This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52013PC0311
Proposal for a DIRECTIVE OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL on the return of cultural objects unlawfully removed from the territory of a Member State (Recast)
Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI jäsenvaltion alueelta laittomasti vietyjen kulttuuriesineiden palauttamisesta (Uudelleenlaatiminen)
Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI jäsenvaltion alueelta laittomasti vietyjen kulttuuriesineiden palauttamisesta (Uudelleenlaatiminen)
/* COM/2013/0311 final - 2013/0162 (COD) */
Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI jäsenvaltion alueelta laittomasti vietyjen kulttuuriesineiden palauttamisesta (Uudelleenlaatiminen) /* COM/2013/0311 final - 2013/0162 (COD) */
PERUSTELUT 1. Ehdotuksen tausta ·
Ehdotuksen yleinen tausta, perusteet ja
tavoitteet Kansalliset kulttuuriesineet ovat esineitä,
joiden jäsenvaltiot katsovat kuuluvan omaan kulttuuriperintöönsä. Yleensä
tällaiset esineet luokitellaan sen mukaan, kuinka merkittäviä ne ovat
kulttuurin kannalta, ja niiden suojeluun sovelletaan enemmän tai vähemmän
tiukkoja sääntöjä. Kulttuuriesineistä tärkeimpiä ovat Euroopan unionin
toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimus) 36 artiklassa tarkoitetut ja
lainsäädännön tai kansallisten hallintomenettelyjen mukaisesti määritetyt
taiteelliset, historialliset tai arkeologiset kansallisaarteet, jäljempänä
’kansallisaarteet’, jotka olisi säilytettävä tuleville sukupolville.
Kansallisaarteet saavat yleisesti ottaen paremman lainsäädäntösuojan, jolla
kielletään niiden lopullinen vienti jäsenvaltion alueelta. Sisämarkkinat muodostavat alueen, jolla ei ole
sisäisiä rajoja ja jolla tavaroiden vapaa liikkuvuus taataan SEUT-sopimuksen
määräysten mukaisesti. Kyseiset määräykset eivät estä sellaisia kieltoja tai
rajoituksia, jotka ovat perusteltuja SEUT-sopimuksen 36 artiklassa
tarkoitettujen taiteellisten, historiallisten tai arkeologisten
kansallisaarteiden suojelemiseksi. Jäsenvaltion alueelta laittomasti vietyjen
kulttuuriesineiden palauttamisesta annettu neuvoston direktiivi 93/7/ETY[1] hyväksyttiin vuonna 1993
sisärajojen poistuessa, jotta jäsenvaltioiden kansallisaarteiksi luokiteltujen
kulttuuriesineiden suojelu voitiin varmistaa. Kyseisen direktiivin
tarkoituksena on sovittaa yhteen tavaroiden vapaata liikkuvuutta koskeva
perusperiaate sekä tarve suojella tehokkaasti kansallisaarteita. Direktiivin arvioinneissa[2] on käynyt ilmi, ettei
direktiivi ole kovin tehokas väline sellaisten jäsenvaltion alueelta
laittomasti vietyjen kansallisaarteiksi luokiteltujen kulttuuriesineiden
palauttamisessa, jotka ovat toisen jäsenvaltion alueella. Tämä johtuu pääasiassa seuraavista syistä: ·
kansallisaarteiksi luokiteltuihin
kulttuuriesineisiin sovellettavat kriteerit, joiden perusteella niihin voidaan
soveltaa palauttamismenettelyä – toisin sanoen esineiden on kuuluttava johonkin
direktiivin liitteessä tarkoitetuista yhteisistä luokista ja ylitettävä
rahalliseen arvoon ja ikään liittyvät kynnykset; ·
palauttamiskanteen nostamiselle asetettu lyhyt määräaika; ·
korvauskulut. Arvioinneissa todettiin lisäksi, että
direktiivin täytäntöönpanon tehostamiseksi on tarpeen parantaa hallinnollista
yhteistyötä ja keskusviranomaisten välistä yhteydenpitoa. Direktiivillä perustetun järjestelmän
puitteissa joidenkin jäsenvaltioiden olisi kulttuuriesineidensä palauttamiseksi
tarpeen turvautua kansainvälisissä yleissopimuksissa määrättyihin
järjestelyihin. Unescon vuoden 1970 yleissopimusta kulttuuriomaisuuden
luvattoman tuonnin, viennin ja omistusoikeuden siirron kieltämiseksi ja
ehkäisemiseksi ja Unidroit’n vuoden 1995 yleissopimusta varastetuista tai
laittomasti maasta viedyistä kulttuuriesineistä ei ole ratifioitu kaikissa
jäsenvaltioissa.[3] Monista voimassa olevista säädöksistä
huolimatta kulttuuriesineiden laittomasta kaupasta on tullut yksi laittoman
kaupankäynnin levinneimmistä muodoista. Kansallisaarteiksi luokiteltavien
kulttuuriesineiden laiton kaupankäynti on tämän rikollisuuden erityisen vakava
muoto, joka vaikuttaa tuhoisasti jäsenvaltioiden kansalliseen identiteettiin,
kulttuurin ja historiaan, sillä kansallisaarteiksi luokiteltujen esineiden
katoaminen vie kyseisen valtion kansalaisilta yhtymäkohdan heidän
identiteettiinsä ja historiaansa. Euroopan unionin neuvosto on tunnustanut, että
tällaiset ongelmat koskettavat syvästi unionin jäsenvaltioita, ja se totesi
päätelmissään 13. ja 14. joulukuuta 2011, että on tarpeen toteuttaa
toimenpiteitä, joilla tehostetaan kulttuuriesineisiin kohdistuvan rikollisuuden
ehkäisemistä ja ilmiön torjuntaa. Tässä yhteydessä se suositteli muun muassa,
että komissio tukee jäsenvaltioita kulttuuriesineiden tehokkaassa suojelussa,
jotta kulttuuriesineiden laitonta kaupankäyntiä voidaan ehkäistä ja torjua ja
jotta tarvittaessa voidaan edistää täydentävien toimenpiteiden toteuttamista.[4] Tämän ehdotuksen tavoitteena on antaa
jäsenvaltioille mahdollisuus saada takaisin kaikki niiden alueelta vuodesta
1993 lähtien laittomasti viedyt kansallisaarteiksi luokiteltavat
kulttuuriesineet. Yleistavoitteena on edistää kulttuuriesineiden
suojelua sisämarkkinoilla. Johdonmukaisuus suhteessa unionin muuhun
politiikkaan ja muihin tavoitteisiin Tämä aloite on yhdenmukainen
kulttuuriesineiden suojelua koskevan unionin politiikan kanssa. Siinä
noudatetaan myös edellä mainittuja Euroopan unionin neuvoston päätelmiä
kulttuuriesineiden laittoman kaupankäynnin ehkäisemisestä ja torjumisesta. Direktiiviehdotus koskee kulttuuriesineiden
palauttamisjärjestelmää, jonka avulla jäsenvaltiot voivat suojella
kansallisaarteiksi luokiteltuja kulttuuriesineitään. Kun kyse on omistajaltaan viedyn
kulttuuriesineen palauttamisesta takaisin omistajalleen, on huomattava, että
tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja
täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 12. joulukuuta 2012
annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1215/2012[5] säädetään uudesta
toimivaltaisesta tuomioistuimesta, joka voi tutkia takaisinsaantia omistuksen
perusteella koskevia siviilikanteita. Tällaisia ovat esineen sijaintipaikan
tuomioistuimet. Tätä uutta säännöstä sovellettaisiin myös kulttuuriesineiden
palauttamista koskeviin siviilikanteisiin. Näiden kahden aloitteen tarkoituksena on
parantaa kulttuuriesineiden suojelua. Toisessa niistä annetaan kansallisille
viranomaisille mahdollisuus pyytää maansa alueelta laittomasti viedyn
kansallisaarteeksi luokitellun kulttuuriesineen palauttamista ja toisessa taas
annetaan esineen omistajalle oikeus pyytää kulttuuriesineen takaisinsaantia sen
jäsenvaltion tuomioistuimissa, jossa esine sijaitsee. 2. Kuulemisten ja vaikutustenarviointien
tulokset ·
Intressitahojen kuuleminen Kaikille tämän aloitteen sidosryhmille
järjestettiin 30.11.2011–5.3.2012 julkinen kuuleminen. Kuuleminen toteutettiin
interaktiivista politiikan suunnittelua koskevan menettelyn (”Sinun äänesi Euroopassa”)
mukaisesti siten, että kaksi kohdennettua kyselylomaketta lähetettiin
viranomaisille ja julkisyhteisöille sekä kansalaisille ja talouden toimijoille,
joita asia koskee tai jotka toimivat kulttuuriesineiden alalla. Komissio sai 142 vastausta, joista 24 tuli
julkisyhteisöiltä ja 118 yksityissektorilta. Tiivistelmä tämän julkisen
kuulemisen tuloksista on saatavilla Europa-sivustolla.[6] Yksityissektorilta kuulemiseen osallistuneista
suurin osa (61 prosenttia) katsoi, että direktiivi 93/7/ETY on riittävä
jäsenvaltioiden tarpeisiin eikä sitä ole tarpeen tarkistaa. Vain 22 prosenttia
kannatti tarkistamista. Sen sijaan 54 prosenttia viranomaisten ja
julkisyhteisöjen edustajista katsoi, ettei direktiivi takaa tehokkaasti
jäsenvaltion alueelta laittomasti vietyjen kansallisaarteiden palauttamista.
Direktiivin tehostamiseksi suunnitellut ratkaisut saivat tukea melko
tasaisesti: 29 prosenttia vastanneista kannatti direktiivin tarkistamista, 29
prosenttia hallinnollisen yhteistyön ja tietojenvaihdon parantamista toimivaltaisten
viranomaisten välillä, 17 prosenttia kannatti sitä, että jäsenvaltioita
kannustetaan ratifioimaan kansainväliset (Unescon ja Unidroit’n)
yleissopimukset, ja 25 prosenttia puolsi vaihtoehtoa, jossa yhdistetään eri
ratkaisuja, nimittäin direktiivin tarkistaminen sekä hallinnollinen yhteistyö
ja viranomaisten välinen yhteydenpito. ·
Asiantuntijatiedon käyttö Komissio on esittänyt säännöllisin väliajoin
direktiivin 93/7/ETY soveltamista koskeviin kansallisiin kertomuksiin
perustuvan arviointikertomuksen. Nämä Euroopan parlamentille, neuvostolle ja
Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle osoitetut arviointikertomukset kattavat
vuodet 1993–2011.[7] Lisäksi komissio toteutti direktiivin
jälkiarvioinnin asiantuntijaryhmän avulla, joka koostui direktiivissä
säädetyistä tehtävistä vastaavien kansallisten keskusviranomaisten edustajista.
Tämän kulttuuriesineiden vientiä ja palauttamista käsittelevän komitean
yhteyteen perustetun asiantuntijaryhmän (”Return of cultural goods”,
kulttuuriesineiden palauttaminen) tehtävänä oli yksilöidä direktiivin
soveltamiseen liittyvät ongelmat ja esittää niihin ratkaisuehdotuksia. Ryhmä
toimi vuodesta 2009 vuoteen 2011. Työryhmä tuli siihen tulokseen, että
direktiiviä on tarkistettava, jotta se toimii tehokkaammin kulttuuriaarteiden
palauttamisvälineenä, ja että sen lisäksi tarvitaan menettelyjä, joilla
parannetaan hallinnollista yhteistyötä ja keskusviranomaisten välistä
yhteydenpitoa.[8]
·
Vaikutusten arviointi Tähän ehdotukseen liittyy tiivistelmä
vaikutusten arvioinnista sekä itse vaikutusten arviointi, jonka luonnos
toimitettiin Euroopan komission vaikutustenarviointilautakunnalle arviointia
varten, ja se antoi siitä lausuntonsa 21. syyskuuta 2012. Vaikutusten
arvioinnin lopullista versiota on muutettu, jotta komitean suositukset on voitu
ottaa huomioon. Vaikutusten arvioinnissa otettiin huomioon
etenkin direktiivin arviointikertomukset, asiantuntijaryhmän ”Return of
cultural goods” työskentelyn yhteydessä saadut asiakirjat, avoimen
koordinointimenetelmän asiantuntijaryhmän työ, joka koski kokoelmien
liikkuvuutta[9]
ja joka tehtiin kulttuurialan työsuunnitelman 2007–2010 puitteissa,
asianomaisen julkisen kuulemisen tulokset sekä vuosina 2004, 2007 ja 2011
toteutetut kulttuuriesineisiin liittyvät tutkimukset[10]. Näin koottujen tietojen pohjalta komissio
toteutti vaikutusten arvioinnin, jonka puitteissa on tarkasteltu ja vertailtu
seuraavia vaihtoehtoja[11]: Vaihtoehto 1: Ei muutoksia nykytilanteeseen Direktiiviin 93/7/ETY, sellaisena kuin se on
muutettuna direktiiveillä 96/100/EY ja 2001/38/EY, ei tehdä mitään muutoksia. Vaihtoehto 2: Keskusviranomaisille
yhteisten välineiden käytön edistäminen Keskusviranomaisten käyttöön otetaan sähköinen
työväline (sisämarkkinoiden tietojenvaihtojärjestelmä, jäljempänä ’IMI’), jolla
helpotetaan näiden viranomaisten hallinnollista yhteistyötä, yhteydenpitoa ja
tietojenvaihtoa. Vaihtoehto 3: Direktiivin 93/7/ETY
tarkistaminen Direktiivi 93/7/ETY tarkistetaan, jotta
voidaan i) laajentaa sen soveltamisala kaikkiin kansallisaarteiksi luokiteltuihin
kulttuuriesineisiin, ii) pidentää määräaikoja, jotka koskevat
palauttamiskanteen nostamista sekä sen tarkastamista, että kyse on
kulttuuriesineestä, ja iii) yhdenmukaistaa omistajalle maksettavan korvauksen
edellytyksiä. Vaihtoehto 4: Jäsenvaltioiden kannustaminen
ratifioimaan ja panemaan täytäntöön kulttuuriesineitä koskeva Unescon
yleissopimus vuodelta 1970 Direktiiviä 93/7/ETY ei muuteta, vaan toiminta
kohdistuu siihen, että jäsenvaltiot ratifioivat ja panevat täytäntöön Unescon
vuoden 1970 yleissopimuksen kulttuuriomaisuuden luvattoman tuonnin, viennin ja
omistusoikeuden siirron kieltämiseksi ja ehkäisemiseksi. Valitussa lähestymistavassa yhdistyvät
vaihtoehdot 2 ja 3, ja etenkin siinä - säädetään hallinnollista yhteistyötä
koskevan IMI-järjestelmän käytöstä viranomaisten välillä, - laajennetaan direktiivin soveltamisala
koskemaan kaikkia kulttuuriesineitä, jotka on luokiteltu perustamissopimuksen
36 artiklassa tarkoitetuiksi kansallisaarteiksi, - pidennetään palauttamiskanteen nostamiselle
asetettua määräaikaa, - pidennetään määräaikaa, jolloin
tarkastetaan, onko kyseessä kulttuuriesine, - yhdenmukaistetaan omistajalle
palauttamistapauksessa maksettavan korvauksen edellytyksiä. 3. Ehdotuksen oikeudellinen sisältö ·
Ehdotetun toimen lyhyt kuvaus Direktiiveillä 96/100/EY ja 2001/38/EY
muutetun direktiivin 93/7/ETY uudelleenlaatimisen tavoitteena on antaa
jäsenvaltioille mahdollisuus kaikkien kansallisaarteiksi luokiteltujen kulttuuriesineiden
takaisinsaantiin. Uudelleenlaatimisen tarkoituksena on myös yksinkertaistaa
tätä alaa koskevaa unionin lainsäädäntöä. Muutokset direktiivin 93/7/ETY säännöksiin
koskevat seuraavia seikkoja: i) laajennetaan soveltamisala koskemaan kaikkia
perussopimuksen 36 artiklassa tarkoitetuiksi
kansallisaarteiksi luokiteltuja kulttuuriesineitä, ii) säädetään
IMI-järjestelmän käytöstä hallinnollisessa yhteistyössä ja keskusviranomaisten
välisessä yhteydenpidossa, iii) pidennetään määräaikaa, jonka kuluessa
vaatimuksen esittäneen jäsenvaltion toimivaltaisilla viranomaisilla on mahdollisuus
tarkastaa, onko kyseinen toisesta jäsenvaltiosta löytynyt esine kulttuuriesine,
iv) pidennetään palauttamiskanteen nostamiselle asetettua määräaikaa, v)
osoitetaan, mistä vaatimuksen esittäneen jäsenvaltion viranomaisista
palauttamiskanteen nostamiselle asetettu määräaika käynnistyy, vi)
täsmennetään, että omistajan on todistettava noudattaneensa tarvittavaa
huolellisuutta hankkiessaan kyseisen kulttuuriesineen, vii) määritetään
yhteiset kriteerit käsitteen ”tarvittava huolellisuus” tulkintaan ja viii)
pidennetään direktiivin täytäntöönpano- ja arviointikertomusten toimittamisen
määräaikaa. ·
Oikeusperusta Ehdotus perustuu perussopimuksen
(SEUT-sopimus) 114 artiklaan. ·
Toissijaisuusperiaate Unioni ja jäsenvaltiot jakavat toimivallan
sisämarkkinoilla. Näin ollen sovelletaan toissijaisuusperiaatetta. Koska jäsenvaltioiden omat palauttamiseen
liittyvät toimet saattaisivat kilpistyä kansallisten sääntöjen eroihin,
sisämarkkinoiden perustamisen yhteydessä hyväksyttiin direktiivi 93/7/ETY. Vahvistamalla palauttamista koskevat säännöt
helpotetaan sisämarkkinoiden toimintaa. Jäsenvaltiolle olisikin hyvin vaikeaa
saada takaisin laittomasti viety kansallisaarteeksi luokiteltava kulttuuriesine
ilman yhteistä menettelyä, joka on voimassa jäsenvaltiossa, jossa kyseinen
esine sijaitsee. Esineen laittomasta viennistä tietoinen omistaja voisi
asettautua toiseen jäsenvaltioon tarvitsematta pelätä menettävänsä esineen. Koska kulttuuriesineiden laittomassa viennissä
on kyse rajatylittävästä toiminnasta, unionilla on parhaat edellytykset toimia
tässä asiassa ja mahdollistaa laittomasti vietyjen, toisessa jäsenvaltiossa
olevien esineiden palauttaminen. Jäsenvaltiot eivät näin ollen voi riittävällä
tavalla saavuttaa ehdotuksen tavoitetta, vaan siihen tarvitaan EU:n tason toimintaa. Unioni ei kuitenkaan ole toimivaltainen
määrittämään kansallisaarteita tai kansallisia tuomioistuimia, jotka ovat
toimivaltaisia tutkimaan palauttamiskannetta, jonka vaatimuksen esittänyt
jäsenvaltio voi nostaa jäsenvaltion alueelta laittomasti viedyn
kansallisaarteeksi luokitellun kulttuuriesineen omistajaa ja/tai
hallussapitäjää vastaan. Nämä näkökohdat liittyvät toissijaisuusperiaatteeseen,
sillä ne kuuluvat jäsenvaltioiden toimivaltaan. ·
Suhteellisuusperiaate Ehdotetuissa muutoksissa ei suhteellisuusperiaatteen
mukaisesti ylitetä sitä, mikä on tarpeen sovittujen tavoitteiden
saavuttamiseksi. Toiminta liittyy pääasiallisiin syihin, jotka
rajoittavat direktiivin 93/7/ETY tehokkuutta tiettyjen kansallisaarteiksi
luokiteltavien kulttuuriesineiden palauttamisessa. Tämä ehdotus on
oikeasuhteinen tavoitteeseensa nähden, kun tavoitteena on kaikkien vuodesta
1993 lähtien jäsenvaltioiden alueelta laittomasti vietyjen kansallisaarteiksi
luokiteltujen kulttuuriesineiden palauttaminen. Direktiivin täytäntöönpanon tehostamiseksi
tässä ehdotuksessa vahvistetaan IMI-järjestelmän avulla toteutettava
hallinnollinen yhteistyö ja keskusviranomaisten välinen yhteydenpito,
täsmennetään mikä vaatimuksen esittäneen jäsenvaltion kansallinen viranomainen
käynnistää palauttamiskanteen nostamiselle asetetun määräajan kulumisen,
säädetään, että omistajalla on todistustaakka osoittaa noudattaneensa
tarvittavaa huolellisuutta hankkiessaan esineen, sekä määritetään tietyt
yhteiset kriteerit käsitteelle ”tarvittava huolellisuus”, jotta kansalliset
tuomarit tulkitsevat käsitettä yhdenmukaisemmin omistajalle maksettavasta
korvauksesta päättäessään. Nämä kriteerit eivät ole tyhjentäviä. Tarvetta muutoksiin ei kuitenkaan ole todettu
muiden näkökohtien osalta, joita ovat esimerkiksi yksityishenkilölle annettava
mahdollisuus panna vireille hänelle kuuluvan kansallisaarteeksi luokitellun
esineen palauttamista koskeva kanne, palauttamiskanteen nostamiselle säädetyn
määräajan pidentäminen 30 vuodesta 50 vuoteen tai omistajalle maksettavan
korvauksen enimmäismäärän rajoittaminen. Ehdotus ei aiheuta viranomaisille uutta
hallinnollista kuormitusta, vaan sen pitäisi vähentää sitä. ·
Sääntelytavan valinta On aiheellista muistaa, että komissio on 1.
huhtikuuta 1987 tekemällään päätöksellä antanut henkilöstölleen ohjeet
toteuttaa säädösten kodifiointi viimeistään sen jälkeen, kun niitä on muutettu
kymmenen kertaa. Komissio on lisäksi korostanut, että tämä on vähimmäissääntö,
sillä säännösten selkeyden ja ymmärrettävyyden parantamiseksi yksiköiden olisi
pyrittävä kodifioimaan niiden vastuulla olevat tekstit vieläkin lyhyemmin
väliajoin. Komissio aloitti jäsenvaltion alueelta
laittomasti vietyjen kulttuuriesineiden palauttamisesta 15. maaliskuuta 1993
annetun neuvoston direktiivin 93/7/ETY kodifioinnin[12], ja asiaa koskeva ehdotus[13] esitettiin lainsäätäjälle.
Uudella direktiivillä oli tarkoitus korvata siihen sisältyvät eri säädökset[14]. Lainsäädäntömenettelyn aikana todettiin, että
direktiivin 93/7/ETY 16 artiklan 4 kohta, joka vastaa ehdotetun kodifikaation
16 artiklan 3 kohtaa, muodostaa johdetun oikeudellisen perustan. Unionin
tuomioistuimen 6. toukokuuta 2008 asiassa C-133/06 antaman tuomion
perusteella pidettiin tarpeellisena poistaa ehdotetun kodifikaation 16 artiklan
3 kohta. Koska tällainen poisto olisi tarkoittanut muutosta asiasisältöön ja
olisi sen vuoksi mennyt puhdasta kodifiointia pidemmälle, pidettiin
tarpeellisena soveltaa 20. joulukuuta 1994 tehdyn toimielinten välisen
sopimuksen 8 kohtaa[15]
– nopeutettu menetelmä säädöstekstien viralliseksi kodifioimiseksi – mainittua
kohtaa koskevan yhteisen julistuksen[16]
perusteella. Näin ollen komissio katsoi aiheelliseksi vetää
pois ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi[17], jolla kodifioidaan direktiivi
93/7/ETY, ja muuttaa kyseisen direktiivin kodifikaatio uudelleenlaadinnaksi,
jotta tarvittava muutos voidaan tehdä. Kuten edellä on selostettu, tavoite antaa
jäsenvaltioille mahdollisuus kansallisaarteiksi luokiteltujen
kulttuuriesineiden takaisinsaantiin edellyttää, että direktiiviin 93/7/ETY tehdään
eräitä sisältömuutoksia. Näin ollen on päätetty käyttää säädösten
uudelleenlaatimistekniikan järjestelmällisestä käytöstä 28. marraskuuta 2001
tehdyn toimielinten välisen sopimuksen[18]
mukaista uudelleenlaatimistekniikkaa. Tämä ehdotus on direktiivin 93/7/ETY –
sellaisena kuin se on muutettuna direktiiveillä 96/100/EY ja 2001/38/EY –
uudelleenlaatiminen. Ehdotuksella yksinkertaistetaan voimassaolevaa
lainsäädäntöä ja kumotaan direktiivit 93/7/ETY, 96/100/EY ja 2001/38/EY. ·
Ehdotuksen yksityiskohtainen kuvaus 1 artiklan 1 alakohdassa määritellään ”kulttuuriesine” esineeksi, joka on luokiteltu ennen sen
laitonta viemistä jäsenvaltion alueelta tai sen jälkeen perussopimuksen 36
artiklassa tarkoitetuksi ”taiteelliseksi, historialliseksi tai arkeologiseksi
kansallisaarteeksi” joko lainsäädännön tai hallintomenettelyjen mukaisesti.
Direktiivin 93/7/ETY liite poistetaan. Palauttamismenettelyn osalta tässä
direktiivissä poistetaan edellytys, jonka mukaan kansallisaarteiksi
luokiteltujen esineiden on kuuluttava toiseen seuraavista: ·
johonkin liitteessä tarkoitetuista yhteisistä
luokista ja ylitettävä kyseisille luokille vahvistetut ikään ja/tai rahalliseen
arvoon liittyvät kynnysarvot, tai ·
niiden esineiden, jotka eivät kuulu johonkin näistä
luokista, on kuuluttava olennaisena osana julkisiin kokoelmiin, jotka
esiintyvät museoiden tavarakokoelmissa, arkistoissa tai kirjastojen
suojelukokoelmissa, tai kirkollisten laitosten tavaraluetteloihin. Tässä yhteydessä on muistettava, että kunkin
jäsenvaltion tehtävänä on määrittää kansallisaarteensa perussopimuksen 36
artiklan tarkoituksessa ja sen mukaisesti. Direktiivin 93/7/ETY liitteen
tarkoituksena ei ole määritellä 36 artiklassa tarkoitettuja
”kansallisaarteisiin” luokiteltavia esineitä vaan ainoastaan esineluokkia, jotka
voidaan luokitella sellaisiksi ja joihin voidaan soveltaa
palauttamismenettelyä. Tämän ehdotuksen tavoitteena on sovittaa
yhteen kulttuuriesineiden vapaata liikkuvuutta koskeva perusperiaate sekä tarve
suojella tehokkaasti kansallisaarteita. Siinä
vahvistetaan vuoden 1993 lainsäätäjän ajatus tehdä direktiivistä 93/7/ETY
ensimmäinen askel kohti jäsenvaltioiden tämän alan yhteistyötä sisämarkkinoilla
samoin kuin se, että tavoitteena oli saavuttaa alan kansallisten
lainsäädäntöjen vastavuoroinen tunnustaminen. Tällä ehdotuksella vastataan jäsenvaltioiden
edustajien useaan otteeseen esittämään pyyntöön perustaa tehokas järjestelmä
kansallisaarteiksi luokiteltujen kulttuuriesineiden palauttamiseksi. Ehdotuksella
taataan jäsenvaltioille mahdollisuus saada takaisin niiden alueelta vuodesta
1993 lähtien laittomasti viedyt kansallisaarteiksi luokitellut kulttuuriesineet
ja tehostetaan siten jäsenvaltioiden kansallisomaisuuden suojelua. Esineen omistaja voisi kuitenkin
palauttamismenettelyn yhteydessä vedota puolustautusmisperusteisiin ja väittää,
että vaatimuksen esittänyt jäsenvaltio on rikkonut perussopimuksen 36 artiklaa
luokitellessaan esineen kansallisaarteeksi. Kannetta käsittelevän
tuomioistuimen on annettava asiassa päätöksensä annettuaan tarvittaessa ensin
ennakkoratkaisupyynnön unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi. 4 ja 6 artiklassa
säädetään, että keskusviranomaiset käyttävät sisämarkkinoiden
tietojenvaihtojärjestelmää (IMI) keskinäisen hallinnollisen yhteistyön,
yhteydenpidon ja tietojenvaihdon helpottamiseksi. 4 artiklan 3 alakohdassa jatketaan viiteen kuukauteen vaatimuksen esittäneen jäsenvaltion
toimivaltaisille viranomaisille annettu määräaika, joka alkaa esineen
löytymistä koskevasta ilmoituksesta ja jonka kuluessa voidaan tarkastaa, onko
toisesta jäsenvaltiosta löytynyt esine kulttuuriesine. Koska kyse on rajatylittävistä vaikutuksista,
määräajan pidentäminen edistää toimivaltaisten viranomaisten tehokkaampaa
hallinnollista yhteistyötä. 7 artiklan 1 kohdassa täsmennetään, että palauttamiskanne on nostettava kolmen vuoden
kuluessa siitä päivästä, jona vaatimuksen esittäneen jäsenvaltion keskusviranomainen
sai tietoonsa kulttuuriesineen olinpaikan ja sen omistajan tai hallussapitäjän
henkilöllisyyden. Määräajan pidennyksessä otetaan huomioon
rajatylittävien suhteiden monitahoisuus sekä vaatimuksen esittäneen valtion
velvollisuus noudattaa huolellisuutta. 9 artikla sisältää
yhteiset kriteerit käsitteelle ”tarvittava huolellisuus”, jota
edellytetään omistajan hankkiessa esineen. Kriteerit perustuvat Unidroit’n
vuoden 1995 yleissopimuksen 4 artiklan 4 kohdassa ja 6 artiklan 2 kohdassa
esitettyihin kriteereihin. Tässä ehdotuksessa esitetään, että omistajalla
on todistustaakka osoittaa noudattaneensa tarvittavaa huolellisuutta
hankkiessaan esineen. Esineen ostajalla on oikeus korvaukseen, jos hän voi
osoittaa noudattaneensa tarvittavaa huolellisuutta hankkiessaan esineen siltä
osin, että esine on viety laillisesti vaatimuksen esittäneen jäsenvaltion
alueelta. Näiden muutosten odotetaan edistävän direktiivin
yhdenmukaisempaa soveltamista, ja niiden myötä vilpillisesti toimivien tai
riittämätöntä huolellisuutta osoittaneiden omistajien on vaikeampaa saada
korvauksia. 16 artiklassa
määritetään säännöt arviointiin ja seurantaan, joiden välityksellä muut unionin
toimielimet saavat direktiivin soveltamista koskevaa tietoa. Direktiivin
täytäntöönpanoa ja arviointia koskevat kertomukset laaditaan joka viides vuosi.
Ehdotus sisältää tarkistuslausekkeen. ·
Komitologia ja delegoidut säädökset Direktiivin 93/7/ETY 17 artiklassa
säädetään, että komissiota avustaa asetuksen (ETY) N:o 116/2009 8 artiklalla
perustettu komitea (kulttuuriesineiden viennistä annetun asetuksen (ETY) N:o
3911/92 kodifioitu toisinto)[19].
Kyseessä on kulttuuriesineiden vientiä ja palauttamista käsittelevä komitea,
joka on jäsenvaltioiden edustajista koostuva komission neuvoa-antava komitea. Direktiivissä 93/7/ETY säädetään, että komitea
tutkii kaikki direktiivin liitteen määräysten soveltamista koskevat kysymykset,
jotka komitean puheenjohtaja saattaa käsiteltäväksi omasta aloitteestaan tai
jäsenvaltion edustajan pyynnöstä. Koska uudessa direktiivissä ei ole liitettä,
ehdotuksessa ei ole viittausta komiteaan. Komissio perustaa tarvittaessa tiedonantonsa
”Framework for Commission's expert groups: horizontal rules and public
register” (Komission asiantuntijaryhmien rakenne: yhteiset säännöt ja julkinen
rekisteri) mukaisesti direktiivistä vastaavista keskusviranomaisista koostuvan
asiantuntijaryhmän, jonka tehtävänä on laatia sisämarkkinoiden tietojenvaihtojärjestelmän
(IMI) toimintasäännöt kulttuuriesineiden alalla. 4. Lisätiedot ·
Lainsäädännön kumoaminen Uudelleenlaatimista koskevan ehdotuksen
hyväksymisestä seuraa, että voimassa olevat direktiivit 93/7/ETY, 96/100/EY ja
2001/38/EY kumotaan. ·
Lainsäädännön muuttaminen Tässä direktiivissä muutetaan hallinnollisesta
yhteistyöstä sisämarkkinoiden tietojenvaihtojärjestelmässä 25 päivänä lokakuuta
2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1024/2012
liitettä, jotta uusi direktiivi voidaan lisätä siihen. ·
Euroopan talousalue Ehdotettu säädös on Euroopan talousalueen
kannalta merkityksellinen, minkä vuoksi se on ulotettava koskemaan myös
Euroopan talousaluetta. 5. Talousarviovaikutukset Ehdotuksen talousarviovaikutukset esitetään
liitteenä olevassa rahoitusselvityksessä. Ehdotus aiheuttaa ainoastaan
hallintokuluja. ê 93/7/ETY
(mukautettu) 2013/0162 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON
DIREKTIIVI jäsenvaltion alueelta laittomasti vietyjen
kulttuuriesineiden palauttamisesta (Uudelleenlaatiminen) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN
UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen Ö Euroopan
unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen Õ ja erityisesti
sen 100 a
Ö 114 Õ artiklan, ottavat huomioon Euroopan komission
ehdotuksen, sen jälkeen kun esitys
lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu
kansallisille parlamenteille, ottavat huomioon Ö Euroopan Õ talous- ja
sosiaalikomitean lausunnon[20], noudattavat tavallista
lainsäätämisjärjestystä, sekä katsovat seuraavaa: ò uusi (1) Jäsenvaltion
alueelta laittomasti vietyjen kulttuuriesineiden palauttamisesta 15 päivänä
maaliskuuta 1993 annettua neuvoston direktiiviä 93/7/ETY[21] on muutettu useita kertoja ja
huomattavilta osilta[22].
Koska siihen on tarpeen tehdä lisää muutoksia, direktiivi olisi selkeyden
vuoksi laadittava uudelleen. ê 93/7/ETY
johdanto-osan 1 kappale (mukautettu) ð uusi (2) perustamissopimuksen 8 a artiklassa
määrätään sisämarkkinoiden toteuttamisesta viimeistään 1 päivänä tammikuuta
1993; sSisämarkkinat käsittävät alueen, jolla
ei ole sisäisiä rajoja ja jolla tavaroiden, henkilöiden, palvelujen ja pääomien
vapaa liikkuvuus taataan perustamissopimuksen
määräysten mukaisesti. ð Kyseiset määräykset eivät estä
sellaisia kieltoja tai rajoituksia, jotka ovat perusteltuja taiteellisten,
historiallisten tai arkeologisten kansallisaarteiden suojelemiseksi. ï ê 93/7/ETY
johdanto-osan 2 kappale (mukautettu) (3) Perustamissopimuksen
36 artiklan nojalla ja sen rajoissa jäsenvaltioilla on vuoden 1992 jälkeen oikeus
määritellä kansallisaarteensa ja mahdollisuus toteuttaa tarvittavat
toimenpiteet niiden suojelemiseksi.
tällä alueella.,
jolla ei ole sisäisiä rajoja, ê 93/7/ETY
johdanto-osan 3 kappale (mukautettu) (4) on siten tarpeen ottaa Ö Direktiivillä
98/7/ETY otettiin Õ
käyttöön järjestelmä, jonka avulla jäsenvaltiot voivat varmistaa Ö perussopimuksen Õ 36 artiklassa
tarkoitettujen ”kansallisaarteiksi” luokiteltujen Ö ,
perussopimuksen liitteessä tarkoitettuihin kulttuuriesineiden yhteisiin
luokkiin kuuluvien Õ ja heidän
niiden alueeltaan edellä
tarkoitettujen kansallisten toimenpiteiden tai kulttuuriesineiden viennistä 9
18 päivänä joulukuuta 19922008 annetun neuvoston asetuksen (ETY)
N:o 3911/92116/2009[23] vastaisesti vietyjen
kulttuuriesineiden palauttamisen alueelleen; Ö direktiiviä
sovelletaan myös kansallisaarteiksi luokiteltaviin kulttuuriesineisiin, jotka
kuuluvat olennaisena osana julkisiin kokoelmiin tai kirkollisten laitosten
tavaraluetteloihin mutta jotka eivät sisälly yhteisiin luokkiin Õ. järjestelmän
toteuttaminen olisi tehtävä mahdollisimman yksinkertaisesti ja tehokkaasti;
on tarpeen palauttamista koskevan yhteistyön helpottamiseksi rajoittaa tämän
järjestelmän soveltamisala kulttuuriesineiden yhteisiin luokkiin; tämän
direktiivin liitteen tarkoituksena ei siten ole määritellä 36 artiklassa tarkoitettuja ”kansallisaarteisiin” luokiteltavia
esineitä vaan ainoastaan esineluokkia, jotka voidaan luokitella sellaisiksi ja
joita tässä direktiivissä tarkoitettu palauttamismenettely voi siten koskea,
ê 93/7/ETY
johdanto-osan 4 kappale (mukautettu) tämän direktiivin olisi myös katettava
kansallisaarteiksi luokiteltavat kulttuuriesineet, jotka kuuluvat olennaisena
osana julkisiin kokoelmiin tai kirkollisten laitosten tavaraluetteloihin, mutta
jotka eivät sisälly yhteisiin luokkiin, ê 93/7/ETY
johdanto-osan 5 kappale (mukautettu) (5) olisi tarpeen saada Ö Direktiivillä
93/7/ETY saatiin Õ aikaan
jäsenvaltioiden välistä kansallisaarteita koskevaa hallinnollista yhteistyötä,
joka liittyyisi
tiiviisti varastettujen taideteosten alalla tehtävään yhteistyöhön ja johon
kuuluuisi
erityisesti kadonneiden, varastettujen ja laittomasti alueelta vietyjen
kansallisaarteisiin ja julkisiin kokoelmiin kuuluvien kulttuuriesineiden
kirjaaminen Interpolin tai muiden samanlaisia luetteloita laativien
toimivaltaisten laitosten kanssa. ê 93/7/ETY
johdanto-osan 6 kappale (mukautettu) (6) tällä direktiivillä käyttöön otettava
Ö Direktiivissä
93/7/ETY säädetty Õ menettely on
ensimmäinen askel jäsenvaltioiden välisessä tämän alan yhteistyössä
sisämarkkinoilla.;
tTavoitteena on alan kansallisen
lainsäädännön vastavuoroinen tunnustaminen.;
sen vuoksi on
tarpeen säätää erityisesti, että komissiota avustaa neuvoa-antava komitea, ja ê 93/7/ETY
johdanto-osan 7 kappale (mukautettu) (7) Asetuksessa (ETY)
N:o 3911/92
116/2009 säädetään yhdessä tämän
direktiivin kanssa yhteisön
Ö unionin Õ järjestelmästä
jäsenvaltioiden kulttuuriesineiden suojelemiseksi. päivän, josta alkaen jäsenvaltioiden on
noudatettava tätä direktiiviä, on oltava niin lähellä kuin mahdollista
kyseisen asetuksen voimaantulopäivää; eräät jäsenvaltiot tarvitsevat pidemmän
kauden ottaen huomioon niiden oikeudellisen järjestelmän luonteen ja tämän
direktiivin täytäntöön panemiseksi niiden lainsäädäntöön tehtävien muutosten laajuuden, ò uusi (8) Direktiivin
93/7/ETY täytäntöönpano on osoittanut järjestelmän rajallisuuden siltä osin
kuin on kyse jäsenvaltion alueelta laittomasti vietyjen kansallisaarteiksi
luokiteltujen esineiden palauttamisesta sen jälkeen, kun ne on löydetty toisen
jäsenvaltion alueelta. (9) Jäsenvaltioilla
olisi oltava käytössään järjestelmä, jolla taataan, että kansallisaarteeksi
luokitellun kulttuuriesineen laiton vienti toiseen jäsenvaltioon ei ole yhtä
suuri riski kuin sen laiton vienti unionin ulkopuolelle. (10) Tämän
direktiivin soveltamisala olisi laajennettava kattamaan kaikki
kulttuuriesineet, jotka on luokiteltu perussopimuksen 36 artiklassa
tarkoitetuiksi ”taiteellisiksi, historiallisiksi tai arkeologisiksi
kansallisaarteiksi” joko lainsäädännön tai kansallisten hallintomenettelyjen
mukaisesti. Tätä tarkoitusta varten olisi poistettava kriteeri, joka koskee
kuulumista johonkin direktiivin 93/7/ETY liitteessä tarkoitetuista luokista, ja
sen vuoksi olisi poistettava myös kyseinen liite sekä kriteeri, joka koskee
kuulumista olennaisena osana julkisiin kokoelmiin, jotka esiintyvät museoiden
tavarakokoelmissa, arkistoissa tai kirjastojen suojelukokoelmissa, tai
kirkollisten laitosten tavaraluetteloihin. Kulttuuriesineiden suojelua
koskevien jäsenvaltioiden järjestelmien moninaisuuden kunnioittaminen
tunnustetaan perussopimuksen 36 artiklassa. Tämän vuoksi jäsenvaltioiden
keskinäinen luottamus, ymmärrys ja yhteistyöhenki ovat olennaisen tärkeitä. (11) Jäsenvaltioiden
hallinnollista yhteistyötä olisi tiivistettävä tämän direktiivin tehokkaamman
ja yhtenäisemmän soveltamisen edistämiseksi. Tämän vuoksi olisi säädettävä,
että keskusviranomaiset käyttävät hallinnollisesta yhteistyöstä
sisämarkkinoiden tietojenvaihtojärjestelmässä ja komission päätöksen 2008/49/EY
kumoamisesta 25 päivänä lokakuuta 2012 annetussa Euroopan parlamentin ja
neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1024/2012[24]
perustettua sisämarkkinoiden tietojenvaihtojärjestelmää, jäljempänä ’IMI’. Myös
jäsenvaltioiden muiden toimivaltaisten viranomaisten olisi suositeltavaa
käyttää kyseistä järjestelmää mahdollisimman paljon. (12) Henkilötietojen
suojan varmistamiseksi toimivaltaisten viranomaisten hallinnollisessa
yhteistyössä ja tietojenvaihdossa olisi noudatettava sääntöjä, jotka
vahvistetaan yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden
tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annetussa Euroopan
parlamentin ja neuvoston direktiivissä 95/46/EY[25] sekä – käytettäessä
sisämarkkinoiden tietojenvaihtojärjestelmää – asetuksessa (EU) N:o 1024/2012. (13) On
tarpeen pidentää vaatimuksen esittäneen jäsenvaltion toimivaltaisille
viranomaisille annettua määräaikaa, jonka kuluessa voidaan tarkastaa, onko
toisesta jäsenvaltiosta löytynyt kulttuuriesine tässä direktiivissä tarkoitettu
kulttuuriesine. Pidemmän määräajan kuluessa pitäisi olla helpompaa toteuttaa
tarvittavat toimenpiteet kyseisen esineen säilyttämiseksi tai tarvittaessa sen
estämiseksi, että esineen päätyminen palauttamismenettelyyn estyy. (14) Lisäksi
on osoittautunut tarpeelliseksi pidentää palauttamiskanteen nostamiselle
asetettu määräaika kolmeen vuoteen laskettuna päivästä, jolloin vaatimuksen
esittänyt jäsenvaltio saa tietoonsa kulttuuriesineen olinpaikan ja sen
omistajan tai hallussapitäjän henkilöllisyyden. Selkeyden vuoksi on syytä täsmentää,
että vanhentumisaika alkaa päivänä, jolloin vaatimuksen esittäneen jäsenvaltion
keskusviranomainen saa asian tietoonsa. (15) Euroopan
unionin neuvosto on tunnustanut tarpeen toteuttaa toimenpiteitä, joilla
tehostetaan kulttuuriesineisiin kohdistuvan rikollisuuden ehkäisemistä ja
ilmiön torjuntaa. Tässä yhteydessä se on suositellut, että komissio tukee
jäsenvaltioita kulttuuriesineiden tehokkaassa suojelussa, jotta
kulttuuriesineiden laiton kaupankäynti voidaan ehkäistä ja torjua ja jotta
tarvittaessa voidaan edistää lisätoimenpiteiden toteuttamista.[26] (16) Siksi
olisi suotavaa varmistua siitä, että kaikki kulttuuriesineiden markkinoiden
toimijat noudattavat huolellisuutta käydessään kauppaa kulttuuriesineillä.
Laittomasti hankitun kulttuuriesineen ostamisen seuraukset ovat varoittavia
vasta silloin, kun palauttamisvaatimukseen yhdistetään velvollisuus osoittaa,
että kyseisen esineen omistaja on noudattanut tarvittavaa huolellisuutta, jotta
hän voisi saada korvauksen. Kulttuuriesineiden laittoman kaupankäynnin
ehkäisemiseen ja torjuntaan liittyvien unionin tavoitteiden saavuttamiseksi
olisi siksi säädettävä, että omistajan on todistettava noudattaneensa
tarvittavaa huolellisuutta hankkiessaan kyseisen esineen voidakseen saada
korvauksen ja että omistaja ei voi vedota vilpittömään mieleen, jos hän ei ole
osoittanut tapauksen olosuhteissa tarvittavaa huolellisuutta. (17) Jotta
jäsenvaltioiden olisi helpompi tulkita käsite ”tarvittava huolellisuus”
yhdenmukaisella tavalla, olisi täsmennettävä, mitkä olosuhteet on otettava
huomioon päätettäessä, onko tarvittavaa huolellisuutta noudatettu. (18) Jäsenvaltiot
eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitetta eli sen
mahdollistamista, että kaikki jäsenvaltion alueelta laittomasti viedyt kansallisaarteiksi
luokitellut kulttuuriesineet palautetaan, vaan se voidaan sen laajuuden ja
vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Näin ollen unioni voi
toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa
vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa
vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä
sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi. (19) Koska
asetuksen (EY) N:o 116/2009 8 artiklalla perustetun komitean tehtävät ovat
direktiivin 93/7/ETY liitteen poistamisen myötä käyneet tarpeettomiksi,
viittaukset kyseiseen komiteaan olisi poistettava. (20) Asetuksen
(EU) N:o 1024/2012 liite sisältää luettelon hallinnollista yhteistyötä
koskevista unionin säädöksiin sisältyvistä säännöksistä, jotka pannaan
täytäntöön IMI:n avulla, joten kyseistä liitettä olisi muutettava lisäämällä
siihen tämä direktiivi. (21) Velvollisuus
saattaa tämä direktiivi osaksi kansallista lainsäädäntöä olisi rajoitettava
koskemaan ainoastaan niitä säännöksiä, joilla muutetaan aiempien direktiivien
sisältöä. Velvollisuus saattaa sisällöltään muuttumattomat säännökset osaksi
kansallista lainsäädäntöä perustuu direktiiviin 93/7/ETY. (22) Tämä
direktiivi ei vaikuta liitteessä I olevassa B osassa mainittuihin
jäsenvaltioita velvoittaviin määräaikoihin, joiden kuluessa jäsenvaltioiden on
saatettava direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöä, ê 93/7/ETY ON ANTANUT OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN
DIREKTIIVIN: 1 artikla Tässä direktiivissä tarkoitetaan 1) ”’kulttuuriesineellä’” esinettä, joka
on luokiteltu ennen sen laitonta viemistä jäsenvaltion alueelta tai sen jälkeen
perussopimuksen 36 artiklassa tarkoitetuksi
”taiteelliseksi, historialliseksi tai arkeologiseksi kansallisaarteeksi” joko lainsäädännön
tai perustamissopimuksen
36 artiklassa tarkoitettujen kansallisten
hallintomenettelyjen mukaisesti ja –
- joka kuuluu
yhteen liitteessä tarkoitettuun luokkaan tai joka ei kuulu mihinkään luokkaan,
mutta joka on olennainen osa: –
- julkisia kokoelmia,
jotka esiintyvät museoiden tavarakokoelmissa, arkistoissa tai kirjastojen
suojelukokoelmissa. ê 93/7/ETY
(mukautettu) Tässä direktiivissä tarkoitetaan "julkisilla kokoelmilla"
kokoelmia, jotka ovat jäsenvaltion, jäsenvaltion paikallisen tai alueellisen
viranomaisen tai jäsenvaltion alueella sijaitsevan laitoksen omistuksessa ja
jotka on luokiteltu julkisiksi jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti, jos
laitos on tuon jäsenvaltion tai paikallisen tai alueellisen viranomaisen
omistuksessa tai jos jäsenvaltio tai
jompikumpi viranomainen rahoittaa sitä merkittävällä tavalla, ê 93/7/ETY –
- kirkollisten
laitosten tavaraluetteloita; 2) ”’laittomasti jäsenvaltion alueelta
viedyllä’” a) jäsenvaltion alueelta viemistä tuon jäsenvaltion
kansallisaarteiden suojelua koskevan lainsäädännön tai asetuksen (ETY)
N:o 3911/92
116/2009 vastaisesti tai b) palauttamatta jättämistä laillisen tilapäisen siirron määräajan
päätyttyä tai tämän tilapäisen siirron jonkin muun edellytyksen rikkomista; 3) ”’vaatimuksen esittäneellä jäsenvaltiolla’” jäsenvaltiota,
jonka alueelta kulttuuriesine on laittomasti viety; 4) ”’vaatimuksen kohteena olevalla
jäsenvaltiolla’”
jäsenvaltiota, jonka alueella toisesta jäsenvaltiosta laittomasti viety
kulttuuriesine on; 5) ”’palauttamisella’” kulttuuriesineen
fyysistä palauttamista vaatimuksen esittäneen jäsenvaltion alueelle; 6) ”’omistajalla’” henkilöä, joka
fyysisesti pitää kulttuuriesinettä hallussaan omaan lukuunsa; 7) ”’hallussapitäjällä’” henkilöä, joka
fyysisesti pitää kulttuuriesinettä hallussaan muiden lukuun.; ê 93/7/ETY
(mukautettu) Ö 8) ’julkisilla kokoelmilla’
kokoelmia, jotka ovat jäsenvaltion, jäsenvaltion paikallisen tai alueellisen
viranomaisen tai jäsenvaltion alueella sijaitsevan laitoksen omistuksessa ja
jotka on luokiteltu julkisiksi jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti, jos
laitos on tuon jäsenvaltion tai paikallisen tai alueellisen viranomaisen
omistuksessa tai jos jäsenvaltio tai jompikumpi viranomainen rahoittaa sitä
merkittävällä tavalla.Õ ê 93/7/ETY 2 artikla Jäsenvaltion alueelta laittomasti viedyt
kulttuuriesineet palautetaan tässä direktiivissä säädettyä menettelyä ja
säädettyjä edellytyksiä noudattaen. 3 artikla Jäsenvaltion on nimitettävä yksi tai useampi
keskusviranomainen hoitamaan tässä direktiivissä säädettyjä tehtäviä. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle
kaikki tämän artiklan mukaisesti nimittämänsä keskusviranomaiset. ê 93/7/ETY
(mukautettu) Komissio julkaisee luettelon näistä
keskusviranomaisista sekä niitä koskevista muutoksista Euroopan yhteisöjen
Ö unionin Õ virallisen lehden
C-sarjassa. ê 93/7/ETY 4 artikla Jäsenvaltioiden keskusviranomaisten on tehtävä
yhteistyötä ja edistettävä jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten
välisiä neuvotteluja. Viimeksi mainitut huolehtivat erityisesti seuraavista
tehtävistä: ê 93/7/ETY
(mukautettu) 1) tutkivat
vaatimuksen esittäneen jäsenvaltion pyynnöstä määrätyn laittomasti alueelta
viedyn kulttuuriesineen ja omistajan ja/tai hallussapitäjän henkilöllisyyden.
Pyynnön on
sisällettävä kaikki tarvittavat, tutkimusta helpottavat tiedot, varsinkin
esineen tosiasiallisesta tai oletetusta olinpaikasta; ê 93/7/ETY ð uusi 2) ilmoittavat kyseisille
jäsenvaltioille kulttuuriesineiden löytymisestä niiden alueelta, ja voidaanko
esineiden kohtuullisin perustein olettaa viedyn laittomasti toisen jäsenvaltion
alueelta; 3) antavat vaatimuksen esittäneen
jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille mahdollisuuden tarkastaa, onko
kyseinen esine kulttuuriesine, jos tarkastus suoritetaan 2 alakohdassa
tarkoitetun ilmoituksen antamisesta kahden
ð viiden ï kuukauden kuluessa. Jos tarkastusta ei suoriteta säädetyssä
määräajassa, 4 ja 5 alakohtaa ei enää sovelleta; 4) toteuttavat kyseisen jäsenvaltion
kanssa kaikki aiheelliset toimenpiteet kulttuuriesineen fyysiseksi
suojelemiseksi; 5) estävät aiheellisin väliaikaisin
toimenpitein kulttuuriesineen palauttamisen välttämiseen tähtäävät
toimenpiteet; ê 93/7/ETY
(mukautettu) 6) toimivat palauttamisasiassa
välittäjänä omistajan ja/tai hallussapitäjän ja vaatimuksen esittäneen
jäsenvaltion välillä. Vaatimuksen kohteena olevan jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset
voivat tämän rajoittamatta 5 artiklan soveltamista helpottaa
välitysmenettelyn toteuttamista vaatimuksen kohteena olevan jäsenvaltion
lainsäädäntöä noudattaen, jos vaatimuksen esittänyt jäsenvaltio ja omistaja ja
hallussapitäjä antavat siihen virallisen suostumuksensa. ê 93/7/ETY
(mukautettu) ÖEdellä olevan 1
alakohdan soveltamiseksi jäsenvaltion pyynnön on sisällettävä kaikki
tarvittavat, tutkimusta helpottavat tiedot, varsinkin esineen tosiasiallisesta
tai oletetusta olinpaikasta. Õ ÖEdellä olevan 6
alakohdan soveltamiseksi vaatimuksen kohteena olevan jäsenvaltion
toimivaltaiset viranomaiset voivat tämän rajoittamatta 5 artiklan soveltamista
helpottaa välitysmenettelyn toteuttamista vaatimuksen kohteena olevan
jäsenvaltion lainsäädäntöä noudattaen, jos vaatimuksen esittänyt jäsenvaltio ja
omistaja tai hallussapitäjä antavat siihen virallisen suostumuksensa. Õ ò uusi Jäsenvaltioiden
keskusviranomaisten on käytettävä asetuksella (EU) N:o 1024/2012 perustettua
sisämarkkinoiden tietojenvaihtojärjestelmää, jäljempänä ’IMI’, keskinäiseen
yhteistyöhön ja yhteydenpitoon. Jäsenvaltiot päättävät, käyttävätkö myös muut
toimivaltaiset viranomaiset IMI-järjestelmää tämän direktiivin soveltamiseksi. ê 93/7/ETY 5 artikla Vaatimuksen esittänyt jäsenvaltio voi nostaa
kanteen omistajaa tai tämän asemesta hallussapitäjää vastaan vaatimuksen
kohteena olevan jäsenvaltion toimivaltaisessa tuomioistuimessa alueelta
laittomasti viedyn kulttuuriesineen palauttamiseksi. Kanne voidaan nostaa ainoastaan, jos
palauttamiskanteen vireillepanevaan asiakirjaan on liitetty: a) asiakirja, jossa kuvaillaan pyynnön kohteena oleva esine ja
todetaan sen olevan kulttuuriesine, b) vaatimuksen esittäneen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten
ilmoitus siitä, että kulttuuriesine on viety laittomasti alueelta. 6 artikla Vaatimuksen esittäneen jäsenvaltion
keskusviranomaisen on viipymättä ilmoitettava vaatimuksen kohteena olevan
jäsenvaltion keskusviranomaiselle palauttamiskanteen nostamisesta kyseisen
esineen palauttamisen varmistamiseksi. Vaatimuksen kohteena olevan jäsenvaltion
keskusviranomaisen on ilmoitettava asiasta viipymättä muiden jäsenvaltioiden
keskusviranomaisille. ò uusi Tietojenvaihto
toteutetaan IMI-järjestelmän välityksellä. ê 93/7/ETY
(mukautettu) ð uusi 7 artikla 1. Jäsenvaltioiden on säädettävä
lainsäädännössään, että tässä direktiivissä säädetty palauttamiskanne on
nostettava ð kolmen ï vuoden kuluessa siitä päivästä, jona vaatimuksen esittänyteen jäsenvaltion Ö keskusviranomainen Õ sai tietoonsa
kulttuuriesineen olinpaikan ja sen omistajan tai hallussapitäjän henkilöllisyyden. ê 93/7/ETY Palauttamiskanne on joka tapauksessa
nostettava kolmenkymmenen vuoden kuluessa siitä päivästä, jona kulttuuriesine
vietiin laittomasti vaatimuksen esittäneestä jäsenvaltiosta. Kuitenkin jos kyseessä ovat 1 artiklan 18 alakohdassa tarkoitettuihin julkisiin
kokoelmiin kuuluvat esineet tai kirkolliset esineet jäsenvaltioissa, joissa ne
ovat kansallisen lainsäädännön mukaisesti erityissuojeluksessa,
palauttamiskanne on nostettava 75 vuoden kuluessa, paitsi niissä
jäsenvaltioissa, joissa kanteelle ei ole asetettu määräaikaa tai jos
kahdenvälisissä sopimuksissa on vahvistettu määräajaksi enemmän kuin 75 vuotta. 2. Palauttamiskannetta ei voi nostaa, jos
vienti vaatimuksen esittäneestä jäsenvaltiosta ei kanteen noston hetkellä enää
ole laiton. 8 artikla Jollei 7 ja 13 artiklasta muuta johdu,
kyseisen kulttuuriesineen palauttamisesta määrää toimivaltainen tuomioistuin,
jos esineen todetaan olevan 1 artiklan 1 alakohdassa tarkoitettu kulttuuriesine
ja jos se on viety laittomasti kansalliselta alueelta. ê 93/7/ETY
(mukautettu) 9 artikla Jos esine määrätään palautettavaksi,
vaatimuksen kohteena olevan jäsenvaltion toimivaltainen tuomioistuin myöntää
omistajalle kohtuulliseksin katsomansa korvauksen tapauksen
olosuhteiden mukaisesti, jos se on vakuuttunut siitä, että omistaja Ö voi todistaa Õ on
noudattanuteensa
tarvittavaa huolellisuutta hankkiessaan esineen. ò uusi Päätettäessä, onko
omistaja noudattanut tarvittavaa huolellisuutta, otetaan huomioon kaikki
hankintaolosuhteet, etenkin esineen alkuperää koskevat asiakirjat, vaatimuksen
esittäneen valtion lainsäädännön mukaiset vientiluvat, osapuolten luonne,
maksettu hinta, se, tarkastiko omistaja saatavilla olleet varastettuja
kulttuuriesineitä koskevat rekisterit ja kaikki muut tiedot ja
asiakirja-aineiston, jonka hän olisi voinut kohtuudella hankkia, ja kääntyikö
hän käytettävissä olleiden elinten puoleen tai ryhtyikö hän muihin
toimenpiteisiin, joihin järkevä henkilö olisi niissä olosuhteissa ryhtynyt. Omistaja ei voi
vedota vilpittömään mieleen, jos hän ei ole noudattanut olosuhteissa tarvittua
huolellisuutta. ê 93/7/ETY Todistustaakka
määräytyy vaatimuksen kohteena olevan jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti. Lahjoituksen tai perinnön osalta omistaja ei
ole edullisemmassa asemassa kuin se henkilö, jolta hän hankki esineen
kyseisellä tavalla. Vaatimuksen esittäneen jäsenvaltion on
maksettava korvaus esineen palauttamisen yhteydessä. 10 artikla Aiheutuneet kustannukset kulttuuriesineen
palauttamisesta määräävän päätöksen täytäntöönpanosta lankeavat vaatimuksen
esittäneelle jäsenvaltiolle. Samaa sovelletaan 4 artiklan 4 alakohdassa
tarkoitettuihin toimenpiteisiin. 11 artikla Edellä 9 artiklassa tarkoitetun kohtuullisen
korvauksen ja 10 artiklassa tarkoitettujen kustannusten maksaminen ei rajoita
vaatimuksen esittäneen jäsenvaltion oikeutta vaatia näiden rahamäärien
korvaamista niiltä henkilöiltä, jotka ovat vastuussa kulttuuriesineen
laittomasta viennistä sen alueelta. 12 artikla Kulttuuriesineen omistus palauttamisen jälkeen
määräytyy vaatimuksen esittäneen jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön
mukaisesti. 13 artikla Tätä direktiiviä sovelletaan ainoastaan
kulttuuriesineisiin, jotka on laittomasti viety jäsenvaltion alueelta 1
päivästä tammikuuta 1993 alkaen. ê 93/7/ETY
(mukautettu) ð uusi 14 artikla 1. Jäsenvaltio voi ulottaa
palauttamisvelvollisuuden myös muihin kulttuuriesineidensiin luokkiin kuin liitteessä ð 1 artiklan 1 alakohdassa ï tarkoitettuihin
Ö määriteltyihin Õ. ê 93/7/ETY ð uusi 2. Jäsenvaltio voi soveltaa tässä
direktiivissä säädettyä järjestelmää ennen 1 päivää tammikuuta 1993 muiden
jäsenvaltioiden alueilta laittomasti vietyjä kulttuuriesineitä koskeviin
palauttamispyyntöihin. 15 artikla Tämä direktiivi ei rajoita vaatimuksen
esittäneen jäsenvaltion ja/tai kulttuuriesineen omistajan, jolta esine
varastettiin, jäsenvaltioiden kansallisen lainsäädännön mukaisesti
mahdollisesti vireille panemia siviili- tai rikosoikeudenkäyntejä. 16 artikla 1. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle
joka kolmas ð viides ï vuosi, ensimmäisen kerran helmikuussa 1996
ð […] ï, kertomus tämän direktiivin täytäntöönpanosta. ê 93/7/ETY
(mukautettu) ð uusi 2. Komissio esittää joka kolmas ð viides ï vuosi Euroopan parlamentille, neuvostolle ja Ö Euroopan Õ talous- ja
sosiaalikomitealle arviointikertomuksen tämän direktiivin täytäntöönpanosta. ðKertomuksen yhteydessä annetaan tarvittaessa
asianmukaisia ehdotuksia. ï ê 93/7/ETY 3. Neuvosto tutkii
tämän direktiivin tehokkuutta kolmen vuoden soveltamisen jälkeen ja tekee
tarvittaessa komission ehdotuksesta aiheelliset muutokset. 4. Joka
tapauksessa neuvosto tutkii komission ehdotuksesta joka kolmas vuosi ja
tarvittaessa saattaa ajan tasalle liitteessä tarkoitetut rahamäärät yhteisön
taloudellisten ja rahapoliittisten indikaattorien mukaisesti. 17 artikla Komissiota avustaa
asetuksen (ETY) N:o 3911/92 8 artiklalla perustettu komitea. Komitea tutkii
kaikki tämän direktiivin liitteen määräysten soveltamista koskevat kysymykset,
jotka komitean puheenjohtaja saattaa käsiteltäväksi omasta aloitteestaan tai
jäsenvaltion edustajan pyynnöstä. ò uusi 17 artikla Lisätään asetuksen
(EU) N:o 1024/2012 liitteeseen 6 kohta seuraavasti: ”6. Jäsenvaltion
alueelta laittomasti vietyjen kulttuuriesineiden palauttamisesta annettu
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi xxxx/xx/EU (*): 4 ja 6 artikla. (*) EUVL L […].” ê 93/7/ETY
(mukautettu) 18 artikla 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin Ö [1 artiklan 1
alakohdan, 4 artiklan ensimmäisen kohdan 3 alakohdan, 4 artiklan neljännen
kohdan, 6 artiklan kolmannen kohdan, 7 artiklan, 9 artiklan ja 16 artiklan] Õ noudattamisen
edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan yhdeksän kuukauden
kuluessa sen antamisesta, lukuun ottamatta Belgian kuningaskuntaa, Saksan
liittotasavaltaa ja Alankomaiden kuningaskuntaa, joiden on noudatettava tätä
direktiiviä viimeistään 12 kuukautta sen antamisesta
lukien. Niiden on ilmoitettava siitä Ö viipymättä
toimitettava Õ komissiolle Ö kirjallisina
nämä säännökset Õ. Näissä
jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne
virallisesti julkaistaan niitä virallisesti julkaistaessa niihin
on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. ÖNiissä on oltava myös
maininta, jossa tarkennetaan, että voimassa olevissa laeissa, asetuksissa ja
hallinnollisissa määräyksissä olevat viittaukset tällä direktiivillä
kumottuihin direktiiveihin on katsottava viittauksiksi tähän direktiiviin. Õ Jäsenvaltioiden on
säädettävä siitä, miten viittaukset Ö ja
maininnat Õ tehdään. ê 2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä
direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset
säännökset kirjallisina komissiolle. 19 artikla Kumotaan direktiivi 93/7/ETY, sellaisena kuin
se on muutettuna liitteessä I olevassa A osassa mainituilla
direktiiveillä, […] alkaen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioita
velvoittavia liitteessä I olevassa B osassa asetettuja määräaikoja,
joiden kuluessa niiden on saatettava mainitut direktiivit osaksi kansallista
lainsäädäntöä. Viittauksia kumottuun direktiiviin pidetään
viittauksina tähän direktiiviin liitteessä II olevan vastaavuustaulukon mukaisesti. 20 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan
kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan
unionin virallisessa lehdessä. Direktiivin […] artiklaa sovelletaan […]
päivästä […]kuuta […]. ê 93/7/ETY 21 artikla Tämä direktiivi
on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston
puolesta Puhemies Puheenjohtaja ê 93/7/ETY LIITE Esineluokat, joita
tarkoitetaan 1 artiklan 1 alakohdan toisessa luetelmakohdassa ja joihin
perustamissopimuksen 36 artiklassa tarkoitettujen ”kansallisaarteiksi”
luokiteltujen esineiden on kuuluttava, jotta ne voidaan palauttaa tämän
direktiivin mukaisesti A. 1. Arkeologiset esineet, jotka ovat yli 100 vuotta
vanhoja ja jotka ovat peräisin: –
maalla ja veden
alla tehdyistä kaivauksista ja löydöistä, –
arkeologisilta
paikoilta, –
arkeologisista
kokoelmista. 2. Taiteellisiin,
historiallisiin tai uskonnollisiin monumentteihin olennaisena osana kuuluvat
osat, jotka on saatu niitä osiin hajottamalla
ja jotka ovat yli 100 vuotta vanhoja. ê 96/100/EY 1
artiklan 1 alakohdan a alakohta 3. Taulut ja maalaukset,
jotka eivät kuulu 3 A tai 4 luokkaan ja jotka on tehty kokonaan käsin mille
tahansa materiaalille ja käyttäen mitä tahansa tekniikkaa[27]. ê 96/100/EY 1
artiklan 1 alakohdan b alakohta 3 A. Vesiväri-, guassi- ja
pastellimaalaukset, jotka on tehty kokonaan käsin mille tahansa materiaalille1. ê 96/100/EY 1
artiklan 1 alakohdan c alakohta 4. Mosaiikit, jotka on tehty kokonaan käsin mistä tahansa aineesta
ja jotka eivät kuulu 1 tai 2 luokkaan, sekä piirustukset, jotka on tehty
kokonaan käsin mille tahansa materiaalille ja käyttäen mitä tahansa tekniikkaa 1. ê 93/7/ETY 5. Alkuperäiset kaiverrukset, painotyöt, serigrafiat ja litografiat ja
niiden matriisit sekä alkuperäiset julisteet1. 6. Alkuperäiset patsaat ja
veistokset ja niistä alkuperäistä menetelmää käyttäen tehdyt jäljennökset1, lukuun ottamatta 1 luokkaan kuuluvia. 7. Valokuvat, filmit ja niiden negatiivit1. 8. Inkunaabelit ja
käsikirjoitukset, joihin kuuluvat maantieteelliset kartat ja
musiikkisävellykset, joko yksittäin tai kokoelmina1. 9. Kirjat, yli 100 vuotta
vanhat, yksittäin tai kokoelmina. 10. Painetut maantieteelliset
kartat, yli 200 vuotta vanhat. 11. Kaikenlaiset arkistot,
joihin kuuluu yli 50 vuotta vanhoja osia ja jotka on tehty millä välineellä
tahansa. 12. a) Kokoelmat[28] ja eläintieteellisten, kasvitieteellisten,
mineralogisten ja anatomisten kokoelmien näytekappaleet; b) kokoelmat,2 jotka ovat historiallisesti, paleontologisesti,
etnografisesti tai numismaattisesti kiinnostavia. 13. Kulkuvälineet, yli 75
vuotta vanhat. 14. Muut antiikkiesineet,
jotka eivät kuulu A1-A13 alakohdassa tarkoitettuihin luokkiin ja jotka ovat yli
50 vuotta vanhoja. A1-A14 alakohdassa
tarkoitettuihin luokkiin kuuluviin kulttuuriesineisiin sovelletaan tätä
direktiiviä ainoastaan, jos niiden arvo on yhtä suuri tai suurempi kuin B
kohdassa tarkoitettu rahallinen kynnys. B. Rahallinen kynnys,
jota sovelletaan tiettyihin A kohdassa
tarkoitettuihin luokkiin (ecuissa): ê 2001/38/EY 1
artiklan 1 alakohta ARVO: Esineen arvolla ei ole merkitystä. ê 93/7/ETY –
1 (Arkeologiset
esineet) –
2 (Osiin hajotetut
monumentit) –
8 (Inkunaabelit ja
käsikirjoitukset) –
11 (Arkistot) 15 000 –
4 (Mosaiikit ja
piirustukset) –
5 (Kaiverrukset) –
7 (Valokuvat) –
10 (Painetut
maantieteelliset kartat) ê 96/100/EY 1
artiklan 2 alakohta 30 000 –
3 A (vesiväri-,
guassi- ja pastellimaalaukset) ê 93/7/ETY 50 000 –
6 (Patsaat) –
9 (Kirjat) –
12 (Kokoelmat) –
13 (Kulkuvälineet) –
14 (Kaikki muut
esineet) 150 000 –
3 (Taulut) Rahallista arvoa
koskevien edellytysten mahdollinen täyttyminen arvioidaan palauttamispyyntöä
tehtäessä. Rahallinen arvo on esineen arvo vaatimuksen esittäneessä
jäsenvaltiossa. ê 2001/38/EY 1
artiklan 2 alakohta Niiden
jäsenvaltioiden osalta, joiden rahayksikkö ei ole euro, liitteessä euroina
ilmaistut arvot muunnetaan kansallisiksi valuutoiksi ja ilmaistaan kansallisina
valuuttoina käyttäen valuuttakursseja, jotka julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä 31 päivänä joulukuuta 2001. Tätä vasta-arvoa
kansallisina valuuttoina tarkistetaan kahden vuoden välein 31 päivästä
joulukuuta 2001. Vasta-arvon laskeminen perustuu kyseisten valuuttojen
keskimääräiseen euroina ilmaistuun päivänkurssiin 24 kuukauden jaksona, joka
päättyy 31 päivänä joulukuuta voimaan tulevan tarkistusta edeltävän elokuun
viimeisenä päivänä. Kulttuuriesineitä käsittelevä neuvoa-antava komitea
tarkastelee laskentamenetelmää uudelleen komission ehdotuksesta lähtökohtaisesti kaksi vuotta sen jälkeen, kun menetelmää on
käytetty ensimmäisen kerran. Kunkin tarkistuksen yhteydessä euroina ilmaistut
arvot ja kansallisina valuuttoina ilmaistut vasta-arvot julkaistaan
säännöllisesti Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä tarkistuksen voimaantulopäivää edeltävän
marraskuun ensimmäisinä päivinä. _____________ é LIITE I A osa Kumottu direktiivi ja luettelo sen
muutoksista
(19 artiklassa tarkoitetut) Neuvoston direktiivi 93/7/ETY || (EYVL L 74, 27.3.1993, s. 74) || || Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 96/100/EY || (EYVL L 60, 1.3.1997, s. 59) || Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/38/EY || (EYVL L 187, 10.7.2001, s. 43) B osa Määräajat kansallisen lainsäädännön
osaksi saattamiselle
(19 artiklassa tarkoitetut) Direktiivi || Määräaika kansallisen lainsäädännön osaksi saattamiselle 93/7/ETY || 15.12.1993[29] 96/100/EY || 1.9.1997 2001/38/EY || 31.12.2001 _____________ LIITE II Vastaavuustaulukko Direktiivi 93/7/ETY || Tämä direktiivi 1 artiklan 1 alakohdan ensimmäinen luetelmakohta || 1 artiklan 1 alakohta 1 artiklan 1 alakohdan toinen luetelmakohta, johdantokappale || _______ 1 artiklan 1 alakohdan toisen luetelmakohdan ensimmäisen alaluetelmakohdan ensimmäinen kohta || _______ 1 artiklan 1 alakohdan toisen luetelmakohdan ensimmäisen alaluetelmakohdan toinen kohta || 1 artiklan 8 alakohta 1 artiklan 1 alakohdan toisen luetelmakohdan toinen alaluetelmakohta || _______ 1 artiklan 2 alakohdan ensimmäinen luetelmakohta || 1 artiklan 2 alakohdan a alakohta 1 artiklan 2 alakohdan toinen luetelmakohta || 1 artiklan 2 alakohdan b alakohta 1 artiklan 3–7 alakohta || 1 artiklan 3–7 alakohta 2 ja 3 artikla 4 artiklan ensimmäinen kohta 4 artiklan 1 alakohdan toinen virke 4 artiklan 6 alakohdan toinen virke _______ || 2 ja 3 artikla 4 artiklan ensimmäinen kohta 4 artiklan toinen kohta 4 artiklan kolmas kohta 4 artiklan neljäs kohta 5 artiklan ensimmäinen kohta || 5 artiklan ensimmäinen kohta 5 artiklan toisen kohdan ensimmäinen luetelmakohta || 5 artiklan toisen kohdan a alakohta 5 artiklan toisen kohdan toinen luetelmakohta || 5 artiklan toisen kohdan b alakohta 6 artiklan ensimmäinen kohta || 6 artiklan ensimmäinen kohta 6 artiklan toinen kohta || 6 artiklan toinen kohta _______ || 6 artiklan kolmas kohta 7 ja 8 artikla || 7 ja 8 artikla 9 artiklan ensimmäinen kohta || 9 artiklan ensimmäinen kohta 9 artiklan toinen kohta || _______ _______ _______ || 9 artiklan toinen kohta 9 artiklan kolmas kohta 9 artiklan kolmas ja neljäs kohta || 9 artiklan neljäs ja viides kohta 10–15 artikla || 10–15 artikla 16 artiklan 1 ja 2 kohta || 16 artiklan 1 ja 2 kohta 16 artiklan 3 kohta || _______ 16 artiklan 4 kohta || _______ 17 artikla || _______ _______ || 17 artikla 18 artikla || 18 artiklan 1 kohta _______ || 18 artiklan 2 kohta _______ || 19 artikla _______ || 20 artiklan ensimmäinen kohta _______ || 20 artiklan toinen kohta 19 artikla Liite || 21 artikla _______ ______ || Liite I ______ || Liite II é SÄÄDÖKSEEN LIITTYVÄ RAHOITUSSELVITYS 1. PERUSTIEDOT EHDOTUKSESTA/ALOITTEESTA 1.1. Ehdotuksen/aloitteen
nimi 1.2. Toimintalohko(t)
toimintoperusteisessa johtamis- ja budjetointijärjestelmässä (ABM/ABB) 1.3. Ehdotuksen/aloitteen
luonne 1.4. Tavoitteet 1.5. Ehdotuksen/aloitteen
perustelut 1.6. Toiminnan ja sen
rahoitusvaikutusten kesto 1.7. Hallinnointitapa
(hallinnointitavat) 2. HALLINNOINTI 2.1. Seuranta- ja
raportointisäännöt 2.2. Hallinnointi- ja
valvontajärjestelmä 2.3. Toimenpiteet
petosten ja sääntöjenvastaisuuksien ehkäisemiseksi 3. EHDOTUKSEN/ALOITTEEN ARVIOIDUT
RAHOITUSVAIKUTUKSET 3.1. Kyseeseen tulevat
monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeet ja menopuolen budjettikohdat 3.2. Arvioidut
vaikutukset menoihin 3.2.1. Yhteenveto arvioiduista
vaikutuksista menoihin 3.2.2. Arvioidut
vaikutukset toimintamäärärahoihin 3.2.3. Arvioidut
vaikutukset hallintomäärärahoihin 3.2.4. Yhteensopivuus
nykyisen monivuotisen rahoituskehyksen kanssa 3.2.5. Ulkopuolisten
tahojen osallistuminen rahoitukseen 3.3. Arvioidut
vaikutukset tuloihin SÄÄDÖKSEEN LIITTYVÄ
RAHOITUSSELVITYS 1. PERUSTIEDOT EHDOTUKSESTA/ALOITTEESTA 1.1. Ehdotuksen/aloitteen nimi Ehdotus
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi jäsenvaltion alueelta laittomasti
vietyjen kulttuuriesineiden palauttamisesta (Uudelleenlaatiminen) 1.2. Toimintalohko(t)
toimintoperusteisessa johtamis- ja budjetointijärjestelmässä (ABM/ABB)[30] Osasto
2 – Yritystoiminta – Luku 02 03: tavaroiden sisämarkkinat ja alakohtaiset
politiikat 1.3. Ehdotuksen/aloitteen luonne Ehdotus/aloite liittyy toimeen, joka on
suunnattu uudelleen. 1.4. Tavoitteet 1.4.1. Komission monivuotinen strateginen
tavoite (monivuotiset strategiset tavoitteet), jonka (joiden) saavuttamista
ehdotus/aloite tukee Kulttuuriesineiden
suojelun edistäminen sisämarkkinoilla. 1.4.2. Erityistavoite (erityistavoitteet)
sekä toiminto (toiminnot) toimintoperusteisessa johtamis- ja
budjetointijärjestelmässä Erityistavoite:
antaa jäsenvaltioille mahdollisuus saada takaisin niiden alueelta vuodesta 1993
lähtien laittomasti viedyt kansallisaarteiksi luokitellut kulttuuriesineet. 1.4.3. Odotettavissa olevat tulokset ja
vaikutukset Selvitys siitä, miten
ehdotuksella/aloitteella on tarkoitus vaikuttaa edunsaajien/kohderyhmän tilanteeseen Tämän
ehdotuksen tavoitteena on lisätä kansallisaarteiksi luokiteltujen
kulttuuriesineiden palauttamisten määrää ja vähentää niiden kustannuksia.
Ehdotus vaikuttaa myös kulttuuriesineiden laittoman kaupankäynnin ehkäisemiseen
ja torjumiseen unionissa. 1.4.4. Tulos- ja vaikutusindikaattorit Selvitys siitä,
millaisin indikaattorein ehdotuksen/aloitteen toteuttamista seurataan -
palauttamismenettelyjen määrän lisääntyminen, -
kansallisaarteiksi luokiteltujen kulttuuriesineiden palautusten määrän lisääntyminen, -
kulttuuriesineiden etsintäpyyntöjen jatkotoimien varmistaminen direktiivin 4
artiklan 1 alakohdan mukaisesti, -
kulttuuriesineiden löytymistä koskevien ilmoitusten jatkotoimien varmistaminen
direktiivin 4 artiklan 2 alakohdan mukaisesti, -
direktiivin täytäntöönpanoa koskevien tilastotietojen vertailukelpoisuus, -
tyytyväisyyskysely IMI-järjestelmää käyttäville keskusviranomaisille. 1.5. Ehdotuksen/aloitteen perustelut 1.5.1. Tarpeet, joihin
ehdotuksella/aloitteella vastataan lyhyellä tai pitkällä aikavälillä Tämän
ehdotuksen yleistavoitteena on edistää kulttuuriesineiden suojelua
sisämarkkinoilla helpottamalla jäsenvaltion alueelta vuodesta 1993 lähtien
laittomasti vietyjen kansallisaarteiksi luokiteltujen kulttuuriesineiden
palauttamista. 1.5.2. EU:n osallistumisesta saatava
lisäarvo Kulttuuriesineiden
laittoman viennin rajatylittävä piirre merkitsee sitä, että unionilla on
parhaat edellytykset toimia tällä alalla. 1.5.3. Vastaavista toimista saadut
kokemukset Direktiivin
93/7/ETY arvioinnit osoittavat, että nykyinen järjestelmä ei ole kovin tehokas
tiettyjen kansallisaarteiksi luokiteltujen kulttuuriesineiden palauttamisessa. Komissio
on kulttuuriesineiden laittoman kaupankäynnin ehkäisemistä ja torjuntaa
koskevien tutkimusten ja asiantuntijaraporttien perusteella todennut, että
direktiiviä on tarpeen tarkistaa. 1.5.4. Yhteensopivuus muiden kyseeseen
tulevien välineiden kanssa ja mahdolliset synergiaedut Tämä
ehdotus on täysin yhteensopiva muiden kulttuuriesineisiin liittyvien
toimenpiteiden ja politiikan alojen kanssa. 1.6. Toiminnan ja sen rahoitusvaikutusten
kesto Ehdotuksen/aloitteen mukaisen toiminnan kestoa
ei ole rajattu. 1.7. Hallinnointitapa (hallinnointitavat)[31] Komissio hallinnoi suoraan keskitetysti. 2. HALLINNOINTI 2.1. Seuranta- ja raportointisäännöt Ilmoitetaan
sovellettavat aikavälit ja edellytykset 16
artiklassa määritetään säännöt arviointiin ja seurantaan, joiden välityksellä
muut unionin toimielimet saavat direktiivin soveltamista koskevaa tietoa.
Direktiivin täytäntöönpanoa ja arviointia koskevat kertomukset laaditaan joka
viides vuosi. 2.2. Hallinnointi- ja valvontajärjestelmä
2.2.1. Todetut riskit Taloudellisia
riskejä ei havaittu. 2.2.2. Valvontamenetelmä(t) Valvontamenetelmät
vahvistetaan varainhoitoasetuksessa ja asetuksessa (EU) N:o 2342/2002. 2.3. Toimenpiteet petosten ja
sääntöjenvastaisuuksien ehkäisemiseksi Ilmoitetaan käytössä
olevat ja suunnitellut torjunta- ja suojatoimenpiteet Komission
on varmistettava, että unionin taloudellisia etuja suojataan petoksia,
lahjontaa ja muuta laitonta toimintaa ehkäisevillä toimenpiteillä, tehokkailla
tarkastuksilla ja perimällä aiheettomasti maksetut määrät takaisin sekä, jos
sääntöjenvastaisuuksia havaitaan, käyttämällä tehokkaita, oikeasuhteisia ja
ennalta ehkäiseviä seuraamuksia asetusten (EY, Euratom) N:o 2988/95, (Euratom,
EY) N:o 2185/96 ja (EY) N:o 1073/1999 mukaisesti. 3. EHDOTUKSEN/ALOITTEEN ARVIOIDUT RAHOITUSVAIKUTUKSET
3.1. Kyseeseen tulevat monivuotisen
rahoituskehyksen otsakkeet ja menopuolen budjettikohdat ·
Talousarviossa jo olevat budjettikohdat Monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeiden ja
budjettikohtien mukaisessa järjestyksessä Monivuotisen rahoituskehyksen otsake || Budjettikohta || Määrärahalaji || Rahoitusosuudet || JM/EI-JM[32] || Efta-mailta[33] || ehdokasmailta[34] || kolmansilta mailta || varainhoitoasetuksen 21 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetut rahoitusosuudet […] || [XX.YY.YY.YY] […] || JM/EI-JM || || || || Uudet perustettaviksi esitetyt budjettikohdat Monivuotisen
rahoituskehyksen otsakkeiden ja budjettikohtien mukaisessa järjestyksessä Monivuotisen rahoituskehyksen otsake || Budjettikohta || Määrärahalaji || Rahoitusosuudet Numero [Nimi………………………………………] || JM/EI-JM || EFTA-mailta || ehdokasmailta || kolmansilta mailta || varainhoitoasetuksen 21 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetut rahoitusosuudet || [XX.YY.YY.YY] || || KYLLÄ/EI || KYLLÄ/EI || KYLLÄ/EI || KYLLÄ/EI 3.2. Arvioidut vaikutukset menoihin 3.2.1. Yhteenveto arvioiduista
vaikutuksista menoihin milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella) Monivuotisen rahoituskehyksen otsake: || || || || PO: ENTR || || || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || YHTEENSÄ || Toimintamäärärahat || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || PO ENTRin määrärahat YHTEENSÄ || Sitoumukset || =1+1a +3 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || Maksut || =2+2a +3 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || Monivuotisen rahoituskehyksen otsake: || 5 || ”Hallintomenot” || || PO: ENTR || || || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || YHTEENSÄ || Henkilöresurssit || 0,2 || 0,2 || 0,2 || 0,2 || 0,2 || 1,0 || Muut hallintomenot || 0,05 || 0,05 || 0,05 || 0,05 || 0,05 || 0,25 || PO ENTR YHTEENSÄ || Määrärahat || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 1,25 || Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 5 kuuluvat määrärahat YHTEENSÄ || (Sitoumukset yhteensä = maksut yhteensä) || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 1,25 || Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEISIIN 1–5 kuuluvat määrärahat YHTEENSÄ || Sitoumukset || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 1,25 || Maksut || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 1,25 3.2.2. Arvioidut vaikutukset
toimintamäärärahoihin Ehdotus ei
edellytä toimintamäärärahoja 3.2.3. Arvioidut vaikutukset
hallintomäärärahoihin 3.2.3.1. Yhteenveto Ehdotus edellyttää hallintomäärärahoja
seuraavasti: milj. euroa (kolmen
desimaalin tarkkuudella) || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || YHTEENSÄ Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKE 5 || || || || || || Henkilöresurssit || 0,2 || 0,2 || 0,2 || 0,2 || 0,2 || 1,0 Muut hallintomenot || 0,05 || 0,05 || 0,05 || 0,05 || 0,05 || 0,25 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKE 5, välisumma || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 1,25 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 5 sisältymättömät[35] || || || || || || Henkilöresurssit || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 Muut hallintomenot || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 5 sisältymättömät, välisumma || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 YHTEENSÄ || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 1,25 3.2.3.2. Henkilöresurssien arvioitu tarve Ehdotus edellyttää
henkilöresursseja seuraavasti: arvio kokonaislukuina (tai enintään yhden
desimaalin tarkkuudella) || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 Henkilöstötaulukkoon sisältyvät virat/toimet (virkamiehet ja väliaikaiset toimihenkilöt) 02 01 01 01 (päätoimipaikka ja komission edustustot) || 0,2 || 0,2 || 0,2 || 0,2 || 0,2 kokoaikaiseksi muutettuna = 1,5 || kokoaikaiseksi muutettuna = 1,5 || kokoaikaiseksi muutettuna = 1,5 || kokoaikaiseksi muutettuna = 1,5 || kokoaikaiseksi muutettuna = 1,5 XX 01 01 02 (lähetystöt) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 XX 01 05 01 (epäsuora tutkimustoiminta) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 10 01 05 01 (suora tutkimustoiminta) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 Ulkopuolinen henkilöstö (kokoaikaiseksi muutettuna)[36] XX 01 02 01 (AC, END, INT – katetaan kokonaismäärärahoista) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 XX 01 02 02 (AC, AL, END, INT ja JED lähetystöissä) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 XX 01 04 yy [37] || - päätoimipaikassa[38] || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 - lähetystöissä || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 XX 01 05 02 (AC, END, INT – epäsuora tutkimustoiminta) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 10 01 05 02 (AC, END, INT – suora tutkimustoiminta) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 Muu budjettikohta (mikä?) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 YHTEENSÄ || 0,2 || 0,2 || 0,2 || 0,2 || 0,2 kokoaikaiseksi muutettuna = 1,5 || kokoaikaiseksi muutettuna = 1,5 || kokoaikaiseksi muutettuna = 1,5 || kokoaikaiseksi muutettuna = 1,5 || kokoaikaiseksi muutettuna = 1,5 Henkilöresurssien tarve
katetaan toimen hallinnointiin jo osoitetulla pääosaston henkilöstöllä ja/tai
pääosastossa toteutettujen henkilöstön uudelleenjärjestelyjen tuloksena
saadulla henkilöstöllä sekä tarvittaessa sellaisilla lisäresursseilla, jotka
toimea hallinnoiva pääosasto voi saada käyttöönsä vuotuisessa määrärahojen
jakomenettelyssä talousarvion puitteissa. Kuvaus henkilöstön tehtävistä: Virkamiehet ja väliaikaiset toimihenkilöt || Hallinnoivat direktiivin saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä ja sen täytäntöönpanoa. 3.2.4. Yhteensopivuus nykyisen monivuotisen
rahoituskehyksen kanssa Ehdotus on yhteensopiva nykyisen monivuotisen
rahoituskehyksen kanssa. 3.2.5. Ulkopuolisten tahojen
osallistuminen rahoitukseen Ehdotuksen rahoittamiseen ei osallistu
ulkopuolisia tahoja. 3.3. Arvioidut vaikutukset tuloihin Ehdotuksella ei ole vaikutuksia tuloihin. [1] Neuvoston direktiivi 93/7/ETY, annettu 15 päivänä
maaliskuuta 1993, jäsenvaltion alueelta laittomasti vietyjen kulttuuriesineiden
palauttamisesta (EYVL L 74, 27.3.1993, s. 74), muutettu Euroopan
parlamentin ja neuvoston direktiivillä 96/100/EY, annettu 17 päivänä helmikuuta
1997 (EYVL L 60, 1.3.1997, s. 59), ja Euroopan parlamentin ja
neuvoston direktiivillä 2001/38/EY, annettu 5 päivänä kesäkuuta 2001 (EYVL
L 187, 10.7.2001, s. 43). [2] Komission ensimmäinen kertomus neuvostolle, Euroopan
parlamentille ja Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle kulttuuriesineiden
viennistä annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3911/92 ja jäsenvaltion alueelta
laittomasti vietyjen kulttuuriesineiden palauttamisesta annetun neuvoston
direktiivin 93/7/ETY soveltamisesta, KOM(2000) 325 lopullinen, 25.5.2000. Komission
toinen kertomus neuvostolle, Euroopan parlamentille ja Euroopan talous- ja
sosiaalikomitealle jäsenvaltion alueelta laittomasti vietyjen
kulttuuriesineiden palauttamisesta annetun neuvoston direktiivin 93/7/ETY
soveltamisesta, KOM(2005) 675 lopullinen, 21.12.2005. Komission kolmas kertomus
neuvostolle, Euroopan parlamentille ja Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle
jäsenvaltion alueelta laittomasti vietyjen kulttuuriesineiden palauttamisesta
annetun neuvoston direktiivin 93/7/ETY soveltamisesta, KOM(2009) 408
lopullinen, 30.7.2009. Komission neljäs kertomus neuvostolle, Euroopan
parlamentille ja Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle jäsenvaltion alueelta
laittomasti vietyjen kulttuuriesineiden palauttamisesta annetun neuvoston
direktiivin 93/7/ETY soveltamisesta, COM(2013) 310 final, 30.5.2013. [3] Syyskuussa 2012 Unescon yleissopimuksen vuodelta 1970
oli ratifioinut 22 jäsenvaltiota ja Unidroit’n yleissopimuksen vuodelta 1995
puolestaan 13 jäsenvaltioita. Itävallassa Unescon yleissopimuksen
ratifiointiprosessi oli käynnissä. [4] Euroopan unionin neuvoston päätelmät kulttuuriesineisiin
kohdistuvien rikosten ehkäisemisestä ja torjumisesta, 13. ja 14. joulukuuta
2011. http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/jha/126866.pdf. [5] EUVL L 351, 20.12.2012, s. 1. [6] http://ec.europa.eu/yourvoice/consultations/2012/index_fi.htm [7] http://ec.europa.eu/enterprise/policies/single-market-goods/regulated-sectors/cultural-goods/index_en.htm [8] Ryhmän työskentelyasiakirjoja ja sen jäsenten
yksittäisiä kannanottoja ei ole julkaistu. [9] Final report and Recommendations to the Cultural Affairs
Committee on improving the means of increasing the mobility of collections
(Loppuraportti ja suositukset kulttuuriasioiden komitealle sellaisten keinojen
parantamisesta, joilla lisätään kokoelmien liikkuvuutta), kesäkuu 2010: http://ec.europa.eu/culture/our-policy-development/working-group-on-museum-activities_en.htm. [10] Tutkimus "Analyse des structures et mécanismes de
diffusion des données nécessaires aux autorités afin de garantir l’application
de la directive relative aux biens culturels" (Analyysi niiden
tietojen rakenteesta ja siirtomenetelmistä, joita viranomaiset tarvitsevat
voidakseen taata kulttuuriesineitä koskevan direktiivin soveltamisen), 2004,
ja tutkimus "Extension aux 12 nouveaux États membres"
(Laajentuminen 12 uudella jäsenvaltiolla), 2007, (Information &
Communication Partners, tutkimussopimus nro 30-CE-0102617/00-49), saatavilla
pyynnöstä osoitteesta ENTR-PRODUCT-MARKET-INTEGR-AND-ENFOR@ec.europa.eu. "Study on preventing and fighting illicit trafficking in
cultural goods in the European Union" (Tutkimus kulttuuriesineiden
laittoman kaupankäynnin ehkäisemisestä ja torjunnasta Euroopan unionissa),
CECOJI-CNRS-UMR 6224 (Ranska), 2011. http://ec.europa.eu/home-affairs/doc_centre/crime/docs/Report%20Trafficking%20in%20cultural%20goods%20EN.pdf#zoom. [11] Muut vaihtoehdot, kuten i) unioni ratifioi Unescon
yleissopimuksen vuodelta 1970 ja Unidroit’n yleissopimuksen vuodelta 1995, ii)
laaditaan unionin strategia, jonka tavoitteena on, että kaikki jäsenvaltiot
ratifioivat Unidroit’n yleissopimuksen, iii) korvataan direktiivi 93/7/ETY
asetuksella ja iv) kumotaan direktiivi 93/7/ETY, hylättiin vaihtoehtojen
tarkastelun alkuvaiheessa toteuttamiskelpoisuuteen liittyvistä syistä. [12] Toteutettu Euroopan parlamentille ja neuvostolle annetun
komission tiedonannon – Yhteisön säännöstön kodifiointi, KOM(2001) 645
lopullinen – mukaisesti. [13] KOM(2007) 873 lopullinen. [14] Tämän ehdotuksen liitteessä I oleva A osa. [15] ”Jos lainsäädäntömenettelyn aikana osoittautuu, että on
tarpeen tehdä puhtaan kodifioinnin lisäksi muutoksia asiasisältöön, komission
on tehtävä tarpeelliset ehdotukset.” [16] ”Euroopan parlamentti, neuvosto ja komissio panevat
merkille, että puhtaan kodifioinnin lisäksi asiasisältöön tehtävien muutosten
osoittautuessa tarpeellisiksi komissio voi valita tapauksittain joko koko
ehdotuksen uudelleenmuotoilun tai erillisen muutosehdotuksen laatimisen,
jolloin kodifiointiehdotuksen käsittely keskeytetään ja asiasisältöä koskeva
muutos, kun se on hyväksytty, sisällytetään siihen.” [17] EUVL C 252, 18.9.2010, s. 11. [18] EYVL C 77, 28.3.2002, s. 1. [19] EUVL L 39, 10.2.2009, s. 1. [20] EUVL C […],
[…], s. […]. [21] EYVL L 74, 27.3.1993, s. 74, [22] Katso liitteessä I oleva A osa. [23] EYVL L 395, 31.12.1992, s. 1, EUVL L 39, 10.2.2009, s. 1. [24] EUVL L 316, 14.11.2012, s. 1. [25] EYVL L 281, 23.11.1995, s. 1. [26] Euroopan unionin neuvoston päätelmät
kulttuuriesineisiin kohdistuvien rikosten ehkäisemisestä ja torjumisesta,
oikeus- ja sisäasioiden neuvosto, 13. ja 14. joulukuuta 2011. [27] Yli 50 vuotta vanhat eivätkä kuulu tekijöilleen. [28] Kuten tuomioistuin määritteli tapauksen 252/84
tuomiossa: ”Kokoelmaesineet, joita tarkoitetaan yhteisen tullitariffin
nimikkeessä 99.05, ovat esineitä, joilla on vaadittavat ominaisuudet kokoelmaan
hyväksymistä varten, eli esineet, jotka ovat suhteellisen harvinaisia, joita ei
käytetä tavanomaisesti alkuperäiseen tarkoitukseensa, jotka kuuluvat samantapaisten käyttöesineiden kaupasta erillisen
kaupankäynnin piiriin ja joiden arvo on korkea.” [29] Määräaika direktiivin saattamiseksi osaksi kansallista
lainsäädäntöä Belgiassa, Saksassa ja Alankomaissa oli 15 päivä maaliskuuta
1994. [30] ABM: toimintoperusteinen johtaminen – ABB:
toimintoperusteinen budjetointi. [31] Kuvaukset eri hallinnointitavoista ja viittaukset
varainhoitoasetukseen ovat saatavilla budjettipääosaston verkkosivuilla
osoitteessa: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html [32] JM = jaksotetut määrärahat; EI-JM = jaksottamattomat
määrärahat. [33] EFTA: Euroopan vapaakauppaliitto. [34] Ehdokasmaat ja soveltuvin osin Länsi-Balkanin mahdolliset
ehdokasmaat. [35] Tekninen ja/tai hallinnollinen apu sekä EU:n ohjelmien
ja/tai toimien toteuttamiseen liittyvät tukimenot (entiset BA-budjettikohdat),
epäsuora ja suora tutkimustoiminta. [36] CA = sopimussuhteiset toimihenkilöt; AL = paikalliset
toimihenkilöt; END = kansalliset asiantuntijat; INT = vuokrahenkilöstö; JED =
nuoremmat asiantuntijat. [37] Toimintamäärärahoista katettavan ulkopuolisen henkilöstön
enimmäismäärä (entiset BA-budjettikohdat). [38] Etenkin rakennerahastot, Euroopan maaseudun kehittämisen
maatalousrahasto (maaseuturahasto) ja Euroopan kalatalousrahasto.