalainen tavoitetaso, tietyn
yhteisön vuotuisen vakausmaksun suuruus riippuu kaikkien yhteisen
kriisinratkaisumekanismin piiriin kuuluvien yhteisöjen vuotuisten
vakausmaksujen suuruudesta. Yhteisen kriisinratkaisumekanismin tehokkaan
toiminnan sekä yhteisen kriisiratkaisurahaston sujuvan kerryttämisen kannalta
on ratkaisevan tärkeää, että kaikki yhteisöt suorittavat vuotuiset
vakausmaksunsa ajoissa ja täysimääräisinä. Yhteisen kriisinratkaisumekanismin
vaikuttavuuden varmistamiseksi kriisinratkaisuneuvostolla olisi oltava
valtuudet määrätä seuraamuksia yhteisöille, jotka eivät maksa omaa vuotuista
vakausmaksuaan tai maksavat sen vain osittain. (12) Asetuksen (EU) N:o 806/2014 67
artiklan 4 kohdan mukaan kansallisten kriisinratkaisuviranomaisten on kerättävä
kriisinratkaisuneuvoston päättämät yhteiseen kriisinratkaisurahastoon
suoritettavat vakausmaksut, minkä jälkeen maksut on siirrettävä yhteiseen
kriisinratkaisurahastoon vakausmaksujen siirtämistä ja vaiheittaista
yhdistämistä koskevan sopimuksen mukaisesti. (13) Asetuksen (EU) N:o 806/2014 70
artiklan 2 kohdan b alakohdassa edellytetään, että kriisinratkaisuneuvosto
laskee vuotuiset vakausmaksut, jotka laitosten on maksettava yhteiseen
kriisinratkaisurahastoon, ottamalla suhteellisuusperiaatteen huomioon ja
luomatta vääristymiä jäsenvaltioiden pankkialan rakenteiden välille.
Siirtymäkauden aikana voi siihen asti, kun rahasto on saavuttanut
tavoitetasonsa ja sen kansalliset rahasto-osuudet on yhdistetty kokonaan,
esiintyä vääristymiä yhteiseen valvontamekanismiin ja yhteiseen
kriisinratkaisumekanismiin osallistuvien jäsenvaltioiden pankkialan rakenteiden
välillä, jos laitoksen vuotuinen vakausmaksu, jonka kriisinratkaisuneuvosto on
vahvistanut tiettynä vuonna asetuksen (EU) N:o 806/2014 69 artiklan ja 70
artiklan 1 ja 2 kohdan sekä tässä asetuksessa annettujen uusien sääntöjen
mukaisesti, poikkeaa merkittävästi vuotuisista rahoitusosuuksista, jotka
kyseinen laitos olisi maksanut direktiivin 2014/59/EU 103 artiklan ja
delegoidun asetuksen (EU) N:o xxx/2014 mukaisesti. On olennaisen tärkeää estää
se, että tällaisia vääristymiä syntyy siirtymisestä direktiivin 2014/59/EU
mukaisten rahoitusjärjestelyjen kansallisesta tavoitetasosta yhteiseen
valvontamekanismiin ja yhteiseen kriisinratkaisumekanismiin osallistuvien
jäsenvaltioiden yhteiseen tavoitetasoon sekä tavasta, jolla yhteisen
kriisinratkaisurahaston tavoitetaso määritetään suojattujen talletusten
perusteella. (14) Laitosten vuotuiset
perusvakausmaksut vaihtelevat myös laitosten hallussa olevien suojattujen
talletusten määrän mukaan. Sen vuoksi laitokset, joiden hallussa on pienemmät
määrät suojattuja talletuksia, maksaisivat yhteiseen kriisinratkaisurahastoon suurempia
vuotuisia vakausmaksuja yhteisen kriisinratkaisumekanismin yhteisen
tavoitetason perusteella kuin ne maksaisivat direktiivin 2014/59/EY mukaisesti
vahvistetun kansallisen tavoitetason perusteella, kun taas laitokset, joiden
hallussa on suurempia määriä suojattuja talletuksia, maksaisivat pienempiä
vuotuisia vakausmaksuja yhteisen kriisinratkaisumekanismin yhteisen
tavoitetason perusteella kuin ne maksaisivat direktiivin 2014/59/EY mukaisesti
vahvistetun kansallisen tavoitetason perusteella. Tästä syystä on tarpeen estää
jäsenvaltioiden pankkialan rakenteiden väliset vääristymät käyttämällä
siirtymäkauden aikana mukautusmekanismia siihen asti, kun yhteinen
kriisinratkaisurahasto on saavuttanut tavoitetasonsa ja yhdistetty kokonaan.
Kahdeksan vuoden pituisen alkuvaiheen aikana mukautusmekanismin olisi
pohjauduttava yhteisen tavoitetason perusteella laskettujen vakausmaksujen
epälineaariseen asteittaiseen käyttöönottoon ja kansallisten tavoitetasojen
perusteella laskettujen rahoitusosuuksien asteittaiseen käytöstäpoistoon. (15) Mukautusmekanismilla ei
kuitenkaan poistettaisi kaikkia pankkialan rakenteiden välisiä vääristymiä,
jotka johtuvat asetuksella (EU) N:o 806/2014 käyttöön otetusta yhteisestä
tavoitetasosta, koska joidenkin laitosten vuotuiset vakausmaksut voisivat
mukautusmekanismilla laskettuina kuitenkin olla enemmän kuin
100 prosenttia direktiivin 2014/59/EU 103 artiklan ja delegoidun asetuksen
(EU) N:o xxx/2014 4 artiklan mukaisesti lasketuista vuotuisista
rahoitusosuuksista. Mahdollisten vääristymien vaikutusten lieventämiseksi
kriisinratkaisuneuvoston olisi voitava sallia, että kyseiset laitokset
käyttävät asetuksen (EU) N:o 806/2014 70 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja
peruuttamattomia maksusitoumuksia. Tällä tavoin otettaisiin huomioon, että
kyseisten laitosten on maksettava vakausmaksuja, jotka ovat suurempia kuin
niiden direktiivin 2014/59/EU mukaiset rahoitusosuudet, minkä vuoksi kyseisissä
kansallisissa rahasto-osuuksissa tulee olemaan enemmän varoja kuin
kansallisissa kriisinratkaisurahastoissa, jotka kyseiset jäsenvaltiot olisivat
perustaneet pankkien elvytys- ja kriisinratkaisudirektiivien mukaisesti. Jotta
voitaisiin kuitenkin varmistaa, että yhteisen kriisinratkaisurahaston
jokaisessa kansallisessa rahasto-osuudessa on riittävästi varoja saatavilla,
millään laitoksella ei saisi olla mahdollisuutta kattaa maksusitoumuksilla
enempää kuin 50 prosenttia vakausmaksuistaan. Mukautusmekanismia olisi
käytettävä ainoastaan siirtymäkauden aikana, eikä sillä saisi rajoittaa
kriisinratkaisuneuvoston täyttä harkintavaltaa sallia minkä tahansa laitoksen
käyttää peruuttamattomia maksusitoumuksia siirtymäkauden päättymisen jälkeen.
Mukautusmekanismissa olisi myös otettava huomioon suhteellisuusperiaate niiden
laitosten osalta, jotka eivät ole merkittäviä. Sen vuoksi mukautusmekanismia ei
pitäisi soveltaa laitoksiin, jotka kuuluvat delegoidussa asetuksessa (EU) N:o
xxx/2014 säädetyn, kiinteämääräisiin summiin perustuvan järjestelmän piiriin.
Lisäksi kyseistä kiinteämääräisiin summiin perustuvaa järjestelmää olisi
laajennettava osittain, jotta voitaisiin lieventää tiettyihin laitoksiin
siirtymäkaudella mahdollisesti kohdistuvia vaikutuksia. (16) Järjestelmä, jossa yhteiseen
kriisinratkaisurahastoon suoritetaan vuotuisia vakausmaksuja, pannaan
jäsenvaltioissa ensimmäistä kertaa täytäntöön, ja koska tällainen järjestelmä
perustuu asteittain saavutettavaan tavoitetasoon, komissio tulee tarkastelemaan
tämän asetuksen täytäntöönpanotapaa uudelleen samanaikaisesti kun se
tarkastelee uudelleen delegoidun asetuksen (EU) N:o xxx/2014
täytäntöönpanotapaa, jotta tässä asetuksessa annettuihin sääntöihin voitaisiin
tarvittaessa tehdä mukautuksia. (17) Asetuksen (EU) N:o 806/2014 99
artiklan 2 kohdan mukaan kyseistä asetusta sovelletaan 1 päivästä tammikuuta
2016. Kriisinratkaisuneuvoston on kuitenkin annettava kuukausittain 1 päivästä
tammikuuta 2015 alkaen Euroopan parlamentille, neuvostolle ja komissiolle
kriisinratkaisuneuvoston täysistunnossa hyväksytty kertomus siitä, ovatko
edellytykset kansallisella tasolla kerättyjen rahoitusosuuksien siirtämiselle
yhteiseen kriisinratkaisurahastoon täyttyneet. Jos kertomuksista käy ilmi, että
kyseiset edellytykset eivät ole täyttyneet, asetuksen (EU) N:o 806/2014
soveltamista lykätään yhteiseen kriisinratkaisurahastoon siirtämisen osalta 1
päivästä joulukuuta 2015 alkaen yhdellä kuukaudella kullakin kerralla. Sen
vuoksi myös tätä asetusta olisi sovellettava samasta päivästä alkaen kuin
asetusta (EU) N:o 806/2014, ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla
Kohde Tässä asetuksessa vahvistetaan seuraavia
seikkoja koskevat säännöt: a) edellytykset, joilla yhteisen
kriisinratkaisuneuvoston, jäljempänä ’kriisinratkaisuneuvosto’, velvoite laskea
yhteiseen kriisinratkaisurahastoon suoritettavat asetuksen (EU) N:o 806/2014 2
artiklassa tarkoitettujen yhteisöjen yksilölliset vakausmaksut pannaan
täytäntöön; b) a alakohdassa tarkoitettujen
yksilöllisten vakausmaksujen laskentamenetelmän soveltaminen. 2 artikla
Soveltamisala Tätä asetusta sovelletaan asetuksen (EU) N:o
806/2014 2 artiklassa tarkoitettuihin yhteisöihin. 3 artikla
Määritelmät Tässä asetuksessa sovelletaan asetuksen (EU)
N:o 806/2014 3 artiklassa olevia määritelmiä. Lisäksi tässä asetuksessa
tarkoitetaan 1) ’osallistuvilla jäsenvaltioilla’
asetuksen (EU) N:o 1024/2013 2 artiklassa määriteltyjä jäsenvaltioita; 2) ’vuotuisella tavoitetasolla’
sellaisten vuotuisten vakausmaksujen kokonaismäärää, jotka
kriisinratkaisuneuvosto vahvistaa vuosittain asetuksen (EU) N:o 806/2014 69
artiklan 2 kohdassa säädetyllä menettelyllä mainitun asetuksen 69 artiklan 1
kohdassa tarkoitetun tavoitetason saavuttamiseksi; 3) ’vuotuisella vakausmaksulla’
asetuksen (EU) N:o 806/2014 70 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua määrää, jonka
yhteinen kriisinratkaisuneuvosto laskee ja jonka kansalliset kriisinratkaisuviranomaiset
keräävät vakausmaksukauden aikana kultakin tämän asetuksen 2 artiklassa
tarkoitetulta yhteisöltä; 4) ’vakausmaksukaudella’ yhtä
kalenterivuotta; 5) ’kansallisilla
kriisinratkaisuviranomaisilla’ asetuksen (EU) N:o 806/2014 3 artiklan 1 kohdan
3 alakohdassa määriteltyjä yhteiseen kriisinratkaisumekanismiin osallistuvien
jäsenvaltioiden kriisinratkaisuviranomaisia; 6) ’yhteiseen
kriisinratkaisumekanismiin osallistumattomien jäsenvaltioiden
kriisinratkaisuviranomaisilla’ direktiivin 2014/59/EU 2 artiklan 1 kohdan 18
alakohdassa määriteltyjä viranomaisia tai muita asiaankuuluvia viranomaisia,
jotka jäsenvaltiot nimeävät direktiivin 2014/59/EU 100 artiklan 2 ja 6 kohtaa
sovellettaessa; 7) ’laitoksilla’ asetuksen (EU) N:o
806/2014 2 artiklassa määriteltyjä laitoksia; 8) ’sopimuksella’ asetuksen (EU) N:o
806/2014 3 artiklan 1 kohdan 36 alakohdassa määriteltyä sopimusta
vakausmaksujen siirtämisestä yhteiseen kriisinratkaisurahastoon ja niiden
yhdistämisestä; 9) ’suojatuilla talletuksilla’
direktiivin 2014/49/EU 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja talletuksia, lukuun
ottamatta mainitun direktiivin 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja tilapäisesti
korkeita saldoja; 10) ’pienillä laitoksilla’ laitoksia,
joiden velkojen kokonaismäärä, josta on vähennetty omat varat ja suojatut
talletukset, on enintään 300 000 000 euroa ja joiden varojen
kokonaismäärä on alle 1 000 000 000 euroa delegoidun asetuksen
(EU) N:o xxxx/2014 10 artiklan mukaisesti; 11) ’toimivaltaisella viranomaisella’
tapauksen mukaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 4 artiklan 1 kohdan 40 alakohdassa
määriteltyä toimivaltaista viranomaista tai Euroopan keskuspankkia; 12) ’ylimääräisen riskikorjauksen
kertoimella’ delegoidun asetuksen (EU) N:o xxxx/2014 9 artiklassa tarkoitettua
kerrointa; 13) ’alkuvaiheella’ kahdeksan vuoden
pituista alkuvaihetta, joka alkaa 1 päivänä tammikuuta 2016 tai tarvittaessa
siitä päivästä, jona asetuksen (EU) N:o 806/2014 69 artiklan 1 kohtaa
sovelletaan mainitun asetuksen 99 artiklan 6 kohdan nojalla. 4 artikla
Vuotuisten vakausmaksujen vahvistaminen 1. Kriisinratkaisuneuvosto
vahvistaa kullekin laitokselle jokaiseksi vakausmaksukaudeksi vuotuisen
vakausmaksun asetuksen (EU) N:o 806/2014 69 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun,
yhteisen kriisinratkaisurahaston vuotuisen tavoitetason perusteella ja
delegoidussa asetuksessa (EU) N:o xxxx/2014 säädetyn menetelmän mukaisesti. 2. Kriisinratkaisuneuvosto tekee
yhteistyötä EKP:n ja osallistuvien jäsenvaltioiden kansallisten toimivaltaisten
viranomaisten kanssa vahvistaakseen kaikkien osallistuvien jäsenvaltioiden
osalta kaikkien niissä toimiluvan saaneiden laitosten suojattujen talletusten
määrän, jota käytetään laskettaessa yhteisen kriisinratkaisurahaston
tavoitetasoa. Kriisinratkaisuneuvosto tarkastelee yhteisen
kriisinratkaisurahaston tavoitetasoa vuosittain uudelleen. 5 artikla
Kriisinratkaisuneuvoston esittämä tiedoksianto 1. Kriisinratkaisuneuvosto antaa
asianomaisille kansallisille kriisinratkaisuviranomaisille tiedoksi
päätöksensä, joissa vahvistetaan niiden alueilla toimiluvan saaneiden laitosten
vuotuiset vakausmaksut. 2. Saatuaan 1 kohdassa
tarkoitetun tiedoksiannon kunkin kansallisen kriisinratkaisuviranomaisen on
ilmoitettava jokaiselle sen alueella toimiluvan saaneelle yhteisölle
kriisinratkaisuneuvoston päätöksestä, jossa vahvistetaan kunkin yhteisön
maksettavaksi tuleva vuotuinen vakausmaksu. 6 artikla
Tietojen antaminen Kriisinratkaisuneuvosto muuttaa tietojen
tallennus- ja esittämismuotoja, joita laitosten on käytettävä ilmoittaakseen
vuotuisten vakausmaksujen laskentaan tarvittavat tiedot, jos se on tarpeen
ilmoitettujen tietojen vertailtavuuden ja saatujen tietojen käsittelyn
tehokkuuden parantamiseksi. 7 artikla
Siirtymäsäännökset 1. Poiketen siitä, mitä tämän
asetuksen 4 artiklassa säädetään, 2 artiklassa tarkoitettujen laitosten
vuotuiset vakausmaksut lasketaan asetuksen (EU) N:o 806/2014/EU
69 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun alkuvaiheen aikana seuraavaa
mukautettua menetelmää noudattaen: a) vuotuiset vakausmaksut, jotka kyseisten
laitosten on maksettava alkuvaiheen ensimmäisenä vuonna, lasketaan siten, että
60 prosenttia maksusta lasketaan direktiivin 2014/59/EU 103 artiklan ja
delegoidun asetuksen (EU) N:o xxx/2014 4 artiklan mukaisesti ja
40 prosenttia maksusta lasketaan asetuksen (EU) N:o 806/2014 69 ja 70 artiklan
ja tämän asetuksen 4 artiklan mukaisesti; b) vuotuiset vakausmaksut, jotka kyseisten
laitosten on maksettava alkuvaiheen toisena vuonna, lasketaan siten, että
40 prosenttia maksusta lasketaan direktiivin 2014/59/EU 103 artiklan ja
delegoidun asetuksen (EU) N:o xxx/2014 4 artiklan mukaisesti ja
60 prosenttia maksusta lasketaan asetuksen (EU) N:o 806/2014 69 ja 70
artiklan ja tämän asetuksen 4 artiklan mukaisesti; c) vuotuiset vakausmaksut, jotka kyseisten
laitosten on maksettava alkuvaiheen kolmantena vuonna, lasketaan siten, että
33,33 prosenttia maksusta lasketaan direktiivin 2014/59/EU 103 artiklan ja
delegoidun asetuksen (EU) N:o xxx/2014 4 artiklan mukaisesti ja
66,67 prosenttia maksusta lasketaan asetuksen (EU) N:o 806/2014 69 ja 70
artiklan ja tämän asetuksen 4 artiklan mukaisesti; d) vuotuiset vakausmaksut, jotka kyseisten
laitosten on maksettava alkuvaiheen neljäntenä vuonna, lasketaan siten, että
27,67 prosenttia maksusta lasketaan direktiivin 2014/59/EU 103 artiklan ja
delegoidun asetuksen (EU) N:o xxx/2014 4 artiklan mukaisesti ja
73,33 prosenttia maksusta lasketaan asetuksen (EU) N:o 806/2014 69 ja 70
artiklan ja tämän asetuksen 4 artiklan mukaisesti; e) vuotuiset vakausmaksut, jotka kyseisten
laitosten on maksettava alkuvaiheen viidentenä vuonna, lasketaan siten, että
20 prosenttia maksusta lasketaan direktiivin 2014/59/EU 103 artiklan ja
delegoidun asetuksen (EU) N:o xxx/2014 4 artiklan mukaisesti ja
80 prosenttia maksusta lasketaan asetuksen (EU) N:o 806/2014 69 ja 70
artiklan ja tämän asetuksen 4 artiklan mukaisesti; f) vuotuiset vakausmaksut, jotka kyseisten
laitosten on maksettava alkuvaiheen kuudentena vuonna, lasketaan siten, että
13,33 prosenttia maksusta lasketaan direktiivin 2014/59/EU 103 artiklan ja
delegoidun asetuksen (EU) N:o xxx/2014 4 artiklan mukaisesti ja
86,67 prosenttia maksusta lasketaan asetuksen (EU) N:o 806/2014 69 ja 70
artiklan ja tämän asetuksen 4 artiklan mukaisesti; g) vuotuiset vakausmaksut, jotka kyseisten
laitosten on maksettava alkuvaiheen seitsemäntenä vuonna, lasketaan siten, että
6,67 prosenttia maksusta lasketaan direktiivin 2014/59/EU 103 artiklan ja
delegoidun asetuksen (EU) N:o xxx/2014 4 artiklan mukaisesti ja
93,33 prosenttia maksusta lasketaan asetuksen (EU) N:o 806/2014 69 ja 70
artiklan ja tämän asetuksen 4 artiklan mukaisesti; h) vuotuiset vakausmaksut, jotka kyseisten
laitosten on maksettava alkuvaiheen kahdeksantena vuonna, lasketaan siten, että
100 prosenttia maksusta lasketaan asetuksen (EU) N:o 806/2014 69 ja 70
artiklan ja tämän asetuksen 4 artiklan mukaisesti. 2. Poiketen siitä, mitä
delegoidun asetuksen (EU) N:o xxx/2014 13 artiklan 3 kohdassa säädetään, siinä
tapauksessa, että 1 kohdassa tarkoitetut laitoksen vuotuiset vakausmaksut ovat
asetuksen (EU) N:o 806/2014 69 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun alkuvaiheen
aikana enemmän kuin 100 prosenttia direktiivin 2014/59/EU 103 artiklan ja
delegoidun asetuksen (EU) N:o xxx/2014 4 artiklan mukaisesti lasketuista
vuotuisista rahoitusosuuksista, kriisinratkaisuneuvosto sallii, jollei ole kyse
poikkeuksellisista olosuhteista, että kyseiset laitokset käyttävät asetuksen
(EU) N:o 806/2014 70 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja peruuttamattomia
maksusitoumuksia maksaakseen sen osan, joka on enemmän kuin 100 prosenttia
direktiivin 2014/59/EU 103 artiklan ja delegoidun asetuksen (EU) N:o xxx/2014 4
artiklan mukaisesti lasketuista vuotuisista rahoitusosuuksista.
Kriisinratkaisuneuvosto antaa kaikille kyseisille laitoksille mahdollisuuden
käyttää peruuttamattomia maksusitoumuksia suhteessa kunkin laitoksen vuotuisten
vakausmaksujen kokonaismäärään. Laskiessaan kunkin laitoksen vuotuisia
vakausmaksuja kriisinratkaisuneuvosto varmistaa, että peruuttamattomien
maksusitoumusten summa ei ole minään vuonna yli 30 prosenttia tämän asetuksen 4
artiklan mukaisesti laskettavien vuotuisten vakausmaksujen kokonaismäärästä ja
ettei mikään laitos maksa yli 50:tä prosenttia vuotuisen vakausmaksunsa
kokonaismäärästä peruuttamattomina maksusitoumuksina. 3. Direktiivin 2014/59/EU 103
artiklan ja delegoidun asetuksen (EU) N:o xxx/2014 4 artiklan mukaisesti
laskettavat vuotuiset rahoitusosuudet on 1 ja 2 kohtaa sovellettaessa
vahvistettava sellaiseksi ajanjaksoksi määritettävän tavoitetason perusteella,
joka vastaa asetuksen (EU) N:o 806/2014 69 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua
alkuvaihetta. 4. Pieniin laitoksiin
sovelletaan yhä delegoidun asetuksen (EU) N:o xxx/2014 10 artiklaa. 5. Asetuksen (EU) N:o 806/2014
69 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun alkuvaiheen aikana laitosten, joiden
velkojen kokonaismäärä, josta on vähennetty omat varat ja suojatut talletukset,
on yli 300 000 000 euroa ja joiden varojen kokonaismäärä on enintään
3 000 000 000 euroa, on maksettava 50 000 euron suuruinen
kiinteämääräinen summa velkojen kokonaismäärän ensimmäisten
300 000 000 euron osalta, kun kyseisestä kokonaismäärästä on vähennetty
omat varat ja suojatut talletukset. Kyseisten laitosten on suoritettava
vakausmakunsa 300 000 000 euroa ylittävästä velkojen
kokonaismäärästä, josta on vähennetty omat varat ja suojatut talletukset,
delegoidun asetuksen (EU) N:o xxx/2014 4–9 artiklan mukaisesti. Jos
vakausmaksujen määrä vähenee tämän kohdan soveltamisen johdosta, muiden
laitosten, jotka suorittavat maksunsa kyseiseen kansalliseen rahasto-osuuteen,
on vastaavasti maksettava enemmän. 8 artikla
Voimaantulo Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä
sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Tätä asetusta sovelletaan 1 päivästä
tammikuuta 2016 tai päivästä, jona asetuksen (EU) N:o 806/2014
soveltaminen alkaa. 9 artikla
Osoitus Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava,
ja sitä sovelletaan sellaisenaan asetuksen (EU) N:o 1024/2013 2
artiklan tarkoitetuissa osallistuvissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä Neuvoston
puolesta Puheenjohtaja [1] Neuvoston asetus (EU) N:o 1024/2013, annettu 15 päivänä
lokakuuta 2013, luottolaitosten vakavaraisuusvalvontaan liittyvää politiikkaa
koskevien erityistehtävien antamisesta Euroopan keskuspankille (EUVL L 287,
29.10.2013, s. 63). [2] Komission delegoitu asetus (EU) N:o xxx/2014 Euroopan
parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/59/EU täydentämisestä
kriisinratkaisun rahoitusjärjestelyihin etukäteen suoritettavien
rahoitusosuuksien osalta (EUVL...).