EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52013DC0269
REPORT FROM THE COMMISSION TO THE EUROPEAN PARLIAMENT, THE COUNCIL, THE EUROPEAN ECONOMIC AND SOCIAL COMMITTEE AND THE COMMITTEE OF THE REGIONS EU Citizenship Report 2013 EU citizens: your rights, your future
KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN KOMITEALLE Katsaus Euroopan unionin kansalaisuuteen vuonna 2013 EU:n kansalaiset: sinun oikeutesi, sinun tulevaisuutesi
KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN KOMITEALLE Katsaus Euroopan unionin kansalaisuuteen vuonna 2013 EU:n kansalaiset: sinun oikeutesi, sinun tulevaisuutesi
/* COM/2013/0269 final */
KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN KOMITEALLE Katsaus Euroopan unionin kansalaisuuteen vuonna 2013 EU:n kansalaiset: sinun oikeutesi, sinun tulevaisuutesi /* COM/2013/0269 final */
KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN
PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN
KOMITEALLE Katsaus Euroopan unionin kansalaisuuteen
vuonna 2013
EU:n kansalaiset: sinun oikeutesi, sinun tulevaisuutesi
1. Johdanto Kansalaiset ovat ja heidän on vastedeskin
oltava keskeisellä sijalla Euroopan yhdentymisessä. Euroopan unionin
toimielimet julistivat vuoden 2013 Euroopan kansalaisten teemavuodeksi, koska
ne halusivat korostaa kansalaisten asemaa ja antaa uutta pontta Euroopan unionin
kansalaisuudelle ja Euroopan yhdentymishankkeen kansalaisulottuvuudelle. EU:ssa
toteutetaan parhaillaan merkittäviä toimia, joilla pyritään saamaan aikaan
demokraattiseen oikeutukseen pohjautuva ja tulevaisuudessa myös poliittiseen
unioniin tukeutuva tiivis ja aito talous- ja rahaliitto.[1]
Sen vuoksi EU:n on entistäkin tärkeämpää pyrkiä helpottamaan kansalaisten
elämää, ohjaamaan kansalaisia tuntemaan oikeutensa ja saamaan heidät mukaan
keskusteluun siitä, millaisessa Euroopassa he haluavat elää ja millaista
Eurooppaa he haluavat rakentaa tuleville sukupolville. EU:n kansalaisuuden myötä kansalaiset
saavat uusia oikeuksia ja mahdollisuuksia. Oikeus, jonka he yhdistävät
vahvimmin EU:n kansalaisuuteen, on vapaa liikkuvuus ja oleskelu EU:n alueella.
Vapaan liikkuvuuden ansiosta eurooppalaiset voivat hyödyntää uusinta
teknologiaa ja entistä helpompia matkustusmahdollisuuksia sekä laajentaa
elinpiiriään kansallisten rajojen ulkopuolelle. He voivat lähteä kotimaastaan
lyhyeksi tai pitkäksi ajaksi, liikkua EU-maiden välillä työn, opiskelun tai
koulutuksen merkeissä, tehdä työ- tai lomamatkoja tai tehdä ostoksia toisessa
EU-maassa. Vapaa liikkuvuus lisää sosiaalista ja kulttuurista vuorovaikutusta
EU:ssa ja vahvistaa eurooppalaisten välistä yhteenkuuluvuuden tunnetta. Sitä
mukaa, kun EU:ssa jatkuvasti poistetaan sisäisiä esteitä, vapaasta
liikkuvuudesta koituu vastavuoroisia taloudellisia etuja yrityksille ja
kansalaisille, myös kotimaassa pysyville. Vuonna 1993 voimaan tulleessa
Maastrichtin sopimuksessa määriteltiin EU:n kansalaisuus ja myönnettiin
kaikille EU:n kansalaisille oikeuksia riippumatta siitä, harjoittavatko he
taloudellista toimintaa. EU:n kansalaisten oikeudet vahvistettiin Lissabonin
sopimuksessa ja EU:n perusoikeuskirjassa.[2] EU:n kansalaisilla on nimenomaisesti –
oikeus olla tulematta syrjityksi kansalaisuuden
perusteella; –
oikeus liikkua ja oleskella vapaasti EU:n alueella; –
äänioikeus ja vaalikelpoisuus kunnallisvaaleissa ja
Euroopan parlamentin vaaleissa omassa asuinmaassaan samoin edellytyksin kuin
kyseisen maan kansalaisilla; –
ollessaan EU:n ulkopuolella maassa, jossa heidän
kotimaallaan ei ole edustusta, oikeus toisen EU:n jäsenvaltion lähetystön tai
konsulaatin antamaan apuun samoin edellytyksin kuin tämän valtion
kansalaisilla; –
oikeus vedota Euroopan parlamenttiin ja kääntyä
Euroopan oikeusasiamiehen ja unionin toimielinten puoleen (millä tahansa EU:n
virallisella kielellä); –
oikeus vaatia uutta EU:n lainsäädäntöä
järjestämällä yhdessä muiden EU:n kansalaisten kanssa kansalaisaloite tai
tukemalla sitä. Euroopan unionin tuomioistuin on vahvistanut EU:n
kansalaisuuden ratkaisevan tärkeän merkityksen toteamalla, että ”Unionin
kansalaisuus on tarkoituksensa puolesta jäsenvaltioiden kansalaisten perustavaa
laatua oleva asema”[3]. Unionin tuomioistuin täsmensi hiljattain
antamassaan merkittävässä tuomiossa[4], että Euroopan unionin toiminnasta tehdyn
sopimuksen (SEUT-sopimuksen) 20 artikla on esteenä kansallisille
toimenpiteille, ”joiden vaikutuksesta unionin kansalaiset eivät tosiasiassa voi
käyttää pääosaa oikeuksista”, jotka heillä on unionin kansalaisen asemansa
perusteella. Komissio antoi vuonna 2010 ensimmäisen Euroopan
unionin kansalaisuutta koskevan katsauksen[5] ja ilmoitti 25 sitoumuksesta,
joilla varmistetaan, että EU:n kansalaiset voivat käyttää oikeuksiaan käytännön
elämässä ilman tarpeettomia esteitä. Siitä lähtien komissio on toteuttanut
toimenpiteitä näiden sitoumusten täyttämiseksi.[6] Toteutettuja
toimenpiteitä ovat –
virallisten asiakirjojen (kuten syntymä-, kuolin-
tai vihkitodistusten tai kiinteistöihin liittyvien asiakirjojen) häiriöttömän
liikkuvuuden helpottaminen; –
niiden 75 miljoonan ihmisen oikeuksien lujittaminen,
jotka joutuvat vuosittain rikoksen uhriksi EU:ssa; –
byrokratian karsiminen vuosittain 3,5 miljoonalta
ihmiseltä, jotka rekisteröivät auton muussa EU-maassa kuin ostomaassa; tämä
merkitsee joka vuosi vähintään 1,5 miljardin euron säästöjä yrityksille,
kansalaisille ja rekisteröintiviranomaisille; –
nopeiden ja huokeiden ratkaisujen esittäminen
kuluttajien ja elinkeinonharjoittajien välisiin EU:n alueella syntyneisiin
riitoihin ilman tuomioistuinkäsittelyä, minkä ansiosta kuluttajat säästävät
EU:ssa vuosittain noin 22,5 miljardia euroa; –
rautatiejärjestelmän esteettömyyden parantaminen
Euroopan 80 miljoonan vammaisen hyväksi; –
vaalioikeuksien tehokasta käyttöä haittaavien
esteiden poistaminen Euroopan parlamentin vaaleissa ja paikallisvaaleissa
kahdeksalta miljoonalta äänestysikäiseltä EU:n kansalaiselta, jotka asuvat
muussa EU-maassa kuin kotimaassaan; –
käyttäjäystävällisen tiedon tarjoaminen kansalaisille
heidän oikeuksistaan EU:ssa verkossa toimivasta keskitetystä asiointipisteestä
Sinun Eurooppasi ‑portaalin ja Europe Direct ‑palvelun kautta. EU:n kansalaisuus ei
vielä kokonaan toteudu kansalaisten arjessa. Sen toteutumiselle on edelleen
esteitä, kuten kävi ilmi komission 9. toukokuuta 2012 käynnistämässä EU:n
kansalaisuutta koskevasta laajasta julkisesta kuulemisesta[7],
EU:n kansalaisuutta[8] ja vaalioikeuksia[9]
käsittelevistä vuoden 2013 Eurobarometri-kyselyistä sekä tapahtumista, joita
järjestettiin keskeisille sidosryhmille tätä kertomusta laadittaessa
yhteistyössä Euroopan parlamentin[10], alueiden komitean[11]
ja Euroopan talous- ja sosiaalikomitean[12] kanssa. Komission Euroopan
kansalaisten teemavuoden[13] puitteissa aloittamista kansalaiskuulemisista[14]
saadaan lisätietoa kansalaisten huolenaiheista ja ehdotuksista. Tässä Euroopan
unionin kansalaisuutta koskevassa vuoden 2013 katsauksessa komissio esittää kaksitoista uutta toimenpidettä kuudella
keskeisellä alalla. Toimenpiteillä pyritään raivaamaan esteitä, joiden
vuoksi kansalaiset eivät pysty käyttämään EU-oikeuksiaan.[15] Työntekijöitä,
opiskelijoita ja harjoittelijoita EU:ssa haittaavien esteiden poistaminen Ihmisten vakavimpana
huolenaiheena on nykyään finanssi- ja valtionvelkakriisi sekä sen vaikutukset talouteen.
Yhdeksän kymmenestä eurooppalaisesta katsoo, että työttömyys tai taloudellinen
tilanne on tärkein ongelma heidän alueellaan[16]. Eurooppalaiset odottavat
EU:lta kaikkein eniten kriisin voittamista ja sen myötä myös työttömyyden ja
varsinkin nuorisotyöttömyyden vähentämistä. Nuorisotyöttömyys on yli
kaksinkertainen verrattuna aikuisten työttömyyteen (vuoden 2013 ensimmäisen
neljänneksen tilanne: nuoret 23,5 prosenttia, aikuiset 9,5 prosenttia).
Kansalaiset vaativat aitoja eurooppalaisia työmarkkinoita, joiden kautta he
voisivat hyödyntää muissa EU-maissa tarjolla olevia työtilaisuuksia ja
osallistua Euroopan talouden kehittämiseen. He haluavat myös aloitteita, joiden
kautta heille annettaisiin mahdollisuus kehittää taitojaan ja hyödyntää muiden
EU-maiden tarjoamaa korkealuokkaista koulutusta. Komissio esittää ehdotuksia,
joiden tavoitteena on helpottaa kansalaisten työskentelyä, opiskelua ja
harjoittelua toisessa EU-maassa ja siten edistää sekä näiden ihmisten
henkilökohtaista ja ammatillista kehitystä että koko EU:n talouskasvua. Byrokratian
karsiminen jäsenvaltioissa EU:n kansalaiset tietävät, että heillä on oikeus vapaaseen
liikkuvuuteen.[17] Yli kaksi kolmannesta katsoo, että
kansalaisten vapaasta liikkuvuudesta EU:n alueella on taloudellista hyötyä heidän
kotimaalleen.[18] Kansalaiset käyttävät aktiivisesti
oikeuttaan liikkuvuuteen ja tekevät EU:n alueella vuosittain miljardeja
matkoja. Lähes joka viides EU:n kansalaisuutta koskevaan vuoden 2012 julkiseen
kuulemiseen osallistuneista henkilöistä, jotka olivat käyttäneet oikeuttaan
vapaaseen liikkuvuuteen, oli kuitenkin kohdannut ongelmia. Ne johtuivat usein
pitkällisistä tai epäselvistä hallinnollisista menettelyistä. Kansalaiset
haluavat ratkaisuja helpottamaan EU:ssa matkustamista ja asumista. Komissio esittää
ehdotuksia turhan paperisodan karsimiseksi ja jäsenvaltioiden menettelyjen
yksinkertaistamiseksi. Heikoimmassa asemassa olevien suojelu EU:ssa Erityinen huolenpito heikoimmassa asemassa
olevista yhteiskunnan jäsenistä ja heidän suojelunsa on Euroopan sosiaalisen
mallin keskeinen tavoite. Kansalaiset toivat kuulemisissa esille konkreettisia
ongelmia, joita vammaiset (noin 80 miljoonaa henkilöä koko EU:ssa) kohtaavat
EU:n alueella liikkumisessa. He totesivat myös, että osa kansalaisista on
erityisesti rikosoikeudellisissa menettelyissä esimerkiksi nuoren ikänsä tai
psyykkisen tai fyysisen tilansa vuoksi muita heikommassa asemassa vaatiessaan
oikeuksiaan. Komissio ehdottaa toimenpiteitä heikoimmassa asemassa olevien
kansalaisten oikeuksien vahvistamiseksi. Ostoksien
tekemistä haittaavien esteiden poistaminen EU:ssa Rajatylittävä
verkkokauppa kasvaa tasaisesti EU:n alueella. Neljäsosa internetissä vuonna
2012 ostoksia tehneistä kansalaisista tilasi tavaroita muissa EU-maissa
sijaitsevilta myyjiltä[19]. EU:n kansalaisilla on kuitenkin edelleen
ongelmia ostosten tekemisessä verkon kautta[20]. Kuluttajansuojaa ja
kuluttajille tiedottamista on siis parannettava etenkin nopeasti kehittyvillä
aloilla, kuten digitaaliteknologian alalla. Kun rajatylittävien ostosten tekeminen
helpottuu ja siihen liittyvä turva paranee, helpottuu ja nopeutuu myös
rajatylittävien oikeussuojakeinojen käyttö. Komissio esittää toimenpiteitä,
joilla on määrä varmistaa, että kansalaiset saavat entistä paremmin tietoa
erityisesti tehdessään verkko-ostoksia ja että oikeussuojakeinojen käyttöä
helpotetaan ongelmatilanteissa. Kohdennettu tiedottaminen ja
mahdollisuudet saada tietoa EU:ssa Kansalaisten tietoisuutta heidän
EU-oikeuksistaan on pyritty lisäämään monin eri tavoin erityisesti Europe
Direct ‑palvelusta[21] ja Sinun Eurooppasi ‑portaalista[22]
muodostuvan keskitetyn asiointipisteen kautta. Yksi kolmesta kansalaisesta
ilmoittaa nykyään tuntevansa EU-oikeutensa hyvin.[23]
Kehitystä on siis jo tapahtunut, mutta se ei vielä riitä. Vähän alle neljännes
(24 prosenttia) vastaajista katsoo tietävänsä melko hyvin tai erittäin hyvin,
mitä he voivat tehdä, jos heidän EU-oikeuksiaan ei kunnioiteta.[24]
Komissio esittää keinoja, joilla tehostetaan ja parannetaan tiedottamista
kansalaisille heidän EU-oikeuksistaan ja niiden käytöstä. Osallistuminen demokratian toteuttamiseen
EU:ssa Unionin kansalaisuuden keskeisenä periaatteena
on EU:n kansalaisten täysipainoinen osallistuminen demokratian toteuttamiseen
EU:ssa kaikilla tasoilla. Kansalaisia ja kansalaisyhteiskuntaa kannustetaan
osallistumaan keskusteluun EU:hun liittyvistä asioista sopivasti Euroopan
kansalaisten teemavuoden ja tulevien Euroopan parlamentin vaalien eli
kansalaisten ajankohtaisten vaikuttamismahdollisuuksien yhteydessä. Monet ovat
kyseenalaistaneet eräiden jäsenvaltioiden käytännöt, joiden mukaan kansalainen
menettää oikeutensa äänestää kansallisissa vaaleissa, kun hän on asunut tietyn
ajan toisessa EU-maassa.[25] Kansalaiset, kansalaisyhteiskunta,
asiantuntijat ja Euroopan parlamentin jäsenet keskustelivat Euroopan
parlamentin ja komission 19. helmikuuta 2013 pitämässä EU:n kansalaisuutta
koskeneessa yhteisessä kuulemisessa äänioikeuden menettämisen oikeutuksesta
nykytilanteen valossa. Komissio ehdottaa keinoja, joilla voidaan edistää EU:n
kansalaisten osallistumista demokratian toteuttamiseen EU:ssa. Euroopan unionin kansalaisuutta koskevaa vuoden
2013 katsausta täydentää (SEUT-sopimuksen 25 artiklan mukainen) kertomus
edistymisestä kohti tosiasiallista unionin kansalaisuutta vuosina 2011–2013.
Siinä arvioidaan EU:n kansalaisuutta koskevien perussopimuksen määräysten
soveltamista edeltävien kolmen vuoden aikana. Komissio antaa samanaikaisesti myös EU:n
perusoikeuskirjan soveltamista koskevan vuosikertomuksen[26]. 2. Kaksitoista uutta keskeistä
toimenpidettä EU:n kansalaisten elämän helpottamiseksi 2.1 – Työntekoa,
opiskelua ja harjoittelua EU:ssa koskevien esteiden poistaminen Kansalaisten ja erityisesti nuorten
kannustaminen osaamisensa kehittämiseen, työpaikan löytämiseen ja kasvun
edistämiseen Euroopan unionissa Kansalaisten liikkuvuus elvyttää EU:n
taloutta Vaikka työttömien määrä on suuri (EU:ssa on
yli 26 miljoonaa työtöntä), täyttämättömien työpaikkojen määrä on lisääntynyt
vuoden 2009 puoliväliin verrattuna ja yritysten on vaikea löytää
ammattitaitoisia työntekijöitä. Tämä merkitsee uhkaa kasvulle ja innovoinnille
EU:n talouden alalla. Työvoiman liikkuvuutta voidaan siis käyttää tehokkaana
mukauttamismekanismina. Sillä voidaan edistää työpaikkojen ja ammattitaidon
yhteensovittamista, korjata tasapainottomuutta ja palauttaa samalla vireyttä
sekä lieventää EU:n kansalaisten sosiaalisia ongelmia. Se helpottaa
kansalaisten kitkatonta siirtymistä työelämään ja tarjoaa mahdollisuuksia
henkilökohtaiseen ja ammatilliseen kehittymiseen. Liikkuvuudelle on vahvat taloudelliset
perusteet. Vuosien 2004 ja 2007 laajentumisista saadut kokemukset osoittavat,
että EU:n sisäinen liikkuvuus vaikuttaa myönteisesti talouksiin ja
työmarkkinoihin. Esimerkiksi EU-15-maiden BKT:n arvioidaan kasvaneen pitkällä
aikavälillä yhteensä lähes yhden prosentin laajentumisen jälkeisen liikkuvuuden
ansiosta (vuosina 2004–2009).[27] Viimeaikaisen EU:n sisäisen liikkuvuuden
vaikutus BKT:hen koko EU:ssa vastaa noin 24 miljardin euron kokonaistuloa EU:n
kansalaisille.[28] Nykyään työntekijöiden liikkuvuus on EU:ssa
kuitenkin edelleen vähäistä.[29] EU:n kansalaiset empivät edelleen työn hakemista
toisesta EU-maasta, koska he ovat huolissaan toimeentulostaan, jos työpaikan
löytyminen kestää kauan[30]. EU:n lainsäädännössä taataan
nykyään kotimaasta maksettavien työttömyysetuuksien jatkuminen kolmen kuukauden
ajan niille työttömille kansalaisille, joilla on oikeus työttömyysetuuksiin ja
jotka lähtevät hakemaan töitä toisesta EU-maasta[31].
Vaikka jäsenvaltioilla on EU:n lainsäädännön mukaan mahdollisuus pidentää
työttömyysetuuksien maksamista koskevaa oikeutta enintään kuudeksi kuukauden
ajaksi, kansallisissa käytännöissä ei toistaiseksi turvata tätä oikeutta[32].
Vuoden 2012 julkisessa kuulemisessa unionin kansalaisuudesta valtaosa
vastaajista (69 prosenttia) katsoi, että työttömyyskorvauksia olisi saatava
vähintään kuuden kuukauden ajan haettaessa töitä toisesta jäsenvaltiosta. Lähde: EU:n
kansalaisuutta koskeva vuoden 2012 julkinen kuuleminen – perusjoukko: toisesta
EU-maasta töitä hakeneet vastaajat Nuori portugalilainen kokki Frederico päätti
lähteä Ruotsiin hakemaan uutta työpaikkaa. Hän pyysi Portugalin
työvoimaviranomaisilta asiakirjaa, jonka perusteella hän saisi Portugalin
hänelle maksamat työttömyysetuudet Ruotsiin kolmen kuukauden ajan, ja
ilmoittautui Ruotsin työvoimaviranomaisille heti saavuttuaan maahan. Hän ei
kuitenkaan löytänyt töitä kyseisen asiakirjan kolmen kuukauden
voimassaoloaikana. Hänen oli joko palattava Portugaliin välttääkseen
työttömyysetuuksiensa menetyksen tai jäätävä Ruotsiin ilman oikeutta työttömyysetuuksiin.
Hän päätti käydä vielä muutamassa työhaastattelussa Ruotsissa ja palasi
Portugaliin viiden kuukauden kuluttua. Tämän vuoksi hän menetti oikeutensa
Portugalin työttömyysetuuksiin. Toimenpide 1:
Komissio ehdottaa sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamista koskevan
asetuksen[33] tarkistamista ja tarkastelee
mahdollisuutta pidentää työttömyysetuuksien maastaviennin pakollista kolmen
kuukauden määräaikaa kansalaisten työnhaun helpottamiseksi toisessa EU-maassa.
Komissio kehottaa jäsenvaltioita soveltamaan täysipainoisesti nykyisiä
sääntöjä, joiden mukaan toisesta jäsenvaltiosta töitä hakeville työnhakijoille
voidaan maksaa työttömyysetuuksia enintään kuuden kuukauden ajan.[34] Kansalaisten ammattitaidon ja osaamisen
parantaminen ulkomailla Kuten komissio korostaa työllisyyspaketissaan
”Tavoitteena työllistävä elpyminen”[35] sekä uuden osaamisen ja työllisyyden
ohjelmassaan[36], investoinnit koulutusjärjestelmiin ovat
yksi tärkeimmistä keinoista tuottavuuden, kilpailukyvyn, talouskasvun ja viime
kädessä myös työllisyyden parantamiseksi. Nuoret EU:n kansalaiset haluavat kehittää
taitojaan ja osaamistaan opiskelemalla tai harjoittelemalla toisessa EU-maassa.[37]
Kaiken kaikkiaan yli puolet eurooppalaisista nuorista on halukkaita tai
kiinnostuneita työskentelemään toisessa jäsenvaltiossa.[38] Nuorten kiinnostus
toisessa EU-maassa työskentelyä kohtaan Lähde: Nuorison
liikkuvuutta käsittelevä vuoden 2011 Eurobarometri-kysely Nykytietojen perusteella voidaan arvioida, että
vain 10 prosenttia korkeakoulututkinnon suorittaneista eurooppalaisista on
opiskellut muualla EU:ssa[39]. Liikkuvuus, jonka tavoitteena on tutkinnon
(koko oppimäärän) suorittaminen ulkomailla, on vielä harvinaisempaa EU:ssa. Tähän
ovat ainakin osittain syynä toisessa EU-maassa opiskelusta aiheutuvat kustannukset.
Komissio on Yhteinen Erasmus ‑ohjelmaa koskevassa ehdotuksessaan[40]
esittänyt opintolainojen takausjärjestelmää. Sen kautta opiskelijat, jotka
aikovat suorittaa maisteriohjelman toisessa EU-maassa, saisivat pankkilainan
edullisin ehdoin. Ehdotuksen mukaan jopa 330 000 opiskelijaa voisi
hyödyntää järjestelmää seitsenvuotisen ohjelman aikana. Komissio edistää edelleen myös muilla tavoin
nuorten mahdollisuuksia opiskella, harjoitella tai tehdä vapaaehtoistyötä
ulkomailla ja osallistua nuorisovaihtoihin. Myös opettajille ja
opetushenkilöstölle annetaan mahdollisuus opettaa tai harjoitella ulkomailla.
Uuden ohjelman tarjoamista mahdollisuuksista pääsee ohjelmakauden 2014–2020
aikana nauttimaan lähes viisi miljoonaa EU:n kansalaista. Harkitessaan harjoittelua toisessa EU-maassa
nuoret eivät aina löydä asiaankuuluvaa tietoa tarjolla olevista
mahdollisuuksista ja ovat huolissaan työjärjestelyjen laadusta ja ehdoista.
Tutkimuksista ja selvityksistä käy ilmi monia harjoittelun laatuun liittyviä
ongelmia: oppimissisällön puutteellisuus ja riittämättömät ehdot sekä
erityisesti sosiaalisen suojelun ja palkan/korvauksen heikko taso (tai
puuttuminen kokonaan).[41] Eräissä jäsenvaltioissa ei edelleenkään
edellytetä harjoittelusopimusta, joka kattaisi osapuolten oikeudet ja
velvollisuudet (Euroopan nuorisofoorumin vuonna 2011 tekemän tutkimuksen[42]
mukaan jopa 25 prosentilla harjoittelijoista ei ole sopimusta). Palkan
pienuuden tai palkattomuuden vuoksi on syytä epäillä, että työnantajat
käyttävät harjoittelijoita ilmaisena työvoimana. Nämä puutteet on korjattava
pikaisesti ja nuorten mahdollisuuksia kehittää taitojaan ja saada työkokemusta
ulkomailta on parannettava. Näin on tehtävä, jotta voidaan ratkaista
kansalaisten ja etenkin nuorten esille tuomia ongelmia ja lieventää hälyttävän
korkeaa nuorisotyöttömyyttä. Nathalie suoritti tutkinnon Ranskassa ja
harkitsi työuran aloittamista Espanjassa tai Saksassa. Hän ei ollut koskaan
asunut ulkomailla, joten hän halusi aluksi suorittaa harjoittelun. Hän pohti,
olisiko hänen ilmoittauduttava johonkin koulutusohjelmaan saadakseen
harjoittelupaikan (kuten Ranskassa). Hän ei myöskään tiennyt, mitä oikeuksia
hänellä olisi harjoittelijana kyseisissä maissa ja olisiko hänellä oikeus
sosiaaliturvaan tai saisiko hän harjoittelukorvausta tai ‑palkkaa. Komissio haluaa vuonna 2013 parantaa nuorten
mahdollisuuksia saada laadukasta työkokemusta toisessa EU-maassa. Sen vuoksi se
laatii harjoittelun laatupuitteet, joissa vahvistetaan laadukkaan harjoittelun
tärkeimmät ominaisuudet ja joiden nojalla suojellaan harjoittelijoiden
oikeuksia ja autetaan heitä saamaan kaikki mahdollinen hyöty työkokemuksestaan.
Komissio aikoo myös tarkastella uudelleen ja uudistaa EURES-verkostoa. Sitä on
tarkoitus muuttaa vastaamaan entistä paremmin työmarkkinoiden todellisia
tarpeita tehostamalla työnvälityspalveluja niin työnhakijoiden kuin yritysten
eduksi. Komissio käynnistää myös kokeiluhankkeen eräiden jäsenvaltioiden
kanssa. Sen tavoitteena on parantaa harjoittelu- ja oppisopimuskoulutuspaikkoja
koskevien tietojen vaihtoa EURES-verkostossa ja helpottaa siten nuorten
siirtymistä työelämään. Lisäksi komissio kehottaa jäsenvaltioita
toteuttamaan pikaisesti nuorisotakuun[43] kestävällä ja kunnianhimoisella tavalla,
jotta nuoria voitaisiin auttaa saamaan työkokemusta. Toimenpide 2:
Komissio laatii vuonna 2013 harjoittelun laatupuitteet, joiden avulla nuoria
EU:n kansalaisia autetaan kehittämään taitojaan ja siirtymään työmarkkinoille. Komissio esittää
vuonna 2013 myös aloitteen EURES-verkoston uudistamiseksi. Sen tavoitteena on
vahvistaa kansallisten työvoimaviranomaisten asemaa ja vaikutusta sekä parantaa
työvoiman liikkuvuuden yhteensovittamista EU:ssa. EURES-verkoston uudistamisen
lisäksi komissio käynnistää kokeiluhankkeen, jonka tavoitteena on parantaa
harjoittelu- ja oppisopimuskoulutusmahdollisuuksia koskevien tietojen vaihtoa
EURES-verkostossa. 2.2 –
Byrokratian karsiminen jäsenvaltioissa EU:ssa asuvien ja matkustavien EU:n kansalaisten
kohtaamien hallinnollisten esteiden poistaminen ja menettelyjen helpottaminen Kansalaisten henkilötodistukset ja
oleskeluasiakirjat Kansalaiset yhdistävät EU:n kansalaisuuteen selvimmin oikeuden
vapaaseen liikkuvuuteen ja oleskeluun EU:n alueella.[44]
EU:n kansalaisuutta käsittelevän vuoden 2013 Eurobarometri-kyselyn[45]
mukaan lähes yhdeksän kymmenestä EU:n kansalaisesta tietää oikeutensa vapaaseen
liikkuvuuteen. Lähde: EU:n kansalaisuutta käsittelevä vuoden
2013 Eurobarometri-kysely Kuitenkin lähes joka viidennellä (17
prosentilla) EU:n kansalaisuutta koskevaan vuoden 2012 julkiseen kuulemiseen[46]
osallistuneella oli ollut toiseen EU-maahan muuttoon tai siellä asumiseen
liittyviä ongelmia. He olivat muun muassa kohdanneet asiakirjoihin liittyviä
hallinnollisia esteitä halutessaan matkustaa tai todistaa henkilöllisyytensä
EU:n alueella. Vuonna 2012 Sinun Eurooppasi ‑neuvontaan[47]
esitetyistä tiedusteluista 21 prosenttia ja SOLVIT-verkostolle[48]
tehdyistä tiedusteluista 13 prosenttia koski vapaata liikkuvuutta ja oleskelua. Yli kolme kuukautta muussa EU-maassa kuin
kotimaassaan oleskelevilta EU:n kansalaisilta saatetaan edellyttää
paikallisviranomaisille ilmoittautumista, jolloin he saavat
rekisteröitymistodistuksen. Näitä todistuksia ei EU:ssa kuitenkaan aina
hyväksytä henkilötodistuksiksi (etenkään yksityiset tahot, kuten pankit ja
yritykset, eivät hyväksy niitä). Kansalaiset eivät myöskään voi käyttää niitä
matkustusasiakirjoina edes EU:n alueella. EU:n kansalaisilla on vastaavia
ongelmia silloin, kun heidän kotimaansa antamaa henkilötodistusta ei hyväksytä
muissa EU:n jäsenvaltioissa suoritettavissa toimissa. Yksityiset yritykset
hyväksyvät henkilöllisyyden todistamiseen vain vastahakoisesti ”ulkomaisia”
asiakirjoja, joiden muotoa ei ole passien tapaan yhdenmukaistettu EU:n tasolla.
Henkilötodistuksen tai passin saaminen tai uusiminen EU:n alueella
matkustamista varten ei useinkaan onnistu lyhyessä ajassa toisessa EU-maassa
asuvilta EU:n kansalaisilta etenkään silloin, kun lähin konsulaatti on muualla
kuin asuinmaassa. Münchenissä asuva suomalainen Sanna on
varannut lennon Suomeen, mutta hänet ryöstetään kaksi päivää ennen lähtöä ja
häneltä varastetaan passi ja henkilötodistus. Sanna ei pysty hankkimaan ajoissa
uutta passia, koska Suomen passeja myöntävät konsuliedustustot ovat Berliinissä
ja Hampurissa, eikä Sanna ehdi käymään kummassakaan niistä ennen matkaa. Jos
hän esittää lentokentällä vain Saksasta saamansa rekisteröitymistodistuksen,
lentoyhtiö epää häneltä pääsyn lennolle turvamääräyksiin vedoten. Kansalaiset pyysivät EU:n kansalaisuutta
koskevassa julkisessa kuulemisessa ratkaisuja, joilla helpotettaisiin heidän
elämäänsä ja vahvistettaisiin heidän samaistumistaan unioniin tarvittaessa myös
koko unionissa yhtenäisten asiakirjojen avulla.[49]
Komissio aikoo muun muassa harkita, olisiko aiheellista antaa sääntöjä
yhteisestä turvallisesta muodosta jäsenvaltioiden EU:n kansalaisille antamille
rekisteröitymistodistuksille ja heidän perheenjäsenilleen myönnettäville
oleskeluasiakirjoille. Tämän aloitteen ansiosta EU:n kansalaisille ja heidän
perheilleen riittäisi yksi ainoa asiakirja arjen tilanteisiin. Aloitteella myös
ratkaistaisiin ongelmia, joita kansalaiset kohtaavat asioidessaan yksityisten
tahojen kanssa muissa EU-maissa, ja parannettaisiin asiakirjojen
turvallisuutta. Jotta hallinnollista rasitusta voitaisiin
vähentää edelleen, EU:n kansalaisten olisi myös voitava käyttää edellä
mainittuja turvallisia rekisteröitymistodistuksia matkustusasiakirjoina EU:n
alueella matkustaessaan, jos asiakirjat on myöntänyt se jäsenvaltio, jossa he
asuvat. Toimenpide 3:
Komissio pyrkii vuosien 2013 ja 2014 aikana ratkaisuihin muussa EU-maassa kuin
kotimaassaan asuvien EU:n kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä kohtaamien
sellaisten esteiden poistamiseksi, jotka liittyvät jäsenvaltioiden myöntämiin
henkilötodistuksiin ja oleskeluasiakirjoihin. Tarvittaessa voitaisiin laatia koko
unionissa hyväksyttävien, kansalaisille vaihtoehtoisesti annettavien yhtenäisten
asiakirjojen mallit. Verotusta koskevat muodollisuudet
rajatylittävissä tilanteissa EU:n kansalaiset voivat asua yhdessä ja
työskennellä toisessa maassa. Lisäksi heillä voi olla omaisuutta kolmannessa
maassa. Tällaisessa tilanteessa heidän voi olla vaikea selvittää, mihin heidän
olisi maksettava veroja ja miten. Kielimuuri ja eri maiden veroviranomaisten
välisen yhteistyön puute rajatylittävien vero-ongelmien ratkaisemisessa ovat
omiaan vaikeuttamaan tilannetta entisestään. Kansalaiset saattavat kohdata huomattavia
hallinnollisia esteitä erityisesti, kun he hakevat veronpalautusta toisesta
maasta tai kun eri jäsenvaltioiden verotusjärjestelmät ovat ristiriidassa keskenään,
mikä voi johtaa myös saman tulon verottamiseen kahteen kertaan kahdessa eri
jäsenvaltioissa. SOLVITin vuonna 2012 käsittelemistä tapauksista yhdeksän
prosenttia liittyi verokysymyksiin. Myös Sinun Eurooppasi ‑neuvonta ja muut
neuvontapalvelut, kuten raja-alueiden kuluttajakeskukset ja EURES-verkosto,
ilmoittavat saavansa monia erilaisia verokyselyjä. Ruotsalainen Ylva on naimisissa
slovakialaisen Martinin kanssa. He asuvat Ruotsissa ja ovat jo eläkkeellä. Ylva
on työskennellyt vain Ruotsissa, mutta Martin myös Slovakiassa. He haluaisivat
nyt muuttaa Alankomaihin ollakseen lähempänä lapsenlapsiaan, mutta heillä olisi
paljon kysyttävää verotilanteestaan eivätkä he tiedä, minkä tahon puoleen
kääntyä. Miten heidän eläkkeitään verotetaan muuton jälkeen? Miten on
mahdollisen perintöveron laita? Mitä heidän olisi tehtävä, jos he joutuvat
muuton jälkeen kaksinkertaisen verotuksen kohteeksi? Jos he pitävät asuntonsa
Ruotsissa, onko heidän maksettava varallisuusveroa ja missä asunnosta saatava
tulo verotetaan? Komissio kartoittaa vuoden 2013 aikana EU-maiden
parhaita käytäntöjä, joilla kansalaisia autetaan rajat ylittävissä
verotapauksissa. Se aikoo myös käydä seurantakeskusteluja kansallisten
viranomaisten kanssa edistääkseen näiden käytäntöjen laajaa käyttöönottoa.
Parhaisiin käytäntöihin voisivat lukeutua esimerkiksi rajatylittäviin
veroasioihin erikoistuneet kansalliseen hallintoon sijoittuvat yhteyspisteet
sekä verkkosivustot, jotka tarjoavat kansalaisille perustietoa ja ohjaavat
heidät sopivimpaan yhteyspisteeseen. Lisäksi niitä voisivat olla niiden
menettelyjen yksinkertaistaminen, joilla haetaan hyvitystä kaksinkertaisesta
verotuksesta ja ulkomailla liikaa kannetusta verosta, sekä veronmaksajien
perusoikeuksia ja ‑velvollisuuksia koskeva veronmaksajien säännöstö ja
EU-maiden välinen tiivis yhteistyö rajatylittävien verotusta koskevien
riita-asioiden ratkaisemisessa. Komissio sovittaa edellä mainitut toimet yhteen
uuden EU:n laajuisen vaatimustenmukaisuusaloitteen kanssa. Tavoitteena on
varmistaa, että muuttavien henkilöiden verotusta koskeva lainsäädäntö on
kaikissa jäsenvaltioissa unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaista ja ettei
näille kansalaisille aiheudu tarpeetonta hallinnollista rasitusta eikä
lisäkustannuksia, kun he käyttävät oikeuttaan muuttaa toiseen jäsenvaltioon
työn tai opiskelun vuoksi. Toimenpide 4:
Komissio tekee vuoden 2013 aikana aloitteita verotusta koskevien parhaiden
käytäntöjen edistämiseksi rajatylittävissä tilanteissa ja varmistaa EU:n
lainsäädännön moitteettoman soveltamisen, jotta toiseen maahan muuttavat tai
toisessa maassa toimivat EU:n kansalaiset voivat entistä helpommin saada selkoa
erilaisista verotussäännöistä ja erityisesti välttää kaksinkertaista verotusta. Kansalaisille autoista aiheutuva
paperisota Katsastukset suoritetaan
nykyään eri tavalla eri jäsenvaltioissa. Eroja on esimerkiksi katsastettavissa
ajoneuvoluokissa, katsastusväleissä ja ‑menetelmissä sekä vikojen arvioinnissa.
Nämä erot voivat johtaa siihen, että samasta ajoneuvosta saadaan eri EU-maissa
erilainen katsastustulos, jolloin myös turvallisuustaso vaihtelee
maakohtaisesti. Koska katsastusta koskevat vaatimukset vaihtelevat tällä
tavoin, EU-maat eivät tunnusta vastavuoroisesti toistensa katsastustodistuksia.
Tämä merkitsee tarpeetonta hallinnollista rasitusta ja turhia kustannuksia
kansalaisille, jotka ottavat oman autonsa mukaan toiseen EU-maahan. Liettualainen Monika
työskentelee viisi kuukautta vuodesta hiihtokeskuksen hotellissa Itävallassa.
Hänen autonsa katsastusaika osuu maaliskuuhun Itävallan työjaksolle, joten
hänen on auton määräaikaiskatsastuksen vuoksi ajettava joka vuosi Liettuaan
kesken oleskelunsa. Olisi paljon helpompaa katsastuttaa auto Itävallassa ja
saada katsastustodistus automaattisesti tunnustetuksi Liettuassa ja muualla
EU:ssa. Komissio teki vuonna 2012
ehdotuksia[50] autojen tarkastusta ja turvallisuutta
koskevien vähimmäisvaatimusten vahvistamiseksi (katsastusten laadun
parantaminen, testauslaitteita koskevien vaatimusten käyttöönotto, katsastajien
ammattitaidon parantaminen, katsastusasemien valvonnan vahvistaminen). Komissio
toteuttaa vuoden 2014 aikana autojen katsastusta koskeviin yhdenmukaistettuihin
vaatimuksiin perustuvia konkreettisia toimenpiteitä, joiden tavoitteena on
luoda ajoneuvotietojen sähköinen alusta katsastustodistusten vastavuoroista
tunnustamista varten. Toimenpide 5:
Komissio jatkaa työtään EU:n kansalaisten tieliikenneturvallisuuden
parantamiseksi ja toteuttaa vuoden 2014 aikana toimenpiteitä, joiden
tavoitteena on luoda ajoneuvotietojen sähköinen alusta. Sillä helpotetaan
katsastustodistusten tunnustamista ja tehdään oman auton mukaan ottaminen
toiseen EU-maahan aiempaa helpommaksi ja turvallisemmaksi. 2.3 –
Heikoimmassa asemassa olevien suojelu EU:ssa Vammaisia haittaavien esteiden poistaminen ja
prosessuaalisten oikeuksien vahvistaminen ottaen huomioon lasten ja heikossa
asemassa olevien kansalaisten erityistilanteen Vammaiset Euroopan unionissa on noin 80 miljoonaa
vammaista henkilöä. Heillä on usein tiettyjä oikeuksia, erityisesti julkiseen
liikenteeseen tai kulttuurilaitoksiin liittyviä vammaiskorttiin perustuvia
oikeuksia. Vammaisten pysäköintiluville vahvistettiin EU:n laajuinen malli
lähes viisitoista vuotta sitten, mutta vammaiskortit tunnustetaan vain
kansallisella tasolla, mikä vaikeuttaa vammaisten matkustamista toiseen
EU-maahan. Irlantilainen Seán on vammainen. Hän haluaisi
lähteä luokkatoveriensa kanssa jokavuotiselle luokkaretkelle. Hän ei kuitenkaan
tiedä, tunnustetaanko hänen irlantilainen vammaiskorttinsa muissa EU-maissa ja pääseekö
hän matkustamaan julkisissa liikennevälineissä samoin eduin kuin paikalliset
vammaiset asukkaat. Jos Seánilla olisi EU:n vammaiskortti, hän voisi luottaa
siihen, että hän saa matkakohteessaan samat edut kuin siellä pysyvästi asuvat
vammaiset. Komissio käynnistää kokeiluhankkeen, jonka
tavoitteena on kehittää vastavuoroisesti tunnustettava EU:n vammaiskortti. Sen
perusteella toisiin EU-maihin matkustavat vammaiset henkilöt saisivat
yhdenvertaiset mahdollisuudet käyttää liikenne-, matkailu-, kulttuuri- ja
vapaa-ajan palveluja. Toimenpide 6:
Komissio helpottaa vammaisten liikkuvuutta EU:ssa tukemalla vuonna 2014
vastavuoroisesti tunnustettavien EU:n vammaiskorttien kehittämistä. Tavoitteena
on varmistaa vammaisten yhdenvertainen kohtelu koko EU:n alueella tiettyjä
(pääasiassa liikenteeseen, matkailuun, kulttuuriin ja vapaa-aikaan liittyviä)
etuja myönnettäessä. Kansalaisten prosessuaaliset oikeudet Jokaista syytettyä on pidettävä syyttömänä,
kunnes hänen syyllisyytensä on näytetty toteen[51]. Erot
syyttömyysolettamaa koskevissa kansallisissa säännöissä voivat vaikeuttaa
yhteistyötä poliisi- ja oikeusasioissa sekä tuomioiden vastavuoroista
tunnustamista Ne myös aiheuttavat kansalaisille epävarmuutta siitä, millaista
suojelua he voivat saada toisessa EU-maassa. Lisäksi rikosoikeudellisiin
menettelyihin liittyvässä oikeudessa oikeusapuun[52]
on huomattavia jäsenvaltioiden välisiä eroja. Toisessa EU-maassa
toteutettavissa rikosoikeudellisissa menettelyissä epäillyille tai syytetyille
ei nykyään aina taata tehokasta ja oikea-aikaista oikeudellista neuvontaa. Eräät epäiltynä tai syytettynä olevat henkilöt
voivat olla ikänsä tai psyykkisen tai fyysisen tilansa vuoksi heikossa
asemassa. Heidän on vaikea ymmärtää tai seurata keskusteluja tai osallistua
niihin tehokkaasti. Tämä voi vaikuttaa heidän oikeuteensa oikeudenmukaiseen
oikeudenkäyntiin. Syyttömyysolettaman ja oikeusavun takaaminen on tässä
tapauksessa tavallista tärkeämpää. EU:n kansalaisuutta koskevassa julkisessa
kuulemisessa 73 prosenttia vastanneista kannatti ajatusta antaa lapsille
ja heikossa asemassa oleville aikuisille oikeudenmukaisen oikeudenkäynnin
varmistamista koskevia takeita, joita on sovellettava kaikissa EU-maissa. Christian on 16-vuotias nuorukainen, joka
asuu vanhempiensa luona toisessa EU-maassa kuin omassa kotimaassaan. Hänet
pidätettiin kotoaan ja vietiin poliisiasemalle. Siellä häntä kuulusteltiin
asiassa, joka liittyi hänen asuinkorttelinsa läheltä samana päivänä löydettyyn
varastettuun autoon. Noin kuusi tuntia kestäneen kuulustelun aikana hän ensin
kiisti osallisuutensa varkauteen. Myöhemmin hän myönsi autovarkauden, kun
poliisi oli kertonut hänelle, että tunnustaminen vaikuttaisi myönteisesti hänen
asiassaan tehtävään päätökseen. Christiania kuulusteltiin ilman asianajajan
läsnäoloa, eikä hän saanut ottaa yhteyttä vanhempiinsa. Hänelle ei kerrottu
vaitiolo-oikeudesta eikä oikeudesta olla todistamatta itseään vastaan. Komissio aikoo vuoden 2013 loppuun mennessä
ehdottaa säädöspakettia, jolla taataan syyttömyysolettama ja oikeusapu toisessa
EU-maassa rikosoikeudellisessa menettelyssä epäiltynä tai syytettynä oleville
EU:n kansalaisille sekä vahvistetaan lasten ja heikossa asemassa olevien
henkilöiden prosessuaalisia oikeuksia. Toimenpide 7:
Komissio ehdottaa vuoden 2013 loppuun mennessä säädöspakettia, jolla vahvistetaan
edelleen rikosoikeudellisissa menettelyissä epäiltynä tai syytettynä olevien
kansalaisten prosessuaalisia oikeuksia ottaen huomion lasten ja heikossa
asemassa olevien kansalaisten erityistilanteen. 2.4 – Esteiden
poistaminen ostosten tekemiseltä EU:ssa Kansalaisten vähäiset vaatimukset Neljä kymmenestä kansalaisesta (40 prosenttia)
on 12 viime kuukauden aikana ostanut tai tilannut internetin kautta tavaroita
tai palveluja yksityiskäyttöön. Muissa EU-maissa sijaitsevilta myyjiltä
tavaroita tai palveluja ostavia eurooppalaisia on nyt enemmän kuin kaksi vuotta
sitten (lisäys 4 prosenttiyksikköä). Lähes joka kolmas EU:n kansalainen (30
prosenttia) ostaa tavaroita muissa jäsenvaltioissa sijaitsevilta yrityksiltä
joko verkon kautta tai perinteisesti[53]. Kun ostosten tekemistä EU:n alueella
helpotetaan, riita-asiat saattavat lisääntyä. Ne on pystyttävä ratkaisemaan
nopeasti ja helposti aiheuttamatta kansalaisille kohtuutonta vaivaa. Asetuksessa eurooppalaisesta vähäisiin
vaatimuksiin sovellettavasta menettelystä[54] säädetään käytännön
ratkaisuista, joilla helpotetaan alle 2 000 euron vaatimuksia koskevien
rajat ylittäviä vaikutuksia omaavien riita-asioiden selvittämistä. Asetuksen
mukaan tuomioiden täytäntöönpano toisessa jäsenvaltiossa ei edellytä
täytäntöönpanokelpoiseksi julistamista ja vakiomuotoiseen lomakkeeseen
perustuva kirjallinen menettely sallitaan. Kansalaisten komissiolle esittämät
valitukset osoittavat kuitenkin, että nykyistä asetusta on lujitettava ja että
on erityisesti korjattava useiden jäsenvaltioiden käytännöissä havaittuja
puutteita. Esimerkkinä mainittakoon, että hakemusten täyttämiseen ei anneta
käytännön apua, kirjallisten menettelyjen periaatetta ei noudateta, pidetään
tarpeettomia oikeuskäsittelyjä ja todistajien kuulemisen käytetään liian
harvoin tele- ja videoneuvotteluja. Unkarissa asuva Tibor haluaa ostaa uuden
television. Hän löysi sopivan television lähistöllä olevasta liikkeestä
2 750 euron hintaan mutta päätti etsiä internetistä edullisempaa laitetta.
Hän löysi täsmälleen saman television 2 200 euron hintaan ja teki
tilauksen verkon kautta. Televisio toimitettiin ajallaan, mutta se olikin musta
eikä hänen tilaamansa hopeanvärinen. Hän palautti television ja pyysi rahojaan
takaisin. Myyjästä ei kuulunut mitään. Koska myyjä sijaitsi Portugalissa, Tibor
ei tiennyt, miten hän voisi hakea korvausta. Hän sai ystävältään tietää
eurooppalaisesta vähäisiin vaatimuksiin sovellettavasta menettelystä Euroopan
oikeusportaalissa[55]. Tibor sai nopeasti selville menettelyn
tarjoamat edut: hän pystyi esittämään vaatimuksen Portugalin sijaan Unkarissa,
hänen ei tarvinnut maksaa asianajokuluja eikä oikeudenkäyntiä tarvittu. Sitten
hän huomasi, ettei voinutkaan käyttää tätä helppoa menettelyä, koska siihen
hyväksyttävien vaatimusten yläraja oli 2 000 euroa. Kansalaiset katsovat, että eurooppalaisen
vähäisiin vaatimuksiin sovellettavan menettelyn ylärajan nostaminen helpottaisi
kuluttajien oikeussuojan saamista toisessa EU-maassa[56].
Vähäisiä vaatimuksia käsittelevässä vuoden 2013 Eurobarometri-kyselyssä vastaajat
ilmoittivat, että asian saattamista kotimaisen tuomioistuimen käsiteltäväksi
helpottaisivat heidän omalla kohdallaan eniten seuraavat seikat: mahdollisuus
toteuttaa menettely vain kirjallisena joutumatta käymään tuomioistuimessa (37
prosenttia), palkkaamatta asianajajaa (31 prosenttia) ja verkkovälitteisesti
(20 prosenttia). Komissio aikoo tarkistaa nykyisiä sääntöjä. Tavoitteena on
helpottaa eurooppalaista vähäisiin vaatimuksiin sovellettavaa menettelyä
entisestään ja varmistaa, että menettelyn tarjoamat mahdollisuudet hyödynnetään
kaikilta osin. Nykyinen yläraja on lisäksi määrä nostaa 25 000 euroon.
Kyseisellä asetuksella on myös määrä luoda oikeudellinen ympäristö menettelyn
sähköistä toteuttamista varten. Toimenpide 8:
Komissio tarkistaa eurooppalaista vähäisiin vaatimuksiin sovellettavaa
menettelyä vuoden 2013 loppuun mennessä helpottaakseen toisessa EU-maassa
tehtyihin ostoksiin liittyvien riita-asioiden ratkaisemista. Kansalaiset nettiostoksilla Eurooppalaisille kuluttajille taataan
lainsäädännössä oikeudenmukainen kohtelu, heidän hankkimiensa tuotteiden
turvallisuus, oikeus saada kattavaa tietoa ennen ostamista ja, kuten edellä on
korostettu, oikeus saada tilanne korjatuksi, jos jokin menee vikaan[57].
Komissio antoi helmikuussa 2013 toimenpidepaketin, jolla pyritään parantamaan
kulutustavaroiden – myös verkon kautta ostettujen – turvallisuutta kansalaisten
luottamuksen vahvistamiseksi ja myynnin edistämiseksi[58]. Kuluttajilla on tästä suojasta huolimatta
edelleen ongelmia erityisesti nettiostosten yhteydessä, kuten lähes joka neljäs
(24 prosenttia) EU:n kansalaisuutta koskevaan vuoden 2012 julkiseen kuulemiseen
osallistuneista ilmoitti. Kuluttajat jäävät usein vaille tärkeää tietoa
vertaillessaan tai ostaessaan digitaalisia tuotteita (esim. ladattavia audiovisuaalisia
tuotteita, kuten musiikkia, elokuvia tai pelejä). Vaikka tietoa olisikin
saatavilla, eivät maallikot aina ymmärrä sitä. Kuluttajien on usein vaikea
saada selville, voiko myytävää tuotetta käyttää juuri heidän laitteessaan, tai
arvioida tuotteen laatua. Florian selvittää, mistä hän voisi parhaiten
ostaa ja ladata lempibändinsä uuden albumin. Sen voi ladata suuresta
verkkokaupasta. Hän huomaa vasta jälkeenpäin, että hänen on ostettava samasta
kaupasta myös soitin, jotta hän voi kuunnella albumia. Jos tiedot tuotteen
tärkeimmistä ominaisuuksista, yhteentoimivuudesta ja toiminnoista olisivat
verkossa käyttäjäystävällisessä muodossa, Florian voisi helposti vertailla
tarjouksia ja ostaa laadukkaita musiikkitiedostoja, jotka toimivat hänen soittimessaan. Komissio aikoo varmistaa, että digitaalisia
tuotteita ostavat kuluttajat saavat tärkeimmät tiedot tuotteesta
helppotajuisessa ja vertailukelpoisessa muodossa. Antamalla neuvontaa digitaalisia tuotteita
koskevista tiedottamisvelvoitteista autetaan kansallisia viranomaisia
kuluttajansuojasääntöjen täytäntöönpanossa. Komissio laatii myös mallin
tärkeimpien tietojen (esim. hinta, sopimuksen tyyppi, peruuttamisoikeus,
laitteiden ja ohjelmistojen yhteentoimivuus sekä toiminnalliset ominaisuudet,
kuten käytettävä digitaalinen muoto, tiedoston laatu ja koko, siirrettävyys
muihin kuluttajan omistamiin laitteisiin, mahdollisuus tehdä yksityiskopioita
jne.) yhdenmukaista ja käyttäjäystävällistä esittämistä varten. Tietojen pitää
näkyä näytöllä oikealla hetkellä (esim. samanaikaisesti tuotteen tarjoamisen
kanssa). Näin helpotetaan myös digitaalisten tuotteiden
vertailua ja täsmällistä tietoa tarjoavien vertailusivustojen kehittämistä. Yli
80 prosenttia Euroopan kuluttajista käytti vuonna 2010 hintavertailusivustoja,
ja puolet kuluttajista käytti niitä vähintään kerran kuukaudessa[59].
Komissio jatkaa yhteistyössä sidosryhmien kanssa tällaisten kuluttajille
tarkoitettujen vertailutyökalujen avoimuuden ja luotettavuuden parantamista[60]. Komissio aikoo myös käynnistää kevääseen 2014
mennessä EU:n laajuisen tiedotuskampanjan, jolla pyritään lisäämään
kansalaisten tietoisuutta kuluttajan oikeuksista ja siten vahvistamaan heidän
luottamustaan digitaalisten tuotteiden sähköisiä markkinoita kohtaan. Toimenpide 9:
Komissio laatii kevääseen 2014 mennessä tiiviissä yhteistyössä kansallisten
täytäntöönpanoviranomaisten ja sidosryhmien kanssa mallin tärkeimpien tietojen
esittämiselle verkkokaupassa. Sen avulla selkeytetään digitaalisia tuotteita
koskevaa tietoa ja helpotetaan tuotteiden vertailua. Komissio myös käynnistää
kevääseen 2014 mennessä kuluttajien oikeuksia koskevan EU:n laajuisen
tiedotuskampanjan. 2.5 – Kohdennettu
tiedottaminen ja mahdollisuudet saada tietoa EU-asioista Kansalaisten oikeus vapaaseen
liikkuvuuteen ja paikallishallinto Paikallishallinnon yleisöpalvelupisteiden
työntekijät ovat usein ensimmäinen ja ensisijainen tiedon ja avun lähde uuteen
kaupunkiin asettuville kansalaisille, joten heillä on keskeinen asema
kansalaisten vapaata liikkuvuutta koskevan oikeuden täytäntöönpanossa.
Komission ja EU:n neuvontapalvelujen vastaanottamista valituksista käy
kuitenkin ilmi, että EU:n kansalaisilla on ongelmia, kun he muuttavat asumaan
toiseen EU-maahan. Niiden taustalla ovat usein paikallishallinnon
palvelupisteiden työntekijöiden puutteelliset tiedot EU:n kansalaisten vapaata
liikkuvuutta koskevista oikeuksista. Tämän vahvistavat myös alueiden komitean
vuonna 2012 toteuttaman tutkimuksen[61] tulokset ja EU:n kansalaisuutta koskeva
vuoden 2012 julkinen kuuleminen. Joka neljäs (27 prosenttia) toisessa EU-maassa
asuva ilmoittaa ongelmista ja lähes joka toinen (47 prosenttia) toteaa,
ettei paikallishallinnolla ole riittävästi tietoa kansalaisten EU-oikeuksista.
Paikallishallinnon työntekijöille olisi siis annettava valmiudet perehtyä
perusteellisesti vapaata liikkuvuutta koskeviin sääntöihin. Lähde:
EU:n kansalaisuutta koskeva vuoden 2012 julkinen kuuleminen – perusjoukko:
vastaajat, joilla on ollut ongelmia toiseen EU-maahan muuttamisen tai siellä
asumisen yhteydessä. Belgialainen Cécile
ja hänen aviomiehensä Nicolás, joka on Argentiinan kansalainen, muuttavat
toiseen EU-maahan. Heti heidän asetuttuaan sinne Nicolás käy työhaastattelussa
ja hänelle luvataan työpaikka paikallisesta yrityksestä. Kaupungintalon
työntekijä vastaa yrityksen tiedusteluun, että Nicolás tarvitsee työluvan. Hän
ei suoralta kädeltä tiedä, ettei työlupaa vaadita niiden EU:n kansalaisten
perheenjäseniltä, jotka käyttävät oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen.
Seurauksena on, että Nicolás ei saa työpaikkaa. Komissio kehittää vuoden 2014 loppuun mennessä verkkokoulutustyökalun
paikallishallintoa varten. Sillä varmistetaan, että EU:n kansalaisia
vastaanottavilla kunnallisten palvelupisteiden työntekijöillä on kaikkialla
EU:ssa perusteelliset tiedot EU:n kansalaisten oikeuksista ja niiden
käyttämiseen liittyvistä ehdoista ja menettelyistä. Komissio tukee myös vuodesta 2013 lähtien ystävyyskaupunkiohjelmansa
avulla kaupunkien välistä parhaiden käytäntöjen vaihtoa sekä hankkeita, joilla
lisätään tietämystä kansalaisten oikeuksista ja helpotetaan näiden oikeuksien
täytäntöönpanoa. Toimenpide 10:
Komissio ryhtyy toimenpiteisiin varmistaakseen, että paikallishallinnolle
annetaan välineet, joilla helpotetaan perinpohjaista perehtymistä EU:n
kansalaisten vapaata liikkuvuutta koskevaan oikeuteen. Neuvontaa kansalaisille oikeuksien
täytäntöönpanossa Liian usein käy niin, etteivät kansalaiset
tiedä, mitä heidän pitäisi tehdä, jos heidän oikeuksiaan loukataan. He eivät
etenkään tiedä, olisiko heidän käännyttävä kansallisten viranomaisten, EU:n
toimielinten vai muiden tahojen, kuten Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen
puoleen. Vaikka olisikin selvää, että asia kuuluu EU:n toimielimille, on usein
vielä epäselvää, mille toimielimelle. EU:n kansalaisuutta käsittelevästä vuoden 2013
Eurobarometri-kyselystä käy ilmi, että vähän alle neljännes (24 prosenttia)
vastaajista katsoo tietävänsä melko hyvin tai erittäin hyvin, mitä he voivat
tehdä, jos heidän EU-oikeuksiaan loukataan. Noin puolet (51 prosenttia)
vastaajista kokee, että heidän tietonsa tästä asiasta ovat puutteelliset, ja
joka neljäs (23 prosenttia) katsoo, että tiedot puuttuvat kokonaan. Lähde: EU:n
kansalaisuutta käsittelevä vuoden 2013 Eurobarometri-kysely Nämä havainnot vahvistuivat EU:n kansalaisuutta
koskevassa vuoden 2012 julkisessa kuulemisessa. Monet vastaajat ilmoittivat
myös, että kysymyksessä mainitut työkalut (SOLVIT, Europe Direct ja Sinun
Eurooppasi) olivat heille tuntemattomia. Valtaosa (63 prosenttia) kaikista
vastaajista ilmoitti toivovansa sellaisen verkkotyökalun kehittämistä, jonka
avulla he voisivat helposti selvittää, millä tasolla (EU:n, kansallisella vai
paikallisella) heidän ongelmansa olisi paras ratkaista. Lähde: EU:n
kansalaisuutta koskeva vuoden 2012 julkinen kuuleminen – perusjoukko: kaikki
vastaajat Slovenialainen Maja osti pienen asunnon
Bulgariasta. Hän huomasi kuitenkin oston jälkeen, että asunnon rakenteet olivat
monien rakennusmääräysten vastaisia. Kiinteistönvälittäjä oli tiennyt asiasta
mutta salannut sen. Majan mielestä hänen omaisuudensuojaa koskevaa
perusoikeuttaan oli rikottu. Hän pohti, pitäisikö hänen valittaa Euroopan
komissiolle, Euroopan oikeusasiamiehelle vai Bulgarian tai Slovenian
oikeusasiamiehelle. Hän ei tiennyt, että hänen olisi pitänyt kääntyä
kansallisten kuluttajaviranomaisten puoleen. Käytännön tietoa kansalaisten oikeuksista
saadaan keskitetysti Sinun Eurooppasi ja Europe Direct –verkkosivustoilta sekä
aihekohtaisilta sivuilta. Näiden kaikkien kehittäminen jatkuu. Komissio antaa keskeisellä
Europa-verkkosivustollaan käyttäjäystävällistä neuvontaa siitä, olisiko
kansalaisten parasta kääntyä EU:n neuvontapalvelujen ja toimielinten vai
kansallisten ja paikallisten tahojen puoleen ratkaistakseen ongelmansa. Toimenpide 11:
Komissio aloittaa vuoden 2013 aikana käyttäjäystävällisen neuvonnan tarjoamisen
keskeisellä Europa-verkkosivustollaan. Sen avulla kansalaiset saavat entistä
yksinkertaisemmin ja helpommin selville, minkä tahon kautta he voivat vaatia
oikeuksiaan. 2.6 –
Osallistuminen demokratian toteuttamiseen EU:ssa Kansalaisten vaalioikeuksien vahvistaminen ja
heidän kannustamisensa osallistumaan täysipainoisesti demokratian
toteuttamiseen EU:ssa Kansalaisten
osallistuminen politiikkaan EU:ssa EU:n kansalaisuuden
tärkeimpänä päämääränä on saada EU:n kansalaiset osallistumaan täysipainoisesti
demokratian toteuttamiseen EU:ssa kaikilla tasoilla. Kansalaisten aktivointi,
kansalaisyhteiskunnan kanssa käytävän vuoropuhelun vahvistaminen ja
tiedotusvälineiden vapauden ja moniarvoisuuden edistäminen ovat keskeisellä
sijalla demokraattisen prosessin puitteissa käytävässä tietoon perustuvassa
poliittisessa keskustelussa. Osallistuminen Euroopan parlamentin vaaleihin on
kansalaisten ensisijainen keino osallistua EU:n politiikan muovaamiseen. Se
muodostaa Euroopan unionin edustuksellisen demokratian kulmakiven. Lähes kuusi
kymmenestä EU:n kansalaisesta katsoo äänestämisen Euroopan parlamentin
vaaleissa olevan paras tapa varmistaa, että EU:n päätöstentekijät ottavat
heidän näkemyksensä huomioon.[62] Komissio antoi hiljattain suosituksia
Euroopan parlamentin vaalien avoimuuden lisäämiseksi ja EU:n ja sen
kansalaisten välisten siteiden vahvistamiseksi. Niissä korostettiin Euroopan
poliittisten puolueiden tärkeää tehtävää.[63] Komissio jatkaa
eurooppalaisen kansalaisaloitteen käytön edistämistä. Komissio laatii EU:n
kansalaisuuteen liittyviä oikeuksia selkeästi, tiivistetysti ja
helppotajuisesti esittelevän käsikirjan ja edistää sen levittämistä. Käsikirjan
avulla lisätään tietoisuutta EU:n kansalaisuudesta ja sen nojalla kaikille EU:n
kansalaisille kuuluvista konkreettisista oikeuksista ja erityisesti
vaalioikeuksista sekä mahdollisuuksista osallistua EU:n päätöksentekoon.
Kansalliset viranomaiset voisivat jakaa käsikirjaa kaikille nuorille
äänestysiän kynnyksellä oleville EU:n kansalaisille. Sitä voitaisiin jakaa myös
muissa yhteyksissä, kuten kirjattaessa vastasyntyneitä väestörekisteriin tai
passien tai jäsenvaltion kansalaisuuden myöntämisen yhteydessä, tai käyttää
opetusmateriaalina kouluissa varsinkin kansalaiskasvatuksessa. Kansalaisten
oikeus osallistua vaaleihin kotijäsenvaltiossaan Eurooppalaiset ovat
yleensä sitä mieltä, ettei EU:n kansalaisten pitäisi menettää oikeuttaan
äänestää kotimaansa kansallisissa vaaleissa pelkästään siksi, että he ovat
muuttaneet toiseen EU-maahan. Lähde: EU:n kansalaisuutta koskeva vuoden 2012 julkinen
kuuleminen – perusjoukko: kaikki vastaajat Lähde: vaalioikeuksia
käsittelevä vuoden 2013 Eurobarometri-kysely Tanskalainen
pariskunta sai kiinnostavaa työtä Puolassa sijaitsevasta yrityksestä ja muutti
Puolaan asumaan. Heidän tyttärensä jäi Tanskaan opiskelemaan. He käyvät usein
Kööpenhaminassa sukulaisten ja ystävien luona ja seuraavat tiiviisti Tanskan
poliittista ja yhteiskunnallista kehitystä. He aikovat lopulta myös palata
Tanskaan. He eivät kuitenkaan saa äänestää kansallisissa vaaleissa, koska
Tanskan kansalaiset voivat nykyisen lainsäädännön mukaan olla merkittynä
vaaliluetteloon vain, jos he ilmoittavat palaavansa kotimaahan kahden vuoden
kuluessa. Kansallisen äänioikeuden menettämistä perustellaan
tätä käytäntöä noudattavissa maissa yleensä sillä, että yhteys vanhan kotimaan
yhteiskuntaan alkaa heiketä, kun ulkomailla on vietetty tietty aika. Tätä
perustelua olisi arvioitava uudelleen nykyisen sosioekonomisen tilanteen ja
nykyteknologian, aiempaa helpompien liikkumismahdollisuuksien sekä EU:n
alueella voimistuvan yhteiskunnallisen ja kulttuurisen lähentymisen valossa.
Toisessa EU-maassa asuminen ei enää edellytä siteiden lopullista katkaisemista
kotimaahan samalla tavoin kuin joskus ennen. EU:n kansalaisten olisi nyt
pystyttävä päättämään itse, haluavatko he jatkaa osallistumista sen maan
politiikkaan, jonka kansalaisia he ovat, vai panostaa heidät vastaanottavan
yhteiskunnan politiikkaan. EU:n kansalaisuudesta 19. helmikuuta 2013
järjestetyssä Euroopan parlamentin ja komission yhteisessä
kuulemistilaisuudessa käydyissä keskusteluissa korostettiin myös, että on
epäjohdonmukaista evätä EU:n kansalaisilta keskeisiä poliittisia oikeuksia
nimenomaan siksi, että he ovat käyttäneet heille EU:n kansalaisina kuuluvaa perusoikeutta
vapaaseen liikkuvuuteen. Henkilöt, jotka ovat käyttäneet oikeuttaan vapaaseen
liikkuvuuteen, saattavat olla epäedullisemmassa asemassa verrattuna
tilanteeseen, jossa he olisivat jääneet kotimaahan tai lyhentäneet oleskeluaan
toisessa EU-maassa. Kansallisella tasolla on käyty oikeutta siitä, ovatko
äänioikeuden menettämiseen liittyvät kansalliset toimintatavat unionin oikeuden
mukaisia.[64] Unionin tuomioistuimelle ei kuitenkaan ole
toistaiseksi esitetty ennakkoratkaisukysymystä. Kansalaisten
oikeus osallistua vaaleihin asuinjäsenvaltiossaan EU:n kansalaisuus oikeuttaa EU:n kansalaiset
äänestämään ja asettumaan ehdolle paikallisissa ja Euroopan parlamentin
vaaleissa asuinmaassaan samoin edellytyksin kuin maan kansalaiset. Näiden
oikeuksien tarkoituksena on toteuttaa käytännössä syrjimättömyysperiaatteen
noudattaminen valtion omien kansalaisten ja muiden maiden kansalaisten kohtelussa
sekä sopeuttaa EU:n kansalaiset paremmin asuinmaahansa ja edistää heidän
osallistumistaan demokratian toteuttamiseen siellä.[65]
Kyseiset oikeudet eivät kuitenkaan kata politiikkaan osallistumisen tärkeimpiä
tasoja eli kansallista tasoa ja niiden 13 jäsenvaltion alueellista tasoa, jossa
alueilla on lainsäädäntövaltaa.[66] Edellä kuvattujen
oikeuksiin liittyvien puutteiden vuoksi EU:n kansalaisilta, jotka jo ovat
paikallisen yhteisön jäseniä, otetaan pois tehokas keino vaikuttaa heitä
välittömästi koskeviin kansallisen lainsäätäjän päätöksiin. Yhdenvertainen
kohtelu ja mahdollisuudet osallistua politiikkaan jäävät siis osittain toteutumatta
EU:n kansalaisilla, jotka käyttävät perusoikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen ja
oleskeluun EU:n alueella. Nämä puutteet uhkaavat kärjistyä entisestään, kun
Euroopan yhdentyminen etenee ja on yhä tärkeämpää edistää EU:n kansalaisten
osallistumista demokratian toteuttamiseen unionissa. EU:n kansalaisuutta
koskevassa vuoden 2012 julkisessa kuulemisessa 72 prosenttia ja vaalioikeuksia
käsittelevässä vuoden 2013 Eurobarometri-kyselyssä 67 prosenttia vastaajista
katsoi, että muiden EU-maiden kansalaisten olisi saatava äänestää asuinmaansa
kansallisissa vaaleissa. Osuus on kasvanut huomattavasti (17 prosenttiyksikön
lisäys) vuodesta 2010. Lähde:
EU:n kansalaisuutta koskeva vuoden 2012 julkinen kuuleminen – perusjoukko:
kaikki vastaajat Lähde:
vaalioikeuksia käsittelevä vuoden 2013 Eurobarometri-kysely Vaalioikeuksia
käsittelevään vuoden 2013 Eurobarometri-kyselyyn vastanneista 64 prosenttia
katsoi, että EU:n kansalaisille olisi annettava äänioikeus alueellisissa
vaaleissa (niitä järjestävässä jäsenvaltiossa). Tässäkin tapauksessa osuus on
kasvanut huomattavasti (10 prosenttiyksikköä) vuodesta 2010. Lähde:
vaalioikeuksia käsittelevä vuoden 2013 Eurobarometri-kysely Toisessa EU-maassa
asuvien EU:n kansalaisten integroituminen ja osallistuminen demokratian
toteuttamiseen unionissa saisi uutta pontta, jos heille annettaisiin oikeus
valita heidän tärkeimpien poliittisten oikeuksiensa käyttämiseen paremmin
soveltuva maa. Valinta voisi perustua siihen, miten vahvat siteet he ovat
säilyttäneet maahan, jonka kansalaisia he ovat, tai millaiset siteet he ovat
muodostaneet asuinmaahansa. EU:n kansalaisuuteen liittyvien oikeuksien
täydentämisestä määrätään perussopimuksessa (esim. SEUT-sopimuksen
25 artikla). Komissio tutkii Euroopan unionin tulevaisuuteen liittyvien
laajempien pohdintojen yhteydessä, miten EU:n kansalaisille voitaisiin antaa
mahdollisuus osallistua asuinjäsenvaltionsa kansallisiin ja alueellisiin
vaaleihin. Kansalaisten
mahdollisuudet osallistua keskusteluun EU:hun liittyvistä asioista EU:n kansalaisista 68
prosenttia katsoo nykyään, ettei heillä ole riittävästi tietoa EU-asioista.
EU:sta kielteisen käsityksen saaneista henkilöistä 74 prosenttia ilmoittaa,
etteivät heidän tietonsa EU:sta ole hyvät. Vaikka internetin ja sosiaalisen
median käyttö on lisääntynyt etenkin nuorten kansalaisten keskuudessa,
televisio on edelleen useimpien ihmisten (58 prosenttia) suosituin väline
tiedon hankkimiseen EU-asioista[67]. Audiovisuaalisia mediapalveluja koskevalla
direktiivillä[68] edistetään tiedotusvälineiden moniarvoisuutta
avaamalla kansalliset markkinat muiden EU-maiden lähetystoiminnan
harjoittajille ja tilausvideopalvelujen tarjoajille. Lisäksi internet helpottaa
muiden jäsenvaltioiden toimijoiden mahdollisuuksia saada käyttöönsä sisältöä.
Kansallisilla televisiokanavilla kerrotaan EU:hun liittyvistä aiheista usein
kuitenkin kansallisesta näkökulmasta kansalliselle yleisölle. Jos kansalaisille
annettaisiin tietoa EU-asioista unionin näkökulmasta ja sen lisäksi muiden
jäsenvaltioiden erilaisista kansallisista näkökulmista, eurooppalainen
keskustelufoorumi voisi vilkastua ja tietoperäinen demokraattinen keskustelu
saisi uusia virikkeitä.[69] Toimenpide 12:
Komissio – parantaa EU:n
kansalaisten tietoisuutta EU:n kansalaisuuteen liittyvistä oikeuksista ja
erityisesti vaalioikeuksista julkaisemalla Eurooppa-päivänä toukokuussa 2014
käsikirja, jossa EU-oikeudet esitellään selkeällä ja yksinkertaisella kielellä, – ehdottaa
rakentavia keinoja, joiden avulla toisessa EU-maassa asuvat EU:n kansalaiset
voisivat osallistua täysipainoisesti demokratian toteuttamiseen EU:ssa ja
säilyttäisivät äänioikeutensa kotimaansa kansallisissa vaaleissa, – tutkii vuonna
2013, miten eurooppalaista julkista tilaa voitaisiin vahvistaa ja kehittää
nykyisten kansallisten ja eurooppalaisten rakenteiden pohjalta ja jättää taakse
nykyinen tilanne, jossa yleinen mielipide hajaantuu kansallisten rajojen
mukaan. 3. Päätelmä: EU:n
kansalaisuuden uudet tuulet Komissio tarkastelee kansalaisten kokemuksia Euroopan
unionin kansalaisuutta koskevan vuoden 2013 katsauksen ja sen laatimista
tukeneiden laajojen kuulemisten perusteella ja varmistaa, että
kansalaiset voivat käyttää täysipainoisesti EU-oikeuksiaan ja unionin
kansalaisuuden heidän arkeensa tuomia etuja. Katsauksen ja siihen liittyvien keskustelujen
sekä Euroopan kansalaisten teemavuoden[70] ja parhaillaan pidettävien
kansalaiskuulemisten[71] tavoitteena on, että kansalaiset
osallistuisivat yhdessä poliittisten päättäjien, asiantuntijoiden ja
kansalaisyhteiskunnan edustajien kanssa Euroopan parlamentin vuoden 2014
vaalien kynnyksellä käytävään aitoon keskusteluun etenemisestä kohti
vahvempaa ja yhä tiiviimpää unionia, jossa kansalaiset ovat toiminnan
keskipisteessä. Kuten komission puheenjohtaja Barroso korosti
vuonna 2012 pitämässään puheessa unionin tilasta, ”Euroopan on oltava
demokraattisempi kuin koskaan”. EU:n kansalaiset vievät Euroopan
yhdentymishanketta eteenpäin, jos he huomaavat, että siitä koituu konkreettista
hyötyä heille itselleen ja heidän perheelleen, jos he samaistuvat sen
päämäärään ja visioon ja jos he voivat olla mukana itse prosessissa. LIITE 1 Euroopan
unionin kansalaisuutta koskevan vuoden 2010 katsauksen seuranta: 25
toimenpiteen toteuttaminen Euroopan unionin kansalaisuutta koskevassa
vuoden 2010 katsauksessa esiteltiin 25 komission suunnittelemaa toimenpidettä
EU-oikeuksien käyttämistä EU:n kansalaisten jokapäiväisessä elämässään
kohtaamien esteiden poistamiseksi. Tässä liitteessä esitellään tärkeimmät
toimenpiteet, joilla komissio on pyrkinyt täyttämään vuonna 2010 tekemänsä
sitoumukset.[72] Kansainvälisten
pariskuntien omistusoikeuksiin liittyvän epävarmuuden poistaminen – toimenpide 1 Komissio antoi 16. maaliskuuta 2011
ehdotukset asetuksiksi tuomioistuimen toimivallasta, sovellettavasta laista
sekä päätösten tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta – aviovarallisuussuhteita koskevissa
asioissa[73] ja – rekisteröityjen parisuhteiden
varallisuusoikeudellisia vaikutuksia koskevissa asioissa[74]. Ehdotettujen asetusten tarkoituksena on auttaa
kansainvälisiä pariskuntia, jotka joutuvat selvittämään omaisuusasioihin
liittyviä kysymyksiä avioeron, asumuseron tai kuolemantapauksen yhteydessä
sovellettavan lain ja toimivaltaisen tuomioistuimen määrittämisessä. Niihin
sisältyy myös sääntöjä puolisoiden omaisuutta koskevien tuomioistuinten
päätösten tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta kaikissa jäsenvaltioissa
yhtenäisen menettelyn avulla. Pariskunnat voisivat tällä tavoin säästää
keskimäärin 2 000–3 000 euroa tapausta kohti asian monimutkaisuuden
mukaan. Väestörekisteriasiakirjojen
käyttämiseen liittyvien raskaiden ja kalliiden muodollisuuksien poistaminen ja
oikeussuojakeinojen käytön helpottaminen rajatylittävissä tilanteissa –
toimenpiteet 2 ja 3 Toimenpide 2 Komissio julkaisi 14. joulukuuta 2010 vihreän
kirjan ”Hallintoa helpommaksi kansalaisille: parannetaan virallisten
asiakirjojen vapaata liikkuvuutta ja väestörekisteritietojen vaikutusten
tunnustamista”[75] ja käynnisti 10. toukokuuta 2011 saakka
kestäneen julkisen kuulemisen. Komissio esitti 24. huhtikuuta 2013
ehdotuksen asetukseksi[76], jonka ansiosta kansalaiset voivat entistä
helpommin varmistaa rajatylittävissä tilanteissa vaadittavien virallisten
asiakirjojen (esim. syntymä-, kuolin- tai vihkitodistukset tai kiinteistöjä
koskevat asiakirjat) tunnustamisen. Asetusehdotuksen säännöksillä
yksinkertaistetaan hallinnollisia muodollisuuksia ja vähennetään siten
byrokratiaa. Niillä vähennetään myös virallisten asiakirjojen käyttämiseen
liittyviä käännöskuluja EU:ssa. Ehdotuksessa säädetään myös EU:n monikielisistä
vakiomuotoisista lomakkeista, joita kansalaiset voivat pyytää ja joita on määrä
käyttää esimerkiksi syntymän, avioliiton ja kuoleman yhteydessä. Toimenpide 3 Komissio otti heinäkuussa 2010 käyttöön Euroopan oikeusportaalin
(e-Justice). Portaali on keskitetty sähköinen asiointipiste,
joka helpottaa oikeussuojan saamista EU:n alueella. Avioeroon,
kuolemantapaukseen, riita-asiaan tai muuttoon liittyvässä tilanteessa olevat
kansalaiset, jotka joutuvat vaatimaan oikeuksiaan toisen EU-maan
tuomioistuimessa, voivat löytää portaalista pikaisesti vastauksia moniin
kysymyksiin. Sen avulla voi esimerkiksi löytää asianajajan toisesta maasta tai
selvittää, miten voi säästää oikeudenkäyntikuluja sovittelun avulla. Portaalista
selviää myös, missä kanne on nostettava, minkä jäsenvaltion lainsäädäntöä asiassa
sovelletaan ja kenellä on oikeus oikeusapuun. Rikoksesta epäillyn tai
syytetyn ja rikoksen uhrin suojan parantaminen rikosoikeudenkäynneissä –
toimenpiteet 4 ja 5 Toimenpide 4 Komissio antoi 8. kesäkuuta 2011 ehdotuksen direktiiviksi
oikeudesta asianajajaan rikosoikeudenkäyntimenettelyissä ja oikeudesta
ilmoittaa pidätyksestään[77]. Tavoitteena on varmistaa, että kaikki
rikosoikeudenkäynneissä vastaajina olevat henkilöt voivat vedota samoihin
perustason oikeuksiin riippumatta kansalaisuudestaan ja menettelyn
toteuttavasta EU-maasta. Ehdotuksessa määritellään kaikkialla EU:ssa
sovellettavat vähimmäisvaatimukset, jotka koskevat rikoksesta epäillyn tai
syytetyn oikeutta asianajajaan ja pidätetyn henkilön oikeutta ilmoittaa
pidätyksestään valitsemalleen henkilölle, esimerkiksi sukulaiselle,
työnantajalle tai konsuliviranomaiselle.[78] Toimenpide 5 Komissio antoi 18. toukokuuta 2011 – uhrin oikeuksien lujittamista
EU:ssa koskevan tiedonannon[79], jossa esitetään komission kanta rikoksen uhreihin liittyviin toimiin; – ehdotuksen direktiiviksi
rikoksen uhrin oikeuksia, tukea ja suojelua koskevien vähimmäisvaatimusten
vahvistamisesta[80]; sen tavoitteena on vahvistaa nykyisiä kansallisia toimenpiteitä koko
EU:ssa sovellettavilla vähimmäisvaatimuksilla, jotta kaikki uhrit voivat vedota
samoihin perustason oikeuksiin riippumatta kansalaisuudestaan ja siitä, missä
EU-maassa rikos tapahtuu; ja – ehdotuksen asetukseksi
yksityisoikeuden alalla määrättyjen suojelutoimenpiteiden vastavuoroisesta
tunnustamisesta[81] (sillä täydennetään eurooppalaisesta suojelumääräyksestä vuonna 2012
annettua direktiiviä[82], jota sovelletaan rikoksiin liittyviin
suojelutoimenpiteisiin). Ehdotuksella pyritään varmistamaan, että
väkivallan uhreilla, jotka matkustavat tai muuttavat toiseen maahan, on
edelleen oikeus vaaraa aiheuttavalta henkilöltä suojelevaan toimenpiteeseen. Rikoksen uhrien oikeuksia, tukea ja
suojelua koskevista vähimmäisvaatimuksista 25 päivänä lokakuuta 2012 annettu
direktiivi 2012/29/EU[83] annettiin komission ehdotuksesta. Siinä määritellyissä
vähimmäisvaatimuksissa varmistetaan muun muassa, että uhreja kohdellaan
kunnioittavasti, että he saavat tietoa oikeuksistaan ja asiastaan ja voivat
osallistua aktiivisesti menettelyyn. Niissä varmistetaan myös, että uhreille
tarjotaan tukea kaikissa jäsenvaltioissa ja että haavoittuvuutensa vuoksi
erityissuojelua tarvitsevat uhrit (lapset mukaan luettuna) tunnistetaan ja
heitä suojellaan asianmukaisesti. Ongelmien poistaminen rajatylittävissä
veroasioissa, erityisesti autojen verotuksessa[84] ja autojen
uudelleenrekisteröintimenettelyjen yksinkertaistaminen – toimenpide 6 Komissio julkaisi 20. joulukuuta 2010 veroesteiden
poistamista unionin kansalaisten rajatylittävältä toiminnalta koskevan
tiedonannon[85], jossa tarkastellaan vakavimpia EU:n
kansalaisten rajatylittävään toimintaan liittyviä vero-ongelmia ja ilmoitetaan
komission aikeesta esittää ehdotuksia tietyillä aloilla sekä yleisesti ottaen
auttaa jäsenvaltioita parantamaan verojärjestelmiensä yhteensopivuutta ja
toimimaan tiiviimmin yhteistyössä EU:n kansalaisten hyväksi. Lisäksi
komissio tunnisti EU:n lainsäädännön vastaisia rikkomuksia ja ryhtyi
tarvittaessa toimenpiteisiin asianomaisia jäsenvaltioita vastaan. Kaksinkertaisesta verotuksesta
sisämarkkinoilla 11. marraskuuta 2011 annetussa komission tiedonannossa[86] tuotiin esille tärkeimmät kaksinkertaiseen verotukseen EU:ssa
liittyvät ongelmat ja konkreettiset toimenpiteet, joita komissio ehdottaa
jäsenvaltioille ongelmien ratkaisemiseksi. Niitä ovat esimerkiksi
kaksinkertaista verotusta käsittelevän foorumin perustaminen sekä
jäsenvaltioissa hyväksyttävät menettelysäännöt ja riitojenratkaisumekanismi. Komissio teki 15. joulukuuta 2011 kattavan
aloitteen perintöverotuksesta ja antoi siihen liittyvän suosituksen[87],
jolla on tarkoitus antaa jäsenvaltioille pontta saman perinnön kaksin- tai moninkertaista
verotusta koskevien ongelmien ratkaisemiseen. Lisäksi komissio tarjosi
jäsenvaltioille neuvontaa perintöverojärjestelmien muuttamisessa
syrjimättömiksi. Komissio toteutti myös arvioinnin jäsenvaltioiden
verosäännöksistä, joita sovelletaan rajatylittävissä perintötapauksissa, ja
ryhtyi tarvittaessa toimenpiteisiin kyseisiä jäsenvaltioita vastaan. Komissio
laatii vuonna 2014 kertomuksen tästä aiheesta. Komissio järjesti julkisen kuulemisen 3. maaliskuuta ja 26.
toukokuuta 2011 välisenä aikana. Siinä selvitettiin, mitä keskeisiä ongelmia
EU:n kansalaisilla on, kun he rekisteröivät aiemmin toisessa jäsenvaltiossa
rekisteröityjä autoja. Sen perusteella
komissio antoi 4. huhtikuuta 2012 ehdotuksen asetukseksi, jolla
yksinkertaistetaan huomattavasti uudelleenrekisteröintimenettelyjä[88].
Tällä aloitteella pyritään vähentämään tarpeetonta hallinollista rasitusta,
minkä ansiosta yrityksille, kansalaisille ja rekisteröintiviranomaisille
aiheutuisi vuosittain vähintään 1,5 miljardin euron säästöt. Ratkaistakseen EU:n kansalaisten ongelmia autoverotukseen liittyvissä
asioissa rajatylittävissä tilanteissa komissio esitti 14. joulukuuta 2012 tiedonannon
sisämarkkinoiden vahvistamisesta poistamalla henkilöautojen rajatylittäviä
veroesteitä[89]. Siinä selkeytetään autoverotusta
koskevia EU:n sääntöjä ja yksilöidään parhaita käytäntöjä, joita
jäsenvaltioiden olisi sovellettava. Niitä ovat esimerkiksi tiedottaminen
kansalaisille heidän autoverojen soveltamiseen liittyvistä oikeuksistaan ja
velvollisuuksistaan rajatylittävissä tilanteissa ja rekisteröintiveron
osittainen palauttaminen kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi silloin, kun
auto siirretään pysyvästi toiseen jäsenvaltioon. Komissio luo
tiedonannon liitteenä olevassa komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa[90]
katsauksen EU:n kansalaisten ja taloudellisten toimijoiden käytettävissä
olevaan EU:n oikeuden mukaiseen oikeussuojaan. Avun
tarjoaminen EU:n kansalaisille, jotta he saisivat täyden hyödyn rajatylittävästä
terveydenhuollosta ja sähköisestä terveysteknologiasta – toimenpide 7 Direktiivi 2011/24/EU potilaiden oikeuksien
soveltamisesta rajatylittävässä terveydenhuollossa[91] tuli voimaan 24. huhtikuuta 2011 ja on määrä saattaa osaksi
kansallista lainsäädäntöä 25. lokakuuta 2013 mennessä. Sillä selvennetään
potilaiden oikeuksia turvalliseen ja laadukkaaseen hoitoon kaikkialla EU:ssa ja
korvauksen saamiseen siitä. Direktiivillä 2011/24/EU perustettiin sähköisistä
terveyspalveluista vastaavien kansallisten viranomaisten verkosto eli niin
sanottu sähköisten terveyspalvelujen verkosto. Yksi verkoston tavoitteista on
laatia ohjeet, joissa määritellään potilastietoja koskevat
vähimmäisvaatimukset. Niillä helpotetaan jäsenvaltioiden välistä rajatylittävää
potilastietojen vaihtoa[92]. Lisäksi verkosto tukee jäsenvaltioita
näiden kehittäessä yhteisiä tunnistamismenetelmiä ja alkuperäisyyden
toteamismenetelmiä, jotta voidaan helpottaa tietojen siirrettävyyttä. Komissio julkaisi 6. joulukuuta 2012 komission
yksiköiden valmisteluasiakirjan voimassa olevan EU:n lainsäädännön
soveltuvuudesta etälääketieteen palveluihin.[93]
Tavoitteena on etälääketieteen rajatylittävien palvelujen oikeudellisen
kehyksen selkeyttäminen. Tämä asiakirja liittyy komission sähköisen
terveydenhuollon toimintasuunnitelmaan 2012–2020. Toimintasuunnitelmassa
esitetään EU:n visio siitä, miten sähköisen terveydenhuollon käyttöä olisi
tehostettava ja miten voitaisiin parantaa potilaiden ja terveydenhuollon
työntekijöiden valmiuksia käyttää sähköistä terveydenhuoltoa. Komissio
pyrkii takaamaan eurooppalaisille suojatun pääsyn näiden omiin
sähköisiin terveystietoihin rahoittamalla tammikuusta 2012 alkaen vuoden
2014 loppuun saakka kahta pilottihanketta[94], jotka kattavat yli 20 aluetta eri jäsenvaltioissa. Konsuliviranomaisten
antamaa suojelua koskevan oikeuden riittävä toteuttaminen hätätilanteeseen
joutuvien EU:n kansalaisten tapauksessa – toimenpide 8 Komissio antoi 23.
maaliskuuta 2011 tiedonannon ”Konsuliviranomaisten EU:n kansalaisille
kolmansissa maissa antama suojelu: tilanne nyt ja tulevaisuudessa”[95].
Siinä esitetään konkreettisia toimenpiteitä, joilla huolehditaan siitä, että
EU:n kansalaisten oikeus saada apua kaikkien jäsenvaltioiden diplomaatti- ja
konsuliviranomaisilta muun muassa kriisitilanteissa toteutuu entistä paremmin. Samana päivänä komissio otti käyttöön
konsuliapua koskevan sivuston[96], jolta kansalaiset saavat tietoja
konsuliviranomaisten antamasta suojelusta sekä kolmansien maiden konsuli- ja
diplomaattiedustustojen osoitteita. Sivuston kautta voi myös tutustua
jäsenvaltioiden antamiin matkustusohjeisiin. Komissio
antoi 14. joulukuuta 2011 ehdotuksen direktiiviksi konsuliviranomaisten
unionin kansalaisille ulkomailla antamasta suojelusta[97]. Kansalaisten
tietoisuuden lisääminen lomapakettien ostamiseen liittyvistä oikeuksista,
matkustajan ja matkailijan oikeuksista, näiden oikeuksien noudattamisen
valvonnan parantaminen sekä esteiden poistaminen vammaisilta – toimenpiteet 9,
10, 11 ja 12 Toimenpide 9 Komissio on
nykyisen vuoden 1990 direktiivin antamisen jälkeen arvioinut huolellisesti
pakettimatkojen markkinoita ja kartoittanut samalla mahdollisia toimintatapoja
markkinoiden muutoksiin reagoimiseksi. Muutoksista mainittakoon
erityisesti internetin käyttöönotto ja sen käytön yleistyminen jakelukanavana.
Se on muuttanut kuluttajien tapaa järjestää lomamatkansa. Komissio on
hiljattain järjestänyt useita kuluttajajärjestöjen, toimialan sidosryhmien ja
jäsenvaltioiden kuulemisia, ja esittänee tulevia toimia koskevan ehdotuksensa
kesään 2013 mennessä. Toimenpide 10 Vuosina 2012 ja 2013 voimaan tulleella uudella
unionin lainsäädännöllä varmistetaan, että matkustajilla on samat perustason
oikeudet kaikkialla EU:ssa riippumatta siitä, matkustavatko he lentäen, junalla,
laivalla vai linja-autolla. Asetus (EU) N:o 1177/2010 matkustajien
oikeuksista meri- ja sisävesiliikenteessä[98] tuli voimaan 6. tammikuuta
2011 ja asetus (EU) N:o 181/2011 matkustajien oikeuksista
linja-autoliikenteessä[99] tuli voimaan 20.maaliskuuta 2011.
Näillä uusilla säännöillä varmistetaan, että kaikkien mainittujen
liikennemuotojen matkustajilla on oikeus saada tietoja ja apua, jos jokin menee
vikaan heidän matkallaan. Matkustajien suojasta ja maksuttomasta avustamisesta
on erityistä hyötyä vammaisille ja liikuntarajoitteisille henkilöille. Komissio järjesti vuosina 2010–2012 Euroopan
laajuisen matkustajien oikeuksia koskevan tiedotuskampanjan lentomatkustajien
ja rautatieliikenteen matkustajien oikeuksista Euroopassa. Siihen sisältyi
28:lla Euroopan lentoasemalla 4. heinäkuuta 2012 järjestetty yleiseurooppalainen
tiedotustapahtuma Airport Day (lentomatkustamisen teemapäivä). Komissio
pyrkii edelleen parantamaan kansalaisten tietoisuutta matkustajien oikeuksista
kaikissa liikennemuodoissa. Se käynnistää vuonna 2013 uuden Euroopan laajuisen
tiedotuskampanjan, joka jatkuu vuoden 2015 puoliväliin saakka. Lisäksi komissio esitti 13. maaliskuuta 2013
ehdotuksen lentomatkustajien oikeuksien tarkistamisesta[100].
Ehdotuksen tavoitteena on tehostaa näiden oikeuksien toteutumista
selkeyttämällä lainsäädäntöä tehostamalla sen noudattamisen valvontaa ja
valitusten käsittelyä. Toimenpide 11 Komissio hyväksyi 15. marraskuuta 2010 vammaisstrategian
2010–2020[101], jonka tavoitteena on lisätä vammaisten
toimintamahdollisuuksia, jotta he voisivat käyttää oikeuksiaan ja osallistua
täysipainoisesti yhteiskunnan toimintaan. Strategiassa keskitytään
esteiden poistamiseen kahdeksalla keskeisellä toiminta-alueella: esteettömyys
ja saavutettavuus, osallistuminen, yhdenvertaisuus, työllisyys, koulutus,
sosiaaliturva ja terveydenhuolto. Komissio antoi 11. huhtikuuta 2011 vammaisten
ja liikuntarajoitteisten henkilöiden oikeuksista lentoliikenteessä annettua
asetusta (EY) N:o 1107/2006 koskevan kertomuksen[102],
jossa tarkastellaan asetuksen soveltamiseen liittyviä kysymyksiä. Komissio
julkaisi kertomuksen seurannan yhteydessä kesäkuussa 2012 ohjeet
kansallisille viranomaisille ja lentoliikenteen alan taloudellisille
toimijoille[103]. Ne sisältävät täsmennyksiä, ja niillä
pyritään parantamaan asetuksen täytäntöönpanoa. Vuoden 2013 puolivälissä
käynnistettävä komission uusi tiedotuskampanja sisältää vammaisten ja
liikuntarajoitteisten matkustajien hyväksi toteutettavia erityistoimenpiteitä.
Komissio antoi 11. maaliskuuta 2013 direktiivin 2013/9/EU[104].
Siinä säädetään uusista nimenomaisista olennaisista vaatimuksista, jotka
koskevat rautatiejärjestelmien esteetöntä saavutettavuutta vammaisten ja
liikuntarajoitteisten matkustajien kannalta. Komissio toteutti myös rakennetun
ympäristön esteettömyyden standardointiin liittyviä toimia. Niihin kuului tutkimus, jossa kuvataan EU:ssa
vallitsevaa hajanaista tilannetta ja esitetään katsaus yli 250 asetukseen,
normiin ja ohjeeseen. Vuoden 2013 aikana komission tavoitteena on edistää
eurooppalaisen standardin kehittämistä. Lisäksi komissio jakoi 3. joulukuuta 2012
kolmannen kerran Esteetön kaupunki ‑palkinnon. Palkinto
myönnetään joka vuosi Euroopan vammaisten päivän yhteydessä kaupunkiympäristön
esteettömyyden parantamiseksi esimerkillisesti toimivalle yli 50 000
asukkaan kaupungille. Palkinto on myönnetty Berliinille vuonna 2012,
Salzburgille vuonna 2011 ja Avilalle vuonna 2010. Komissio käynnisti 12. joulukuuta 2011 julkisen
kuulemisen, joka päättyi 29. helmikuuta 2012, esteettömyyttä koskevan
eurooppalaisen säädösaloitteen laatimiseksi. Sen tavoitteena on varmistaa,
että vammaisilla henkilöillä on mahdollisuus saada keskeisiä tuotteita ja
palveluja jäsenvaltioissa. Esteettömyydestä on hyötyä myös
liikuntarajoitteisille, kuten iäkkäille ihmisille. Toimenpide 12 Parantaakseen kuluttajien luottamusta
matkailupalveluja kohtaan komissio luo Euroopan laatumerkin, jolla varmistetaan
yhdenmukaisuus kuluttajille tarjottavien palvelujen laadun arvioinnissa. Komission
tavoitteena on myös, että yhä useammat kansalaiset pystyisivät lähtemään
lomamatkalle huolimatta vammaisuudestaan tai ikään liittyvistä tai
taloudellisista ongelmista. Tätä varten komissio edistää tiedottamista
yrityksille esteettömyyteen sijoittamisen eduista. Lisäksi se edistää matkailua
sesongin ulkopuolella ja tukee kestäviä matkailukohteita erityisillä tiedotustoimilla. Kuluttajien tietoisuuden
lisääminen heidän oikeuksistaan ja valituskeinoista sekä kuluttajariitojen
nopean ja huokean tuomioistuinten ulkopuolella tapahtuvan ratkaisemisen
helpottaminen – toimenpiteet 13 ja 14 Toimenpide 13 Euroopan digitaalistrategian tavoitteena on lisätä
tietoisuutta digitaaliseen ympäristöön liittyvistä kansalaisten oikeuksista ja
edistää niiden ymmärtämistä. Tavoitteen mukaisesti komissio antoi 17.
joulukuuta 2012 verkko-oikeuksia koskevan EU:n säännöstön[105].
Säännöstöön ei ole lisätty uusia oikeuksia. Sen sijaan siinä esitetään selkeästi
ja helppotajuisesti unionin oikeuden mukaiset nykyiset tärkeimmät
periaatteet ja kansalaisten oikeudet. Kansalaisia suojellaan niiden perusteella
heidän käyttäessään verkkopalveluja ja tehdessään ostoksia verkossa sekä
ristiriitatilanteissa kyseisten palvelujen tarjoajien kanssa. Vaikka
säännöstö ei ole täytäntöönpanokelpoinen sellaisenaan, se sisältää
erityisoikeuksia ja periaatteita, jotka ovat täytäntöönpanokelpoisia sen
kansallisen lainsäädännön nojalla, jonka osaksi niiden perustana olevat EU:n
säännöt on saatettu. Toimenpide 14 Helpottaakseen kuluttajariitojen ratkaisemista
nopeasti ja huokeasti tuomioistuinten ulkopuolella EU:ssa komissio antoi 29.
marraskuuta 2011 lainsäädäntöpaketin, johon sisältyi ehdotus direktiiviksi
kuluttajariitojen vaihtoehtoisesta riidanratkaisusta (ADR-direktiivi)[106]
ja ehdotus asetukseksi kuluttajariitojen verkkovälitteisestä vaihtoehtoisesta
riidanratkaisusta (ODR-asetus)[107]. Euroopan parlamentti ja neuvosto
hyväksyivät molemmat ehdotukset joulukuussa 2012. Säädökset julkaistaan
kesäkuussa 2013. - ADR-direktiivillä annetaan
kuluttajille mahdollisuus ratkaista ostamaansa tuotetta tai palvelua koskevat
riita-asiat (lukuun ottamatta terveydenhuoltoa ja koulutusta koskevia
riita-asioita) elinkeinonharjoittajien kanssa tuomioistuinten ulkopuolella
ADR-elimen (esim. sovittelija, välittäjä, välimies, oikeusasiamies tai
valituslautakunta) välityksellä. ADR-elimen on noudatettava tiettyjä
laatuvaatimuksia (kuten avoimuus, riippumattomuus oikeudenmukaisuus ja
tehokkuus) ja asetettava menettelyn tulos saataville 90 päivän kuluessa. Myös
verkkokaupan harjoittajien on annettava kuluttajille tietoa ADR:stä. - ODR-asetuksella
perustetaan verkkovälitteinen eurooppalainen foorumi, joka tarjoaa kuluttajille
ja elinkeinonharjoittajille asiointipisteen, jossa verkon kautta tehtyjä
ostoksia koskevat riita-asiat voidaan ratkaista alusta loppuun asti verkon
kautta 90 päivän kuluessa. Myös verkkokaupan harjoittajien on annettava kuluttajille
tietoa ODR:stä. ADR ja ODR ovat nopeampi, edullisempi ja helppokäyttöisempi
vaihtoehto oikeudenkäynnille, ja niiden odotetaan tuottavan kuluttajille noin
22,5 miljardin euron vuosittaiset säästöt koko EU:ssa. Komissio pyrki edelleen edistämään sovittelua, koska se voi
säästää kansalaisilta huomattavan paljon aikaa ja kustannuksia. Sovittelua
koskevat EU:n säännöt sisältyvät 21. toukokuuta 2008 annettuun direktiiviin[108],
joka jäsenvaltioiden oli saatettava osaksi kansallista lainsäädäntöä 21.
toukokuuta 2011 mennessä. Komissio käynnisti heinäkuussa 2012 tutkimuksen,
jossa arvioidaan kattavasti direktiivin saattamista osaksi jäsenvaltioiden
lainsäädäntöä. Siinä tarkastellaan myös sovittelun laajamittaisen
käytön edistämistä, jonka tavoitteena on parantaa oikeuslaitoksen
käyttäjämyönteisyyttä. Tämän analyysin perusteella komission on määrä
päättää mahdollisesti tarvittavista lisätoimenpiteistä. EU:n
kansalaisten EU:n sisäisen liikkuvuuden ja sosiaaliturvaan liittyvien
oikeuksien käytön helpottaminen – toimenpiteet 15 ja 16 Toimenpide 15 Komissio jatkoi aktiivista
täytäntöönpanopolitiikkaa, jotta EU:n vapaata liikkuvuutta koskevat säännöt
saatetaan täysimääräisesti ja oikein osaksi kansallista lainsäädäntöä ja jotta
niitä sovelletaan oikein kaikkialla Euroopan unionissa. Tämän politiikan
seurauksena useimmat jäsenvaltiot ovat muuttaneet lainsäädäntöään tai
sitoutuneet tekemään asetetussa määräajassa muutoksia sen varmistamiseksi, että
näitä sääntöjä noudatetaan kaikilta osin. EU:n säännökset, jotka koskevat unionin
kansalaisten perheenjäsenten, samaa sukupuolta olevat kumppanit mukaan
luettuna, maahantulo- ja oleskeluoikeutta, unionin kansalaisten kolmannen maan
kansalaisuuden omaaville perheenjäsenille myönnettävien viisumien ja
oleskelukorttien myöntämisehtoja sekä karkottamisen vastaista suojaa, on
saatettu osittain virheellisesti tai puutteellisesti osaksi kansallista
lainsäädäntöä. Tämä ongelma on nyt ratkaistu. Komissio on seitsemässä
kahdestatoista käynnistetystä rikkomismenettelystä toimittanut asianomaiselle
jäsenvaltiolle perustellun lausunnon, mikä on viimeinen vaihe ennen asian
siirtämistä unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi. Yksityiskohtaisempi
arviointi esitetään kertomuksessa edistymisestä kohti tosiasiallista unionin
kansalaisuutta vuosina 2011–2013 (SEUT-sopimuksen 25 artiklan mukainen
kertomus), joka julkaistaan yhdessä Euroopan unionin kansalaisuutta koskevan
vuoden 2013 katsauksen kanssa. Komissio teki 26. huhtikuuta 2013 ehdotuksen direktiiviksi
työntekijöiden vapaata liikkuvuutta koskevan oikeuden tehokkaan harjoittamisen
helpottamisesta EU:ssa[109]. Ehdotuksen tavoitteena on parantaa
työntekijöiden vapaata liikkuvuutta koskevien oikeuksien täytäntöönpanoa ja
ehkäistä kansalaisuuteen perustuvaa syrjintää. Ehdotuksen mukaan
jäsenvaltioiden on erityisesti perustettava kansallisen tason elimiä, jotka
tarjoavat tietoa EU:n liikkuvien työntekijöiden oikeuksista ja auttavat
kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän kohteeksi joutuneita henkilöitä. Lisäksi
jäsenvaltioiden on taattava itsensä syrjityiksi kokeville EU:n liikkuville
työntekijöille tehokkaat mahdollisuudet valituksen tekemiseen kansallisella
tasolla ja varmistettava, että yhdistykset ja järjestöt, kuten ammattiliitot ja
kansalaisjärjestöt, voivat osallistua hallinto- tai tuomioistuinmenettelyihin syrjinnän
uhreiksi joutuneiden EU:n siirtotyöläisten puolesta tai tukena. Lisätäkseen EU:n kansalaisten tietoisuutta
oikeudesta vapaaseen liikkuvuuteen ja oleskeluun EU:n alueella ja tarjotakseen
kansalaisille helposti saatavilla olevaa tietoa kyseisestä oikeudesta komissio
julkaisi vuonna 2010 yksinkertaista ja selkeää tietoa sovellettavista EU:n
säännöistä ja siitä, miten kansalaiset voivat hyötyä kyseisestä oikeudesta.
Tieto julkaistiin Sinun Eurooppasi ‑portaalissa[110],
jonka kautta on mahdollisuus saada myös yksilöllisiä neuvontapalveluja, ja
vuonna 2012 julkaistussa oppaassa ”Sinun Eurooppasi – sinun oikeutesi”[111].
Lisäksi komissio julkaisi vuonna 2013 ajantasaistetun EU:n kansalaisille
suunnatun oppaan oikeudesta liikkua ja asua vapaasti Euroopassa. Siinä kerrotaan
lukijaystävällisesti kansalaisten käytettävissä olevista oikeuksista ja
mahdollisuuksista.[112] Toimenpide 16 Komissio kehittää sosiaaliturvatietojen
sähköistä vaihtojärjestelmää (Electronic Exchange of Social Security
Information – EESSI), jolla autetaan EU:n alueella liikkuvia
kansalaisia käyttämään sosiaaliturvaan liittyviä oikeuksiaan. EU:ssa toimivat
sosiaaliturvaelimet voivat tämän tietojärjestelmän kautta vaihtaa tietoja
entistä nopeammin ja turvallisemmin. Tässä järjestelmässä kansallisten
sosiaaliturvaelinten välinen viestintä toteutetaan käyttämällä rakenteisia
sähköisiä asiakirjoja, joilla korvataan paperiasiakirjoihin perustuva
tietojenvaihto. Järjestelmästä tulee olemaan merkittävää etua
kansalaisille, koska sosiaaliturvaetuuksien hallinnointi on sen avulla entistä
helpompaa ja etuuksien laskeminen ja maksaminen nopeutuvat. Lisäksi vaatimusten
käsittelyyn liittyvät virheet vähenevät. Komissio ja jäsenvaltiot kehittävät
parhaillaan keskusjärjestelmää ja keskittyvät kansallisten sosiaaliturvaelinten
tukemiseen sähköisen työympäristön edellyttämissä valmisteluissa. Kansalaisten
poliittisten oikeuksien käyttämistä haittaavien esteiden poistaminen –
toimenpiteet 17, 18, 19 ja 20 Maaliskuun 12. päivänä 2013 annetussa
komission tiedonannossa ”Valmistautuminen vuonna 2014 järjestettäviin
Euroopan parlamentin vaaleihin: entistä demokraattisempi ja tehokkaampi
vaalimenettely”[113] esiteltiin komission aloitteet niiden
esteiden poistamiseksi, jotka haittaavat EU:n kansalaisten osallistumista
Euroopan parlamentin vaaleihin. Yhteenveto niistä on kertomuksessa
edistymisestä kohti tosiasiallista unionin kansalaisuutta vuosina 2011–2013
(SEUT-sopimuksen 25 artiklan mukainen kertomus), joka julkaistaan yhdessä
Euroopan unionin kansalaisuutta koskevan vuoden 2013 katsauksen kanssa. Tässä kohdassa esitetään yhteenveto edistymisestä
Euroopan unionin kansalaisuutta koskevassa vuoden 2010 katsauksessa esille
tuotujen kahden kysymyksen selvittämisessä. Ensinnäkin komissio jatkoi, kuten toimenpiteessä
18 ilmoitettiin, aktiivista täytäntöönpanopolitiikkaa sen
varmistamiseksi, että kaikki jäsenvaltiot sallivat muiden EU-maiden
kansalaisten perustavan poliittisen puolueen tai liittyvän poliittiseen
puolueeseen. Kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän kieltämisen
periaate merkitsee sitä, ettei kansalaisuus voi olla edellytyksenä unionin
kansalaisten äänioikeudelle ja vaalikelpoisuudelle kunnallisvaaleissa ja
Euroopan parlamentin vaaleissa. Lisäksi se merkitsee niiden toimenpiteiden
poistamista, jotka voisivat estää kansalaisia käyttämästä kyseistä
perussopimuksessa taattua oikeutta vastaavin edellytyksin kuin
asuinjäsenvaltionsa kansalaiset. Jos muista jäsenvaltioista muuttaneita unionin
kansalaisia estetään liittymästä poliittiseen puolueeseen, heiltä riistetään
mahdollisuus käyttää politiikkaan osallistumisen tärkeintä foorumia erityisesti
vaalien aikana. Myös heidän mahdollisuutensa tulla valituksi ovat silloin
huonommat kuin äänestysmaan kansalaisten. Komissio on ryhtynyt toimiin
seitsemää jäsenvaltiota vastaan. Neljässä tapauksessa asia saatiin selvitettyä
riittävän hyvin ja asian käsittely päätettiin. Toiseksi komissio käynnisti, kuten toimenpiteessä
20 ilmoitettiin, vuonna 2011 poliittisen vuoropuhelun niiden
jäsenvaltioiden kanssa, joiden kansalaiset voivat menettää poliittiset
oikeutensa kotimaassaan, jos he asuvat tietyn ajan toisessa jäsenvaltiossa.
Tavoitteena oli selvittää, mitä olisi tehtävä, jotta EU:n kansalaiset eivät
missään maassa menettäisi oikeuttaan osallistua kansallisiin vaaleihin, kun he
käyttävät oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen. Komissio lähetti asianomaisille
jäsenvaltioille kirjeitä, joissa se selvitti kantaansa ja pyysi jäsenvaltioita
osallistumaan yhteiseen pohdintaan. Kirjeisiin saaduissa vastauksissa annettiin
selvityksiä, jotka koskivat voimassa olevaa lainsäädäntöä ja nykyisiä
toimintaperiaatteita sekä asiasta kansallisella tasolla käytävää keskustelua. Vuoropuhelussa
tuli esille tarve etsiä rakentavia ratkaisuja, joilla pyritään kaikilla
tasoilla edistämään kansalaisten osallistumista demokratian toteuttamiseen
EU:ssa. Asiaa ja siihen liittyviä pyrkimyksiä selvitetään tarkemmin
kansalaisuutta koskevan katsauksen toimenpiteessä 12. Helposti
saatavissa olevien tietojen tarjoaminen kansalaisille heidän EU:n laajuisista
oikeuksistaan – toimenpiteet 21 ja 22 Toimenpide 21 Komissio on kolmen viime vuoden aikana
pyrkinyt yhdistämään tiiviimmin Europe Direct ‑palvelut eli
Europe Direct ‑yhteyspalvelun, noin 450 Europe Direct
-tiedotuskeskusta ja Sinun Eurooppasi – Kansalaiset ‑verkkosivuston
tarjotakseen kansalaisille kaikilta osiltaan monikielisen ja monikanavaisen
tiedotusfoorumin, johon voi ottaa yhteyttä verkon, puhelimen tai sähköpostin
välityksellä tai käymällä palvelupisteessä. Sinun Eurooppasi -portaali on uudistettu
kokonaan ja tarjoaa nyt 22 kielellä käyttäjän
näkökulmasta hyödyllisiä käytännön tietoja EU-oikeuksista ja niiden
kansallisista täytäntöönpanosäännöistä. Yksityiskohtaista neuvontaa tarvitsevat
ohjataan kääntymään heidän asiaansa perehtyneiden tuki- ja neuvontapalvelujen
(kuten Europe Direct, Sinun Eurooppasi -neuvonta, SOLVIT, EURES, ECC-verkosto)
puoleen. Portaalia kehitetään edelleen erityisesti tekemällä tiiviimpää
yhteistyötä jäsenvaltioiden kanssa. Näin on tarkoitus varmistaa, että EU:n
kansalaisten oikeuksiin liittyvät maakohtaiset tiedot (kuten kansallisten
viranomaisten yhteystiedot, ohjeet tiettyjen menettelyjen noudattamisesta tai
tiettyjen asiakirjojen toimittamisesta EU-oikeuksien käyttämiseksi sekä tiedot
asiaan liittyvistä esim. kiinteistöjen ostoon sovellettavista kansallisista
säännöistä) ovat käytettävissä. Komissio myös vahvistaa SOLVIT-järjestelmää
edelleen ja parantaa sen näkyvyyttä niin verkossa kuin muualla. Vuosina 2011 ja 2012 kaikkien
jäsenvaltioiden kaikki 450 Europe Direct ‑tiedotuskeskusta perehdytettiin
perusteellisesti Sinun Eurooppasi – Kansalaiset ‑portaalin sisältöön ja
siihen, miten sisältöä käytetään kansalaisten tiedontarpeen täyttämiseen. Uuden
Europe Direct ‑verkoston tehtävänkuva vuosille 2013–2017 määriteltiin uudelleen
täsmentämällä, että tiedotuskeskusten tehtävänä on toimia keskitetyn
asiointipisteen tärkeimpinä kumppaneina ja EU:ta koskevan tiedon tarjoajina
ohjaamalla kansalaiset käyttämään Sinun Eurooppasi ‑portaalin asiaan liittyvää
sisältöä. Komissio pyrki samanaikaisesti tiedottamaan
mahdollisimman monelle eurooppalaiselle, että Europe Direct ‑verkosto ja Sinun
Eurooppasi – Kansalaiset ‑portaali ovat ensisijaiset ja kansalaismyönteiset
keskitetyt EU-oikeuksia käsittelevät asiointipisteet. Tiedotuskampanjoiden
tuloksena Europe Direct ‑palvelukeskukseen tulleiden vastattujen kyselyjen
määrä lisääntyi vuonna 2012 yli 20 prosenttia vuoteen 2011 nähden. Lisäksi
Sinun Eurooppasi ‑portaalin kävijämäärä kasvoi huomattavasti (kävijöitä oli
vuonna 2012 lähes 4,3 miljoonaa, kun heitä vuonna 2011 oli 2,4
miljoonaa ja vuonna 2010 1,5 miljoonaa). Käyttäjät ovat tuoreiden kyselyjen
mukaan erittäin tyytyväisiä portaaliin: 70 prosenttia kävijöistä löytää ainakin
osan etsimistään tiedoista ja 93 prosenttia antaa portaalille ainakin riittävän
hyvän tai sitä paremman arvosanan[114]. Toimenpide 22 Europe Direct ‑tiedotuskeskuksista on jäsenvaltioissa toimivien komission edustustojen myötävaikutuksella
ja koordinointiavun tukemina kehittynyt tärkeitä EU-oikeuksia koskevan
tiedon välittäjiä paikallisella, alueellisella ja kansallisella tasolla.
Edustustot ovat myös vahvistaneet yhteistyötään Sinun Eurooppasi -neuvonnan
kanssa tarjotakseen kansalaisille yksilöllistä neuvontaa oikeudellisissa
asioissa. Europe Direct ‑tiedotuskeskukset toimivat
tällä hetkellä ensisijaisena tiedonlähteenä paikallisella tasolla: ne
vastaavat paikallisen yleisön kysymyksiin ja ohjaavat kansalaisia käyttämään
EU:n aihekohtaisia tietopalveluja ja kansallisen tason toimipisteitä. Vuonna
2012 luotiin automaattinen kanava, jolla verkosto yhdistettiin Brysselissä
olevaan Europe Direct ‑yhteyspalveluun. Sen avulla kaikki paikalliset Europe
Direct ‑tiedotuskeskukset voivat lähettää kansalaisten puolesta kyselyjä
suoraan yhteyspalveluun. Komissio jatkaa työtään parantaakseen
kansalaisten mahdollisuuksia saada EU-oikeuksien käyttämistä koskevaa tietoa. Se
laatii parhaillaan toimintalinjoja, joiden tavoitteena on ”poistaa väärät ovet”
eli luoda saumattomat yhteydet Europe Direct ‑verkoston ja EU:ta koskevan
aihekohtaisen tiedon tarjoajien välille. Päämääränä on, että kansalaisten
tiedusteluihin vastaa aina oikea tiedontarjoaja riippumatta siitä, mille
taholle tiedustelu tehdään. Jäsenvaltioissa toimivat komission
edustustot toteuttivat useita kansalaisten oikeuksia
koskevia aihekohtaisia tai yleisiä tiedotus- ja tukitoimia. Ne osallistuivat
myös eurooppalaista kansalaisaloitetta koskevaan tiedottamiseen eri
viestintävälineissä. Europe Direct ‑yhteyspalvelu on vuodesta 2012 alkaen
vastannut keskitetysti eurooppalaista kansalaisaloitetta koskevasta
tiedottamisesta. Kansalaisten
tietoisuuden lisääminen EU:n kansalaisuudesta ja EU:n kansalaisen asemaan
liittyvistä oikeuksista – toimenpiteet 23, 24 ja 25 Toimenpide 23 Neuvosto ja Euroopan parlamentti nimesivät
vuoden 2013 Euroopan kansalaisten teemavuodeksi[115]
komission ehdotuksen perusteella. Teemavuoden (http://europa.eu/citizens-2013/fi/home)
tarkoituksena on lisätä unionin kansalaisten tietoisuutta EU-oikeuksista sekä
olemassa olevista toimintalinjoista ja ohjelmista, joilla tuetaan kyseisten
oikeuksien käyttämistä. Sen on määrä myös herättää keskustelua unionin
politiikoista sekä lujittaa kansalaisvaikuttamista ja demokraattista
osallistumista unionin politiikkojen suunnitteluun. Euroopan kansalaisten teemavuosi tarjoaa
kaikkialla Euroopassa kansalaisille monia tilaisuuksia keskustella näistä
tärkeistä kysymyksistä. Komissio tekee Euroopan kansalaisten teemavuoden
tavoitteiden saavuttamiseksi tiivistä yhteistyötä keskeisten
mielipidevaikuttajien eli monien eri sidosryhmien, laitosten ja muiden
asianosaisten kanssa. Näin varmistetaan, että teemavuoden sanoma yltää
paikalliselle tasolle asti. Komission
hallinnoiman seitsemännen tutkimuksen puiteohjelman yhteiskunta- ja
taloustieteiden sekä humanististen tieteiden ohjelmasta on omistettu yksi
toiminta-ala aiheelle ”Kansalainen Euroopan unionissa”. Tämän alan tutkimuksen
tavoitteena on edistää tietämystä unionin kansalaisuudesta sekä lisätä
tietoisuutta asiasta ja levittää tutkimustuloksia tiedemaailman, poliittisten
päättäjien, kansalaisyhteiskunnan järjestöjen ja suuren yleisön keskuudessa.
Tältä osin komissio on rahoittanut useita monitieteisiä tutkimushankkeita,
joissa tarkastellaan erityisesti keinoja lisätä demokratian ”omaksi tuntemista”
ja aktiivista osallistumista EU:n kansalaisten keskuudessa[116]. Toimenpide 24 Komissio esitti 15. marraskuuta 2011 ehdotuksen
asetukseksi perusoikeus- ja kansalaisuusohjelman perustamisesta[117]
ja 14. joulukuuta 2011 ehdotuksen asetukseksi Kansalaisten Eurooppa ‑ohjelmasta[118].
Kummankin ehdotuksen tavoitteena on tarjota johdonmukaista ja täydentävää
rahoitusta EU:n kansalaisuuden kehittämiseen. Perusoikeus- ja
kansalaisuusohjelmassa käsitellään erityisesti EU:n kansalaisuuteen perustuvia
oikeuksia, ja Kansalaisten Eurooppa ‑ohjelmassa edistetään kansalaisten
osallistumista demokraattiseen toimintaan unionissa. Ohjelmat täydentävät
toisiaan, sillä niissä hyödynnetään yhteisvaikutuksia ja vältetään
päällekkäisyyksiä. Näiden ehdotusten yleistavoitteena on tehostaminen
ja yksinkertaistaminen.[119] Sen vuoksi ohjelmat on laadittu
varainhoitoasetuksen mukaisiksi, mikä tarkoittaa, että niihin sovelletaan periaatteessa
samoja yleissääntöjä ja että niissä voidaan hyödyntää uuden varainhoitoasetuksen
mukaisia yksinkertaisempia menettelyjä. Toimenpide 25 Euronews-kanavalla alettiin lähettää uusia
ohjelmia keväällä 2011 laadukkaan raportoinnin varmistamiseksi ja
EU-asioita koskevan tiedottamisen kehittämiseksi. Euronewsille avattiin uusi
studio Brysseliin 14. kesäkuuta 2011. Päivittäinen EU-uutisointi on tällä
tavoin jäntevöitynyt ja saanut uutta eloisuutta. Ohjelmistossa on nyt enemmän
keskusteluja ja haastatteluja sekä ohjelmia, joihin kansalaiset osallistuvat.
Lisäksi komissio on allekirjoittanut kumppanuussopimuksen Euronewsin kanssa,
minkä ansiosta kyseisiä toimia voidaan tukea pitkällä aikavälillä. LIITE 2 – Kaksitoista uutta keskeistä
toimenpidettä EU:n kansalaisten elämän helpottamiseksi 1. Komissio ehdottaa
sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamista koskevan asetuksen tarkistamista
ja tarkastelee mahdollisuutta pidentää työttömyysetuuksien maastaviennin
pakollista kolmen kuukauden määräaikaa kansalaisten työnhaun helpottamiseksi
toisessa EU-maassa. Komissio kehottaa jäsenvaltioita soveltamaan
täysipainoisesti nykyisiä sääntöjä, joiden mukaan toisesta jäsenvaltiosta töitä
hakeville työnhakijoille voidaan maksaa työttömyysetuuksia enintään kuuden
kuukauden ajan. 2. Komissio laatii vuonna 2013
harjoittelun laatupuitteet, joiden avulla nuoria EU:n kansalaisia autetaan
kehittämään taitojaan ja siirtymään työmarkkinoille. Komissio esittää vuonna
2013 myös aloitteen EURES-verkoston uudistamiseksi. Sen tavoitteena on
vahvistaa kansallisten työvoimaviranomaisten asemaa ja vaikutusta sekä parantaa
työvoiman liikkuvuuden yhteensovittamista EU:ssa. EURES-verkoston uudistamisen
lisäksi komissio käynnistää kokeiluhankkeen, jonka tavoitteena on parantaa
muiden EU-maiden harjoittelu- ja oppisopimuskoulutusmahdollisuuksia koskevien
tietojen vaihtoa EURES-verkostossa. 3. Komissio pyrkii vuosien 2013
ja 2014 aikana ratkaisuihin muussa EU-maassa kuin kotimaassaan asuvien EU:n
kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä kohtaamien sellaisten esteiden
poistamiseksi, jotka liittyvät jäsenvaltioiden myöntämiin henkilötodistuksiin
ja oleskeluasiakirjoihin. Tarvittaessa voitaisiin laatia koko unionissa
hyväksyttävien, kansalaisille vaihtoehtoisesti annettavien yhtenäisten
asiakirjojen mallit. 4. Komissio tekee vuoden 2013
aikana aloitteita verotusta koskevien parhaiden käytäntöjen edistämiseksi
rajatylittävissä tilanteissa ja varmistaa EU:n lainsäädännön moitteettoman
soveltamisen, jotta toiseen maahan muuttavat tai toisessa maassa toimivat EU:n
kansalaiset voivat entistä helpommin saada selkoa erilaisista verotussäännöistä
ja erityisesti välttää kaksinkertaista verotusta. 5. Komissio jatkaa työtään EU:n
kansalaisten tieliikenneturvallisuuden parantamiseksi ja toteuttaa vuoden 2014
aikana toimenpiteitä, joiden tavoitteena on luoda ajoneuvotietojen sähköinen
alusta. Sillä helpotetaan katsastustodistusten tunnustamista ja tehdään oman
auton mukaan ottaminen toiseen EU-maahan aiempaa helpommaksi ja
turvallisemmaksi. 6. Komissio helpottaa vammaisten
liikkuvuutta EU:ssa tukemalla vuonna 2014 vastavuoroisesti tunnustettavien EU:n
vammaiskorttien kehittämistä. Tavoitteena on varmistaa vammaisten yhdenvertainen
kohtelu koko EU:n alueella tiettyjä (pääasiassa liikenteeseen, matkailuun,
kulttuuriin ja vapaa-aikaan liittyviä) etuja myönnettäessä. 7. Komissio ehdottaa vuoden 2013
loppuun mennessä säädöspakettia, jolla vahvistetaan edelleen rikosoikeudellisissa
menettelyissä epäiltynä tai syytettynä olevien kansalaisten prosessuaalisia
oikeuksia ottaen huomion lasten ja heikossa asemassa olevien kansalaisten
erityistilanteen. 8. Komissio tarkistaa
eurooppalaista vähäisiin vaatimuksiin sovellettavaa menettelyä vuoden 2013
loppuun mennessä helpottaakseen toisessa EU-maassa tehtyihin ostoksiin
liittyvien riita-asioiden ratkaisemista. 9. Komissio laatii kevääseen
2014 mennessä tiiviissä yhteistyössä kansallisten täytäntöönpanoviranomaisten
ja sidosryhmien kanssa mallin tärkeimpien tietojen esittämiselle verkkokaupassa.
Sen avulla selkeytetään digitaalisia tuotteita koskevaa tietoa ja helpotetaan
tuotteiden vertailua. Komissio myös käynnistää kevääseen 2014 mennessä
kuluttajien oikeuksia koskevan EU:n laajuisen tiedotuskampanjan. 10. Komissio ryhtyy
toimenpiteisiin varmistaakseen, että paikallishallinnolle annetaan välineet,
joilla helpotetaan perinpohjaista perehtymistä EU:n kansalaisten vapaata
liikkuvuutta koskevaan oikeuteen. 11. Komissio aloittaa vuoden 2013
aikana käyttäjäystävällisen neuvonnan tarjoamisen keskeisellä
Europa-verkkosivustollaan. Sen avulla kansalaiset saavat entistä
yksinkertaisemmin ja helpommin selville, minkä tahon kautta he voivat vaatia
oikeuksiaan. 12. Komissio –
parantaa EU:n kansalaisten tietoisuutta EU:n
kansalaisuuteen liittyvistä oikeuksista ja erityisesti vaalioikeuksista
julkaisemalla Eurooppa-päivänä toukokuussa 2014 käsikirja, jossa EU-oikeudet
esitellään selkeällä ja yksinkertaisella kielellä, –
ehdottaa rakentavia keinoja, joiden avulla toisessa
EU-maassa asuvat EU:n kansalaiset voisivat osallistua täysipainoisesti
demokratian toteuttamiseen EU:ssa ja säilyttäisivät äänioikeutensa kotimaansa
kansallisissa vaaleissa, –
tutkii vuonna 2013, miten eurooppalaista julkista
tilaa voitaisiin vahvistaa ja kehittää nykyisten kansallisten ja
eurooppalaisten rakenteiden pohjalta ja jättää taakse nykyinen tilanne, jossa
yleinen mielipide hajaantuu kansallisten rajojen mukaan. [1] Suunnitelma
tiiviin ja aidon talous- ja rahaliiton luomiseksi – Keskustelunavaus COM(2012)
777 final/2. [2] Euroopan
unionin toiminnasta tehty sopimus (toisen osan 20–24 artikla) ja Euroopan
unionin perusoikeuskirja (V luku). Tässä katsauksessa ilmaisulla
’kansalainen’ voidaan tarkoittaa myös ketä tahansa EU:n alueella oleskelevaa
henkilöä asiaa koskevien perussopimusten määräysten ja johdetun oikeuden
mukaisesti. [3] Ks.
esimerkiksi asia C‑184/99, Grzelczyk, 31 kohta. [4] Asia
C‑34/09, Ruiz Zambrano, 42 kohta. [5] Katsaus
Euroopan unionin kansalaisuuteen vuonna 2010 – Unionin kansalaisoikeuksien
esteiden poistaminen, (KOM(2010) 603). [6] Vuodesta
2010 alkaen toteutetuista toimenpiteistä annetaan yksityiskohtainen selvitys
tämän kertomuksen liitteessä. [7] Komission
9. toukokuuta 2012 käynnistämä EU:n kansalaisuutta koskeva julkinen kuuleminen,
jäljempänä ’EU:n kansalaisuutta koskeva vuoden 2012 julkinen kuuleminen’, http://ec.europa.eu/justice/citizen/files/eu-citizen-brochure_en.pdf. [8] Flash-Eurobarometri
365 – Euroopan unionin kansalaisuus, helmikuu 2013, jäljempänä ’EU:n
kansalaisuutta käsittelevä vuoden 2013 Eurobarometri-kysely’, http://ec.europa.eu/public_opinion/flash/fl_365_en.pdf.
[9] Flash-Eurobarometri
364 – vaalioikeudet, maaliskuu 2013, jäljempänä ’vaalioikeuksia käsittelevä
vuoden 2013 Eurobarometri-kysely’, http://ec.europa.eu/public_opinion/flash/fl_364_en.pdf. [10] Helmikuun
19. päivänä 2013 järjestetty Euroopan parlamentin ja komission yhteinen
kuulemistilaisuus EU:n kansalaisuudesta ”Making the most of EU citizenship”,
http://ec.europa.eu/justice/citizen/document/files/eu_hearing_report.pdf. [11] Marraskuun
28. päivänä 2012 järjestetty foorumi ”Citizens' Agenda going local”, http://www.cor.europa.eu/en/news/forums/Documents/proceeding_forum_citizens.pdf. [12] Tammikuun
22. – 23. päivänä 2013 järjestetty konferenssi ”Making the most of the
European year of Citizens”. [13] http://europa.eu/citizens-2013/fi/home. [14] http://ec.europa.eu/european-debate/index_en.htm. [15] Kaikkien
tämän kohdan mukaisten toimenpide-ehdotusten toteuttaminen määräytyy
päätöksentekoprosessia edeltävien komission tavallisten menettelyjen ja
monivuotisen rahoituskehyksen 2014–2020 mukaan. [16] Eurobarometri-tutkimus
78 – Euroopan unionin kansalaisuus, syksy 2012 (jäljempänä
’Eurobarometri-tutkimus 78’), http://ec.europa.eu/public_opinion/archives/eb/eb78/eb78_first_en.pdf.
Työttömyys on EU:n kansalaisten voimistuva huolenaihe (lisäys on 4
prosenttiyksikköä kevään 2012 Eurobarometri-kyselyyn nähden). [17] Tätä
mieltä on yhdeksän kymmenestä kansalaisesta EU:n kansalaisuutta käsittelevässä
vuoden 2013 Eurobarometri-kyselyssä. [18] EU:n
kansalaisuutta käsittelevä vuoden 2013 Eurobarometri-kysely. [19] Eurostat
– yksityishenkilöiden internetissä tekemät ostokset, http://appsso.eurostat.ec.europa.eu/nui/submitViewTableAction.do.
Nuorten (25–34-vuotiaiden) osuus on suurempi. [20] EU:n
kansalaisuutta koskevan vuoden 2012 julkisen kuulemisen mukaan yhdellä neljästä
vastaajasta on ongelmia verkko-ostamisessa. [21] http://europa.eu/europedirect/index_fi.htm. [22] http://europa.eu/youreurope/index.htm. [23] EU:n
kansalaisuutta käsittelevä vuoden 2013 Eurobarometri-kysely. [24] Ks.
alaviite 23. [25] EU:n
kansalaisuutta koskeva vuoden 2012 julkinen kuuleminen ja vaalioikeuksia
käsittelevä vuoden 2013 Eurobarometri-kysely. [26] COM(2013)
271 – http://ec.europa.eu/justice/fundamental-rights/files/charter_report_2012_en.pdf. [27] Ks.
Employment and social developments in Europe 2011, luku 6: Intra-EU
labour mobility and the impact of enlargement, s. 274. [28] Ks.
European Integration Consortium, Labour mobility within the EU in the
context of enlargement and the functioning of the transitional arrangements,
Nürnberg, 2009, s. 132. Ks. myös Five years of an enlarged EU, Economic
achievements and challenges, European economy 1/2009, s. 135. [29] Vain
kolme prosenttia työikäisistä EU:n kansalaisista asuu muussa EU-maassa kuin
kotimaassaan. Keskimäärin vain 0,29 prosenttia kansalaisista muuttaa EU:ssa
vuosittain toisesta jäsenvaltiosta toiseen. Sisäinen liikkuvuus on EU:ssa
selvästi pienempi kuin Australiassa (1,5 prosenttia) tai Yhdysvalloissa (2,4
prosenttia). Ks. OECD Economic Surveys – European Union, maaliskuu 2012,
http://www.oecd.org/eco/49950244.pdf. [30] Maantieteellistä
ja työperäistä liikkuvuutta koskeneen Eurobarometri-kyselyn mukaan lähes
neljäsosa (24 prosenttia) vastaajista odottaa kohtaavansa tai on kohdannut
ongelmia hakiessaan töitä ulkomailta. Erityiseurobarometri 337 – maantieteellinen
ja työperäinen liikkuvuus, kesäkuu 2010, http://ec.europa.eu/public_opinion/archives/ebs/ebs_337_en.pdf. [31] Sosiaaliturvajärjestelmien
yhteensovittamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 883/2004 (EUVL L 166,
s. 70) 64 artiklan 1 kohdan c alakohdassa säädetään, että ”oikeus
etuuksiin jatkuu kolmen kuukauden ajan siitä päivästä, jona asianomainen
lakkasi olemasta lähtöjäsenvaltionsa työvoimaviranomaisten käytettävissä,
edellyttäen että etuuksien myöntämisen kokonaisaika ei ylitä sitä
kokonaisaikaa, jona hänellä on oikeus etuuksiin tämän jäsenvaltion
lainsäädännön mukaan. Toimivaltaiset viranomaiset tai laitokset voivat pidentää
kolmen kuukauden ajan enintään kuudeksi kuukaudeksi”. Toimivaltaisen
jäsenvaltion ja työnhakujäsenvaltion laitosten ja viranomaisten välistä
tietojenvaihtoa, yhteistyötä ja keskinäistä avunantoa koskevista järjestelyistä
ja erityisesti tietojen toimittamisesta siitä, noudattaako työnhakija
valvontamenettelyjä, säädetään täytäntöönpanoasetuksen (EY) N:o 987/2009 (EUVL
L 284, s. 19) 55 artiklassa. [32] COM(2012)
173. [33] Asetus
(EY) N:o 883/2004 sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta, EUVL
L 166, s. 1. [34] COM(2012)
173. [35] Ks.
alaviite 35. [36] KOM(2010)
682. [37] Sisämarkkinoita
käsittelevän vuoden 2011 Eurobarometri-kyselyn mukaan 28 prosenttia
työikäisistä EU:n kansalaisista voisi ajatella työskentelevänsä toisessa
EU-maassa tulevaisuudessa. Osuus on erityisen suuri 15–24-vuotiaiden nuorten
(54 prosenttia) ja 25–39-vuotiaiden (38 prosenttia) keskuudessa.
Erityiseurobarometri 363 – sisämarkkinat: tietoisuus, näkemykset ja
vaikutukset, huhtikuu 2011, http://ec.europa.eu/public_opinion/archives/ebs/ebs_363_en.pdf. [38] Flash-Eurobarometri 319b – nuoret liikkeellä: koulutus, liikkuvuus, työllisyys ja
yrittäjyys, toukokuu 2011, http://ec.europa.eu/public_opinion/flash/fl_319b_sum_en.pdf. [39] Neuvosto
vahvisti vuonna 2011 vertailuarvon, joka koskee oppimisen liittyvää
liikkuvuutta korkea-asteen koulutuksessa. Sen mukaan vuoteen 2020 mennessä
olisi vähintään 20 prosentilla korkeakoulututkinnon suorittaneista oltava takanaan
ulkomailla suoritettu korkea-asteen koulutukseen liittyvä opiskelu- tai
harjoittelujakso (joko koko tutkinto tai vähintään kolmen kuukauden jakso). [40] Ehdotus
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi unionin koulutus-, nuoriso- ja
urheiluohjelman, ”Yhteinen Erasmus”, perustamisesta (KOM(2011) 788 lopullinen). [41] Euroopan
komission julkaisu Study on a comprehensive overview on traineeship
arrangements in Member States, 2012, http://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=738&langId=fi&pubId=6717. [42] Euroopan
nuorisofoorumin vuoden 2011 tutkimus Interns revealed, http://issuu.com/yomag/docs/yfj_internsrevealed_web. [43] Nuorisotakuu
on järjestelmä, jossa varmistetaan 22. huhtikuuta 2013 annetun neuvoston
suosituksen mukaisesti, että kaikki alle 25-vuotiaat nuoret saavat laadukkaan
työtarjouksen tai heille tarjotaan täydennyskoulutusta, oppisopimuskoulutusta
tai harjoittelujaksoa neljän kuukauden kuluessa työttömyyden alkamisesta tai
koulunkäynnin päättymisestä. [44] Erityiseurobarometri
75.1 – Euroopan oikeusasiamies ja kansalaisten oikeudet, heinäkuu 2011, http://www.ombudsman.europa.eu/fi/press/statistics/eb751_eb_report.faces. [45] http://ec.europa.eu/public_opinion/archives/flash_arch_374_361_en.htm#365. [46] http://ec.europa.eu/justice/citizen/files/eu-citizen-brochure_fi.pdf. [47] Sinun
Eurooppasi ‑neuvonta on kansalaisille tarkoitettu lainopillista neuvontaa antava
palvelu, jolle voi esittää kysymyksiä millä tahansa EU:n virallisella kielellä.
Kysymyksiin vastaa lakiasiantuntijoiden tiimi, joka on perehtynyt sekä EU:n
lainsäädäntöön että kaikkien EU-maiden kansalliseen lainsäädäntöön. http://europa.eu/youreurope/advice/index_fi.htm. [48] SOLVIT
käsittelee rajatylittäviä ongelmia, joissa EU-maiden viranomaiset ovat
soveltaneet EU:n lainsäädäntöä virheellisesti. http://ec.europa.eu/solvit/. [49] Harkittavana
olevaa toimenpidettä voitaisiin soveltaa vain niissä jäsenvaltioissa, jotka
antavat henkilötodistuksia tai rekisteröitymisasiakirjoja. [50] Ehdotus
moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen määräaikaisista katsastuksista,
COM(2012) 380, ehdotus asetukseksi unionissa liikennöivien hyötyajoneuvojen
teknisistä tienvarsitarkastuksista, COM(2012) 382, ja ehdotus direktiiviksi ajoneuvojen
rekisteröintiasiakirjoista, COM(2012) 381. [51] Tämä
rikosoikeuden perusperiaate on vahvistettu Euroopan unionin perusoikeuskirjan
48 artiklassa ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan
2 kohdassa, ja se perustuu myös jäsenvaltioiden yhteiseen
valtiosääntöperinteeseen. [52] Oikeus
oikeusapuun on vahvistettu Euroopan unionin perusoikeuskirjan
47 artiklassa ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan
3 kohdassa. [53] Erityiseurobarometri 395 – vähäiset vaatimukset, huhtikuu
2013 (jäljempänä ’vähäisiä vaatimuksia käsittelevä vuoden 2013
Eurobarometri-kysely’), http://ec.europa.eu/public_opinion/archives/eb_special_399_380_en.htm#395. [54] Asetus
tuli voimaan 1. tammikuuta 2009. [55] https://e-justice.europa.eu/home.do. [56] Ks.
erityisesti EU:n kansalaisuutta koskeva vuoden 2012 julkinen kuuleminen. [57] Ks.
katsaus Euroopan unionin kansalaisuuteen vuonna 2010 – Unionin
kansalaisoikeuksien esteiden poistaminen (KOM(2010) 603) ja siitä erityisesti
toimenpiteet 9–13, Euroopan kuluttaja-asioiden toimintaohjelma (COM(2012) 225)
ja Toinen sisämarkkinoiden toimenpidepaketti – Yhdessä uuteen kasvuun
(COM(2012) 573). [58] Tuoteturvallisuus-
ja markkinavalvontapaketti käsittää muun muassa ehdotuksen asetukseksi
kulutustavaroiden turvallisuudesta (COM(2013) 78), ehdotuksen asetukseksi
tuotteiden markkinavalvonnasta (COM(2013) 75) ja komission tiedonannon ”Kaksikymmentä
toimea tuotteiden turvallisuuden ja vaatimustenmukaisuuden parantamiseksi
Euroopassa: tuotteiden valvontaa EU:ssa koskeva monivuotinen
toimintasuunnitelma” (COM(2013) 76). Asiakirjat ovat saatavilla osoitteessa http://ec.europa.eu/consumers/safety/psmsp/index_en.htm. [59] Euroopan
komission terveys- ja kuluttaja-asioiden pääosaston teettämä tutkimus: Civic
Consulting, Consumer market study on the functioning of e-commerce
(2011). [60] Lisätietoja
on julkaisussa Report from the Multi-Stakeholder Dialogue on Comparison
Tools, http://ec.europa.eu/consumers/documents/consumer-summit-2013-msdct-report_en.pdf. [61] Alueiden
komitean vuonna 2012 tekemä tutkimus Local and regional authorities
promoting EU citizenship and citizens' rights, http://www.cor.europa.eu/en/news/forums/Documents/summary_cor_study_citizenship.pdf. [62] Euroopan
parlamentin Eurobarometri-tutkimus 77.4 – Kaksi vuotta vuonna 2014 pidettäviin
Euroopan parlamentin vaaleihin, kesäkuu 2012, http://www.europarl.europa.eu/pdf/eurobarometre/2012/election_2012/eb77_4_ee2014_synthese_analytique_fi.pdf. [63] Komission
suositus Euroopan parlamentin vaalimenettelyn demokraattisuuden ja tehokkuuden
lisäämisestä (C(2013) 1303). [64] Esimerkiksi
asiassa Preston Yhdistyneen kuningaskunnan ylemmän oikeusasteen tuomioistuin (High
Court) ja alempi muutoksenhakutuomioistuin (Court of Appeal)
hylkäsivät Espanjassa yli 15 vuotta asuneen Yhdistyneen kuningaskunnan
kansalaisen vaatimuksen, jossa hän riitautti äänioikeutensa epäämisen. Lupaa
valittaa korkeimpaan oikeuteen (Supreme Court) ei myönnetty eikä
ennakkoratkaisupyyntöä esitetty. [65] Direktiivin
93/109/EY johdanto-osa ja direktiivin 94/80/EY johdanto-osa. [66] Ne
13 jäsenvaltiota, joissa alueilla on lainsäädäntövaltaa, ovat Alankomaat (provinciale
staten), Belgia (Régions), Espanja (Comunidades autónomas),
Italia (2 autonomista osavaltiota ja 20 aluetta), Itävalta (Länder),
Puola (województwo), Ranska (Régions), Ruotsi (Landstingsfullmäktige),
Saksa (Länder), Slovakia (Kraje), Tanska (Amtskommuner),
Tšekin tasavalta (Kraje) ja Yhdistynyt kuningaskunta. [67] Eurobarometri-tutkimus
78 – selvitys tiedotusvälineiden käytöstä Euroopan unionissa,
http://ec.europa.eu/public_opinion/archives/eb/eb78/eb78_media_en.pdf. [68] Direktiivi
2010/13/EU, audiovisuaalisten mediapalvelujen tarjoamista koskevien
jäsenvaltioiden tiettyjen lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten
yhteensovittamisesta (audiovisuaalisia mediapalveluja koskeva direktiivi)
(EUVL L 95, s. 1–24). [69] Ks. unionin tilaa koskeva komission puheenjohtaja Barroson
vuonna 2012 pitämä puhe, jossa Barroso mainitsi kaipaavansa eurooppalaista
julkista tilaa, jossa eurooppalaisista aiheista keskustellaan Euroopan
näkökulmasta. Hänen mukaansa Euroopan ongelmia ei voida pyrkiä ratkaisemaan
kansallisten ratkaisujen avulla. http://europa.eu/rapid/press-release_SPEECH-12-596_fi.htm; ks. myös Euroopan parlamentin päätöslauselma, 7. syyskuuta 2010,
”Journalismi ja uusi media – julkisen alueen luominen Eurooppaan”
(2010/2015(INI)) ja Saksan liittopresidentti Joachim Gauckin Eurooppaa koskeva puhe, 22. helmikuuta 2013, http://www.bundespraesident.de/SharedDocs/Reden/EN/JoachimGauck/Reden/2013/130222-Europe.html. [70] http://europa.eu/citizens-2013/. [71] http://ec.europa.eu/european-debate/index_en.htm. [72] Vuoden
2010 katsauksessa esitettyjen 25 toimenpiteen toteuttamista seurataan ja sitä
koskevia tietoja päivitetään säännöllisesti, http://ec.europa.eu/commission_2010-2014/reding/factsheets/index_en.htm. [73] KOM(2011)
126. [74] KOM(2011)
127/2. [75] KOM(2010)
747. [76] Ehdotus
asetukseksi kansalaisten ja yritysten vapaan liikkuvuuden edistämisestä
yksinkertaistamalla tiettyjen julkisten asiakirjojen hyväksymistä Euroopan
unionissa sekä asetuksen (EU) N:o 1024/2012 muuttamisesta (COM(2013) 228). [77] KOM(2011) 326. [78] Tämä
ehdotus on osa toimenpidepakettia, jonka tavoitteena on määritellä selkeät EU:n
laajuiset oikeudet ja suojata ihmisten perusoikeutta oikeudenmukaiseen
oikeudenkäyntiin ja oikeutta puolustautumiseen. Direktiivi
oikeudesta tulkkaukseen ja käännöksiin rikosoikeudellisissa menettelyissä tuli
voimaan marraskuussa 2010. Se on määrä saattaa osaksi kansallista lainsäädäntöä
27. lokakuuta 2013 mennessä. Direktiivi
tiedonsaantioikeudesta rikosoikeudellisissa menettelyissä tuli voimaan 21.
kesäkuuta 2012 ja on saatettava osaksi kansallista lainsäädäntöä
2. kesäkuuta 2014 mennessä. [79] KOM(2011)
274. [80] KOM(2011)
275. [81] KOM(2011)
276. [82] Euroopan
parlamentin ja neuvoston direktiivi 2011/99/EU, annettu 13 päivänä joulukuuta
2011 (EUVL L 338, s. 2). [83] Euroopan
parlamentin ja neuvoston direktiivi 2012/29/EU, rikoksen uhrien oikeuksia,
tukea ja suojelua koskevista vähimmäisvaatimuksista sekä neuvoston
puitepäätöksen 2001/220/YOS korvaamisesta (EUVL L 315, s. 57). [84] Mukaan
luettuna rekisteröinti- ja käyttöverot. [85] KOM(2010)
769. [86] KOM(2011)
712. [87] 2011/856/EU. [88] Ehdotus
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi toisessa jäsenvaltiossa
rekisteröityjen moottoriajoneuvojen siirtämisen yksinkertaistamisesta
sisämarkkinoilla (COM(2012) 164). [89] COM(2012)
756. [90] SWD(2012)
429. [91] Euroopan
parlamentin ja neuvoston direktiivi 2011/24/EU, annettu 9 päivänä maaliskuuta
2011, potilaiden oikeuksien soveltamisesta rajatylittävässä terveydenhuollossa
(EUVL L 88, s. 45). [92] Tätä
varten verkoston tukena on sähköisten terveyspalvelujen aloitetta koskeva
yhteinen toimi (eHealth Governance Initiative Joint Action – eHGI) ja
potilasrekistereitä koskeva yhteinen toimi (Joint Action on Patient
Registries – PARENT). [93] SWD(2012)
414. [94] SUSTAINS ja PALENTE -hankkeet. [95] KOM(2011)
149. [96] http://ed.europa.eu/consularprotection. [97] KOM(2011)
881. [98] Euroopan
parlamentin ja neuvoston asetus, annettu 24 päivänä marraskuuta 2010,
matkustajien oikeuksista meri- ja sisävesiliikenteessä sekä asetuksen (EY) N:o
2006/2004 muuttamisesta (EUVL L 334, s. 1). [99] Euroopan
parlamentin ja neuvoston asetus, annettu 16 päivänä helmikuuta 2011,
matkustajien oikeuksista linja-autoliikenteessä sekä asetuksen (EY) N:o
2006/2004 muuttamisesta (EUVL L 55, s. 1). [100] COM(2013)
130. [101] KOM(2010)
636. [102] Komission
kertomus Euroopan parlamentille ja neuvostolle vammaisten ja
liikuntarajoitteisten henkilöiden oikeuksista lentoliikenteessä 5 päivänä
heinäkuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o
1107/2006 toiminnasta ja vaikutuksista (KOM(2011) 166). [103] SWD(2012)
171, http://ec.europa.eu/transport/themes/passengers/air/doc/prm/2012-06-11-swd-2012-171_en.pdf. [104] Komission
direktiivi rautatiejärjestelmän yhteentoimivuudesta yhteisössä annetun Euroopan
parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/57/EY liitteen III muuttamisesta,
EUVL L 68, s. 55. [105] Koko
säännöstö ja sen tiivistelmät ovat saatavissa Digital Agenda for Europe ‑verkkosivustolla,
ja yksinkertaistettu versio siitä on julkaistu Sinun Eurooppasi –
kansalaiset ‑portaalin uudessa Oikeutesi
verkossa ‑osiossa. [106] Ehdotus
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi kuluttajariitojen
vaihtoehtoisesta riidanratkaisusta ja asetuksen (EY) N:o 2006/2004 ja
direktiivin 2009/22/EY muuttamisesta (ADR-direktiivi) (KOM(2011) 793). [107] Ehdotus
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi kuluttajariitojen
verkkovälitteisestä vaihtoehtoisesta riidanratkaisusta (ODR-asetus) (KOM(2011)
794). [108] Euroopan
parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/52/EY, annettu 21 päivänä toukokuuta
2008, tietyistä sovittelun näkökohdista siviili- ja kauppaoikeuden alalla. [109] Ehdotus
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi työntekijöiden vapaan
liikkuvuuden puitteissa työntekijöille myönnettyjen oikeuksien harjoittamista
helpottavista toimenpiteistä (COM(2013) 236). [110] http://europa.eu/youreurope/citizens/residence/index_fi.htm. [111] http://bookshop.europa.eu/en/your-europe-your-rights-pbKM3212120. [112] http://bookshop.europa.eu/en/freedom-to-move-and-live-in-europe-pbNE3210299. [113] COM(2013)
126. [114] Tulokset
sidosryhmäkyselystä, joka tehtiin 18. joulukuuta 2012 ja 1. helmikuuta 2013
välisenä aikana Sinun Eurooppasi ‑portaalin merkityksen ja käytettävyyden
arvioimiseksi vuonna 2009 toteutetun uudistamisen jälkeen, ja kyselystä, joka
toteutettiin tammi- ja helmikuussa 2013 suoraan portaalissa sivulta
lähdettäessä avautuneessa ponnahdusikkunassa lisätietojen saamiseksi kävijöistä
ja heidän tyytyväisyydestään portaaliin. [115] Euroopan
parlamentin ja neuvoston päätös N:o 1093/2012/EU, annettu 21 päivänä
marraskuuta 2012, Euroopan kansalaisten teemavuodesta (2013) (EUVL L 325,
s. 1). [116] Yhteenveto niistä on osoitteessa http://ec.europa.eu/research/social-sciences/research_en.html. [117] Ehdotus
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi perusoikeus- ja
kansalaisuusohjelman perustamisesta kaudelle 2014–2020 (KOM(2011) 758
lopullinen). [118] Ehdotus
neuvoston asetukseksi vuosina 2014–2020 toteutettavasta Kansalaisten Eurooppa ‑ohjelmasta
(KOM(2011) 884 lopullinen). [119] Ks.
komission tiedonanto yksinkertaistamisohjelmasta vuodet 2014–2020 kattavaa
monivuotista rahoituskehystä varten, 8. helmikuuta 2012 (COM(2012) 42 final) ja
tiedonanto ensimmäisen yksinkertaistamisen tulostaulusta vuodet 2014–2020
kattavaa rahoituskehystä varten, 20. syyskuuta 2012 (COM(2012) 531 final).