This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52013DC0032
REPORT FROM THE COMMISSION TO THE EUROPEAN PARLIAMENT, THE COUNCIL, THE EUROPEAN ECONOMIC AND SOCIAL COMMITTEE AND THE COMMITTEE OF THE REGIONS on the progress made towards achieving interoperability of the rail system
KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN KOMITEALLE rautatiejärjestelmän yhteentoimivuuden edistymisestä
KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN KOMITEALLE rautatiejärjestelmän yhteentoimivuuden edistymisestä
/* COM/2013/032 final */
KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN KOMITEALLE rautatiejärjestelmän yhteentoimivuuden edistymisestä /* COM/2013/032 final */
KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN
PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN
KOMITEALLE rautatiejärjestelmän yhteentoimivuuden
edistymisestä (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) 1. Johdanto Tässä kertomuksessa kuvataan, miten pitkälle
Euroopan rautatiejärjestelmän yhteentoimivuuden parantamisessa on päästy
komission syyskuussa 2009 hyväksymän kertomuksen[1]
jälkeen. Se on laadittu direktiivin 2008/57/EY[2]
39 artiklan perusteella. Tämä kertomus rakentuu kahden vuoden välein laadittavalle
raportille rautateiden yhteentoimivuudesta EU:ssa; viimeisimmän[3] niistä laati Euroopan
rautatievirasto 1. maaliskuuta 2012. 2. Yhteentoimivuuden sääntelyn
kehitys 2.1. Yhteentoimivuusdirektiivit 2.1.1. Yleiskatsaus Uudelleen laadittu direktiivi 2008/57/EY tuli
voimaan 19. heinäkuuta 2008. Direktiivit 96/48/EY[4] ja 2001/16/EY[5] kumottiin 19. päivästä
heinäkuuta 2010. Direktiiviä 2008/57/EY on muutettu seuraavilla
direktiiveillä: –
komission direktiivi 2009/131/EY[6], annettu 16 päivänä lokakuuta
2009, rautatiejärjestelmän yhteentoimivuudesta yhteisössä annetun Euroopan
parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/57/EY liitteen VII muuttamisesta; –
komission direktiivi 2011/18/EU[7], annettu 1 päivänä maaliskuuta
2011, rautatiejärjestelmän yhteentoimivuudesta yhteisössä annetun Euroopan
parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/57/EY liitteiden II, V ja VI
muuttamisesta. 2.1.2. Yhteentoimivuusdirektiivien
täytäntöönpano Direktiivien 2008/57/EY ja 2009/131/EY
saattamiselle osaksi kansallista lainsäädäntöä asetettu määräaika oli 19.
heinäkuuta 2010. Direktiivin 2011/18/EU saattamiselle osaksi kansallista
lainsäädäntöä asetettu määräaika oli 31. joulukuuta 2011. Marraskuun 20. päivään 2012 mennessä Saksaa
lukuun ottamatta kaikki jäsenvaltiot olivat ilmoittaneet kansallisista
toimenpiteistä direktiivin 2008/57/EY täytäntöön panemiseksi, mutta Yhdistyneen
kuningaskunnan ja Ranskan ilmoittamat toimenpiteet katsottiin puutteellisiksi,
koska niitä ei vielä sovelleta Englannin kanaalitunneliin. Samaan päivään
mennessä kaikki jäsenvaltiot Saksaa lukuun ottamatta olivat ilmoittaneet
kansallisista toimenpiteistä direktiivin 2009/131/EY täytäntöön panemiseksi, ja
Puolaa ja Sloveniaa lukuun ottamatta direktiivin 2011/18/EU täytäntöön
panemiseksi. Komissio seuraa tiiviisti näiden
yhteentoimivuusdirektiivien täytäntöönpanoa jäsenvaltioissa. Jos jäsenvaltiot
jättävät ilmoittamatta kansallisista täytäntöönpanotoimenpiteistä, komissio
kehottaa ilmoittamatta jättäneitä jäsenvaltioita virallisesti saattamaan
kyseiset direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöä. Elokuun 31. päivään 2012
mennessä komissio oli käynnistänyt rikkomista koskevat menettelyt viittä
jäsenvaltiota vastaan, koska nämä eivät olleet ilmoittaneet kansallisista
täytäntöönpanotoimenpiteistä. Komission yksiköt tarkastavat parhaillaan
Euroopan rautatieviraston tuella näiden direktiivien kansallisten
täytäntöönpanotoimenpiteiden vaatimustenmukaisuutta. Jos havaitaan, etteivät ne
ole vaatimusten mukaisia, jäsenvaltioita pyydetään toimittamaan
lisäselvityksiä. Jos kyseiset täytäntöönpanotoimet ovat tämän jälkeenkin
vaatimusten vastaisia, asianomaista jäsenvaltiota vastaan käynnistetään
rikkomista koskeva menettely. Rautatiejärjestelmien
yhteentoimivuusdirektiivit edellyttävät suurta määrää johdettua lainsäädäntöä.
Yhteentoimivuuden teknisten eritelmien (YTE:t, ks. kohta 2.3) lisäksi komissio
on hyväksynyt seuraavat säädökset: –
komission päätös 2007/756/EY[8], tehty 9 päivänä marraskuuta
2007, kansallista rekisteriä koskevasta direktiivien 96/48/EY ja 2001/16/EY 14
artiklan 4 ja 5 kohdassa säädetystä yhteisestä eritelmästä; –
komission päätös 2010/713/EU[9], annettu 9 päivänä marraskuuta
2010, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/57/EY mukaisesti
hyväksytyissä yhteentoimivuuden teknisissä eritelmissä käytettävistä vaatimustenmukaisuuden
ja käyttöönsoveltuvuuden arviointimenettelyjen ja EY-tarkastusmenettelyn
moduuleista; –
komission päätös 2011/107/EU[10], annettu 10 päivänä helmikuuta
2011, kansallista rekisteriä koskevasta yhteisestä eritelmästä tehdyn päätöksen
2007/756/EY muuttamisesta; –
komission asetus (EU) N:o 201/2011[11], annettu 1 päivänä
maaliskuuta 2011, hyväksyttyyn raideliikenteen kalustoyksikön tyyppiin
viittaavan tyypinmukaisuusvakuutuksen mallista; –
komission päätös 2011/155/EU[12], annettu 9 päivänä maaliskuuta
2011, rautatiejärjestelmän yhteentoimivuudesta yhteisössä annetun Euroopan
parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/57/EY 27 artiklan 4 kohdassa
tarkoitetun vertailuasiakirjan julkistamisesta ja hallinnoinnista; –
komission suositus 2011/217/EU[13], annettu 29 päivänä
maaliskuuta 2011, rakenteellisten osajärjestelmien ja kalustoyksikköjen
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/57/EY mukaisesta
käyttöönottoluvasta; –
komission täytäntöönpanopäätös 2011/633/EU[14], annettu 15 päivänä syyskuuta 2011, rautatieinfrastruktuurirekisteriä
koskevista yhteisistä eritelmistä; –
komission täytäntöönpanopäätös 2011/665/EU[15], annettu 4 päivänä lokakuuta
2011, hyväksyttyjen raideliikenteen kalustoyksikkötyyppien eurooppalaisesta
rekisteristä. 2.2. Yhteentoimivuuden tekniset
eritelmät 2.2.1. Nykytilanne YTE:t ovat yhteentoimivuuden teknisiä
eritelmiä, jotka on komission toimeksiannosta laatinut Euroopan
rautatievirasto. Osajärjestelmien ja yhteentoimivuuden osatekijöiden olisi
oltava asiaankuuluvien YTE:ien mukaisia, jotta ne täyttäisivät direktiivissä
2008/57/EY säädetyt vaatimukset ja rautatiejärjestelmän yhteentoimivuus
varmistettaisiin. Ensimmäinen joukko YTE:iä laadittiin vuonna
2002, ja ne koskivat Euroopan laajuisia suurnopeusjunaverkkoja. Useimpia niistä
tarkistettiin vuonna 2008. Toinen YTE:ien joukko, joka koski pääasiassa
Euroopan laajuisia tavanomaisia rautatieverkkoja sekä läpileikkaavia
kysymyksiä, kuten rautatietunnelien turvallisuutta ja esteettömyyttä
liikuntarajoitteisille henkilöille, julkaistiin vuosina 2006–2011. Liitteessä I esitetään luettelo kaikista
komission 31 päivään joulukuuta 2012 mennessä hyväksymistä YTE:istä. Kuten voimassa olevissa
yhteentoimivuusdirektiiveissä säädetään, tätä oikeudellista kehystä kehitetään
jatkuvasti edelleen korjaamalla virheitä ja sulkemalla avoimia kohtia YTE:issä
sekä laajentamalla sen maantieteellistä soveltamisalaa koko Euroopan unionin
rautatiejärjestelmään. Virasto tarkastelee tältä pohjalta parhaillaan
uudelleen seuraavia YTE:iä: käyttötoiminta ja liikenteenhallinta (OPE),
tavaravaunut (WAG), veturit ja henkilöliikenteen kalustoyksiköt (LOC&PAS),
ohjaus, hallinta ja merkinanto (CCS), henkilö- (TAP) ja tavaraliikenteen (TAF)
telemaattiset sovellukset, liikuntarajoitteiset henkilöt (PRM),
rautatietunnelien turvallisuus (SRT), infrastruktuuri (INF) ja energia (ENE). Ohjausta, hallintaa ja merkinantoa koskevan
YTE CCS:n osalta allekirjoitettiin 16. huhtikuuta 2012
yhteisymmärryspöytäkirja, mikä tarkoittaa, että kaikki asianosaiset ovat
päässeet sopimukseen Euroopan rautatieliikenteen hallintajärjestelmän (ERTMS)
käyttöönotosta viraston samana päivänä esittämien Baseline 3 -eritelmien
pohjalta. Kaikki asianosaiset ovat toisin sanoen sitä mieltä, että eritelmiin
sisältyvät nyt kaikki olennaiset seikat. Tähän liittyvä ohjausta, hallintaa ja
merkinantoa koskevan YTE:n tarkistus hyväksyttiin 6. marraskuuta 2012. Telemaattisten sovellusten osalta ja YTE CCS:n
esimerkkiä seuraten virasto on laatinut muutoksenhallintamenetelmän ja soveltaa
sitä molempien telemaattisia sovelluksia koskevien YTE:ien teknisiin
liitteisiin sekä valvoo niiden täytäntöönpanoa. Lisäksi molempien YTE:ien
täytäntöönpanon tukena on ohjauskomitea ja alakohtaisia asiantuntijoita, ja
niitä seurataan yleissuunnitelman mukaisesti. 2.2.2. YTE:ien poikkeuksien tarkastelu YTE:ien soveltamisesta voidaan poiketa tietyin
voimassa olevissa yhteentoimivuusdirektiiveissä vahvistetuin ehdoin. Vuoden
2007 ja 31. elokuuta 2012 välisenä aikana komissio vastaanotti 17
jäsenvaltiolta 90 poikkeusilmoitusta, jotka esitetään tiivistetysti seuraavassa
kaaviossa. Nämä poikkeukset liittyvät lähes kaikkiin
voimassa oleviin YTE:iin, kuten seuraavasta kaaviosta näkyy. Eniten
poikkeusilmoituksia vastaanotettiin rautatietunneleiden turvallisuutta (27
poikkeusta), melua (22 poikkeusta) ja tavaravaunuja (16 poikkeusta) koskeviin
YTE:iin liittyen. Jäsenvaltioiden komissiolle toimittamista
poikkeuksista kävi ilmi, että ’pitkälle edenneen hankkeen’ käsitettä
(yhteentoimivuusdirektiivin 9 artiklan 1 kohdan a alakohta), jonka perusteella
poikkeuksia YTE:istä voidaan sallia, sovelletaan toisinaan liian laajalti[16]. Tämä voisi johtaa laajempiin
poikkeuspyyntöihin kuin ne, joita EU:n lainsäädännössä tarkalleen ottaen
tarkoitetaan. Poikkeuksista tehty analyysi osoittaa, että
direktiivin 2008/57/EY 9 artiklaa voitaisiin yksinkertaistaa ja parantaa
selventämällä tapauksia, joissa poikkeusta YTE:istä on mahdollista hakea,
virtaviivaistamalla hakumenettelyä ja joissakin tapauksissa yksinkertaistamalla
hakemusaineiston sisältöä. 2.3. Rekisterit 2.3.1. Kansallinen
kalustoyksikkörekisteri (NVR – yhteentoimivuusdirektiivin 33 artikla) Kansallista kalustoyksikkörekisteriä (national
vehicle register, NVR) koskevat eritelmät hyväksyttiin komission
päätöksellä 2007/756/EY, ja niitä muutettiin komission päätöksellä 2011/107/EU.
NVR-rekistereitä ylläpitävät jäsenvaltioiden nimeämät rekisteröintielimet (RE),
ja niiden on oltava liitettyinä virtuaaliseen kalustoyksikkörekisteriin (virtual
vehicle register, VVR), joka on keskitetty hakukone. Euroopan rautatievirasto on kehittänyt
standardiohjelmistot, joita käytetään sekä NVR:ssä (sNVR) että VVR:ssä.
Ohjelmistot annetaan rekisteröintielinten käyttöön veloituksetta. Sekä sNVR
että VVR on ajantasaistettu siten, että niissä otetaan huomioon komission
päätökseen 2011/107/EU otetut muutokset. Euroopan rautatievirasto auttaa
parhaillaan rekisteröintielimiä perustamaan yhteydet niiden NVR:ien ja VVR:n
välille. 2.3.2. Hyväksyttyjen raideliikenteen
kalustoyksikkötyyppien eurooppalainen rekisteri (ERATV –
yhteentoimivuusdirektiivin 34 artikla) ERATV:tä koskevat eritelmät hyväksyttiin
komission päätöksellä 2011/665/EU. ERATV:tä ylläpitää Euroopan rautatievirasto,
joka julkaisee kansallisten turvallisuusviranomaisten toimittamat tiedot. Rautatievirasto kehittää parhaillaan ohjelmistosovellusta
kyseistä rekisteriä varten. Sovelluksen suunnitellaan olevan käytössä vuoden
2012 loppuun mennessä. 2.3.3. Infrastruktuurirekisteri (RINF
– yhteentoimivuusdirektiivin 35 artikla) RINF:ää koskevat eritelmät hyväksyttiin
komission päätöksellä 2011/633/EU. RINF:ää ylläpitävät jäsenvaltioiden nimeämät
yksiköt, ja sen on oltava liitettynä yhteiseen käyttöliittymään (common user
interface, CUI). ERA suorittaa toteutettavuustutkimuksen
määritelläkseen yhteisen käyttöliittymän tekniset ratkaisut. 2.4. Standardointi Komissio antoi 28.
tammikuuta 2011 direktiivin 2008/57/EY perusteella eurooppalaisille
standardointielimille ohjelmointia ja standardointia koskevan toimeksiannon M
483 Euroopan unionin rautatiejärjestelmän yhteentoimivuuden alalla. Kyseinen toimeksianto
korvaa 13. marraskuuta 1998 annetun rautatielaitteiden yhteentoimivuutta
Euroopan laajuisella suurnopeusjunaverkolla koskevan toimeksiannon M 275 ja 22.
toukokuuta 2003 annetun Euroopan laajuisen tavanomaisen rautatieverkon
yhteentoimivuutta koskevan toimeksiannon M 334. Luettelo direktiivin 2008/57/EY perusteella
annetuista yhdenmukaistetuista standardeista julkaistiin Euroopan unionin
virallisessa lehdessä 20. heinäkuuta 2011. 3. Lähemmäksi yhteentoimivuutta 3.1. Yhteentoimivuuden toteuttaminen Euroopan rautatievirasto julkaisi 1.
maaliskuuta 2012 kahden vuoden välein laadittavan raportin rautateiden
yhteentoimivuuden edistymisestä EU:ssa. Raportissa annetaan yksityiskohtaisia
tietoja rautateiden yhteentoimivuuden edistymisestä. Jotta edistymistä
voitaisiin mitata, virasto laati kolme pääasiallista indikaattoriryhmää:
institutionaaliset (lähinnä kansallisia turvallisuusviranomaisia ja
ilmoitettuja laitoksia koskevat), oikeudelliset (YTE:ien laatimista ja avointen
kohtien sulkemista koskevat), ja osajärjestelmiin liittyvät indikaattorit
(EY-hyväksynnät, liikkuvan kaluston ja kiinteiden laitteiden luvat jne.). 3.2. Jäljellä olevat
yhteentoimivuuden esteet 3.2.1. YTE:ien kattavuus ja
soveltaminen YTE:issä olevat avoimet kohdat ja YTE:ien
rajallinen maantieteellinen soveltamisala saattavat haitata Euroopan
rautatiejärjestelmän yhdentymistä tulevaisuudessa, sillä ne ovat
yhteentoimivuuden esteitä. Näin ollen on olennaista sulkea YTE:ien avoimet
kohdat ja laajentaa YTE:ien soveltamisalaa koskemaan koko EU:n
rautatiejärjestelmää suhteellisen nopeasti. Virasto suoritti ulkoisten konsulttien avulla
vuonna 2011 jälkiarvioinnin YTE PRM:n täytäntöönpanosta seitsemässä
jäsenvaltiossa. Arviointi paljasti useita tärkeitä kohtia, joissa tehtiin
päätöksiä YTE PRM:n soveltamisesta (tai soveltamatta jättämisestä). Olemassa
olevan infrastruktuurin ja liikkuvan kaluston osalta hanke luokitellaan
(yhteentoimivuusdirektiivin mukaisesti) uusimiseksi tai parantamiseksi riippuen
siitä, onko muutos ’merkittävä’ vai ei. Termiä ’merkittävä’ on tulkittu monin
eri tavoin, mikä on johtanut vaihteluihin YTE PRM:n soveltamisessa. Tämä on
osaltaan heikentänyt kyseisen YTE:n soveltamista ja hidastanut
rautatiejärjestelmän esteettömyyden parantamista. Jäsenvaltiot ovat YTE PRM:n voimaantulosta
heinäkuussa 2008 saakka usein vedonneet yhteentoimivuusdirektiivin 20 artiklaan
päättäessään parantamisen tai uudistamisen yhteydessä sattumanvaraisesti,
sovelletaanko YTE:ä täysimääräisesti vai ei. YTE PRM:ää pitäisi täytäntöönpanoa
koskevan 7 luvun mukaisesti soveltaa uusimis- ja parantamistapauksissa ja
ainoat mahdollisuudet välttää sen soveltaminen olisivat (direktiivin 9 artiklan
mukaiset) poikkeukset tai (YTE PRM:n 7.4 jaksossa tarkoitettu) erikoistapaus,
mutta yhteentoimivuusdirektiivin 20 artiklan laaja käyttö vaarantaa kyseisen
YTE:n soveltamista. Tilanteen korjaamiseksi komissio puuttuu siihen neljänteen
rautatiepakettiin kuuluvilla ehdotuksilla, joissa määritellään parantamis- ja
uusimistapauksia koskevat elementit, jotka sisällytetään YTE:iin. 3.2.2. Raideliikenteen
kalustoyksiköiden käyttöönotto Direktiivissä 2008/57/EY säädetään
raideliikenteen kalustoyksiköiden käyttöönottoluvista kussakin jäsenvaltiossa,
paitsi tapauksissa, joissa ensimmäisen luvan ristiinhyväksyntä voidaan
vahvistaa muissa jäsenvaltioissa. Valmistajat ja rautatieyritykset ovat tässä
järjestelmässä kärsineet lupamenettelyn hitaudesta ja korkeista kustannuksista. Komission yksiköiden ja Euroopan
rautatieviraston onnistui vuonna 2010 luoda kaikkien toimijoiden välille yhteisymmärrys
tämän direktiivin säännöksistä, jotka liittyvät raideliikenteen
kalustoyksiköiden käyttöönottoon. Yhteisymmärrys johti komission 29.
maaliskuuta 2011 antamaan suositukseen rakenteellisten osajärjestelmien ja
kalustoyksikköjen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/57/EY
mukaisesta käyttöönottoluvasta. Tämän prosessin aikana ilmeni kuitenkin uusia
ongelmakohtia, kuten vaikeuksia yhteisten turvallisuusmenetelmien
täytäntöönpanossa riskiarviointien osalta ja turvallisuusriskien kartoittamisessa
YTE:issä, jotta YTE:iä käytettäisiin järjestelmällisesti kansallisten sääntöjen
sijaan. Tästä syystä komission yksiköt perustivat
syyskuussa 2011 työryhmän, jossa ovat mukana kaikki asianosaiset ja jossa
analysoidaan sidosryhmien lupamenettelyissä kokemia ongelmia ja yksilöidään
alueita, joita olisi parannettava. Työryhmä kokoontui viisi kertaa ja päätti
työnsä kesäkuussa 2012[17]. Työryhmä yksilöi kolmentyyppisiä ongelmia: ·
EU:n rautatielainsäädäntöä ei aina sovelleta
asianmukaisesti. ·
EU:n rautatielainsäädäntöä ei aina ymmärretä
oikein. ·
EU:n rautatielainsäädäntöä voidaan parantaa. EU:n rautatielainsäädännön täytäntöönpanon
seurannan tiivistämisen ja levittämis- ja koulutustoimien laajentamisen lisäksi
on näin ollen tarpeen tarkistaa EU:n prosessia, jonka mukaisesti
raideliikenteen kalustoyksiköt otetaan käyttöön. Komissio käsittelee tätä
kysymystä neljänteen rautatiepakettiin sisältyvissä ehdotuksissaan. 3.2.3. Kansalliset säännöt Muita esteitä ovat kalustoyksiköiden lupia
koskevien kansallisten puitteiden avoimuuden puute ja ongelmat kansallisten
sääntöjen julkisessa saatavuudessa. Euroopan rautatievirasto käsittelee näitä
molempia näkökohtia kansallisten sääntöjen luokittelua ja ristiinviittauksia
koskevan käynnissä olevan työn yhteydessä. Lisäksi olisi puututtava edelleen sellaisten
kansallisten sääntöjen olemassaoloon, jotka ovat käyneet tarpeettomiksi tai
ovat ristiriidassa YTE:ien kanssa. Tämä työ olisi ensisijaisesti tehtävä
jäsenvaltioissa ja sen jälkeen Euroopan rautatievirastossa. Jäsenvaltiot ilmoittavat
edelleen monista kansallisista säännöistä, kunnes YTE:t laajennetaan koskemaan
koko unionin rautatiejärjestelmää. Kun YTE:iä laajennetaan koskemaan unionin
koko rautatiejärjestelmää ja YTE:ien avoimet kohdat suljetaan, jäsenvaltioiden
olisi poistettava YTE:ien kanssa ristiriidassa olevat tai niiden vuoksi
tarpeettomiksi käyneet kansalliset säännöt. Tämä tehdään selväksi komission
neljännessä paketissa. Lisäksi rautatievirastolle olisi annettava lisää valtaa
jäsenvaltioihin nähden niiltä osin, kun on poistettava
epäjohdonmukaisia/syrjiviä/suhteettomia kansallisia sääntöjä. Tämän vuoksi
neljännessä paketissa annetaan rautatievirastolle mahdollisuus antaa
jäsenvaltioille osoitettuja lausuntoja, joissa esitetään syyt, joiden vuoksi
tarpeetonta tai YTE:ien tai EU:n muun lainsäädännön kanssa ristiriitaista
kansallista sääntöä ei tulisi saattaa voimaan tai soveltaa. 3.2.4. Ilmoitetut laitokset EU:ssa ja Norjassa oli 20. marraskuuta 2012 53
direktiivin 2008/57/EY mukaisesti toimivaa ilmoitettua laitosta, jotka
jakautuivat seuraavan kuvion mukaisesti[18]:
Suurimpana esteenä ilmoitettujen laitosten
väliselle EU:n laajuiselle kilpailulle oli hakijan kieli. Muita kuin ilmoitetun
laitoksen työkieliä käyttävät hakijat eivät todennäköisesti käytä ylimääräistä
rahaa kääntämiseen. Niinpä ilmoitettujen laitosten välistä kilpailua käydään
lähinnä kielialueittain EU:n tason sijaan. Viime vuosina saatu kokemus osoittaa lisäksi,
että ilmoitettujen laitosten pätevyys vaihtelee melkoisesti ja näyttäisi olevan
tarpeen parantaa ilmoitettujen laitosten toiminnan seurantaa ja koordinointia.
Direktiivin 2008/57/EY tarkistuksen yhteydessä on tilaisuus soveltaa
tuotemarkkinointia koskevaa uutta lainsäädäntökehystä ja erityisesti päätöksen
N:o 768/2008/EY ilmoitettuja laitoksia koskevia säännöksiä. 4. Päätelmät Rautateiden yhteentoimivuutta koskevan
yhteisön sääntelykehyksen ansiosta saavutettu edistys kannustaa kehittämään
rautatieliikenteen sisämarkkinoita edelleen, mikä helpottaa uusien yritysten
perustamista, alentaa markkinoille tulon kustannuksia ja viime kädessä parantaa
rautateiden kilpailukykyä muihin liikennemuotoihin verrattuna. Tässä kertomuksessa esitetyt analyysit
osoittavat seuraavaa: Yhteentoimivuutta koskeva
sekundäärilainsäädäntö (YTE:t ja muut lainsäädäntötoimenpiteet) on nyt saatu
Euroopan laajuisen rautatiejärjestelmän osalta päätökseen. Kuten nykyisessä
lainsäädäntökehyksessä jo säädetään, valtaosaa YTE:istä odotetaan sovellettavan
Euroopan unionin koko rautatiejärjestelmään vuoteen 2015 mennessä. Mainitun ajankohdan
jälkeen YTE:iä tarkastellaan säännöllisesti uudelleen, jotta ne pysyvät
teknisen kehityksen, markkinasuuntausten ja yhteiskunnallisten vaatimusten
mukana. YTE:ien tulevilla tarkistuksilla voidaan myös
yksinkertaistaa sääntely-ympäristöä, jotta varmistetaan rautatielainsäädännön
relevanssi, tuloksellisuus ja oikeasuhteisuus. Harkinnan arvoinen vaihtoehto on
esimerkiksi vapaaehtoisten eurooppalaisten standardien käytön lisääminen. Lisäksi YTE:ien laajentamisella ja avoimien
kohtien sulkemisella autetaan virastoa ja jäsenvaltioita tunnistamaan ja
kumoamaan kansallisia sääntöjä, jotka ovat käyneet tarpeettomiksi tai ovat
ristiriidassa YTE:ien kanssa. Tätä yksinkertaistamisprosessia, joka on
mahdollinen jo nykyisen lainsäädännön perusteella, parannetaan ja selkiytetään
komission neljännen paketin ehdotuksissa. Neljännessä paketissa ehdotetaan vastaavasti
selvennyksiä YTE:ien soveltamiseen tilanteissa, joissa olemassa olevia
osajärjestelmiä uusitaan tai parannetaan. Komissio korostaa samassa paketissa ilmoitettujen
laitosten roolin ja moitteettoman toiminnan tärkeyttä saattamalla
yhteentoimivuuslainsäädännön ja tuotemarkkinointia koskevan uuden lainsäädännön
keskenään samansuuntaisiksi. Neljännessä paketissa käsitellään myös
vaikeuksia, joita nykyisessä kalustoyksikköjen käyttöönottolupaprosessissa on
koettu, ottamalla käyttöön kalustoyksiköiden markkinoillesaattamiseen yksi
lupa, joka on voimassa kaikkialla Euroopan unionissa. Tämä korostaa
rautatieviraston asemaa ja siirtää kansallisten turvallisuusviranomaisten
vastuuta enemmän valvontatehtäviin. Liite I YTE || Asiakirjan numero || EUVL || Soveltamisen alkamispäivä Rakenteellisia osajärjestelmiä koskevat YTE:t (*): infrastruktuuri (INF), energia (ENE), ohjaus, hallinta ja merkinanto (CCS), liikkuva kalusto (RST, WAG, NOI) HS INF || Komission päätös 2002/732/EY || L 245, s. 143 (2002) || 1.12.2002 HS INF Tarkistus || Komission päätös 2008/217/EY || L 77, s. 1 (2008) || 1.7.2008 HS ENE || Komission päätös 2002/733/EY || L 245, s. 280 (2002) || 1.12.2002 HS ENE Tarkistus || Komission päätös 2008/284/EY || L 104, s. 1 (2008) || 1.10.2008 HS CCS || Komission päätös 2002/731/EY || L 245, s. 37 (2002) || 1.12.2002 HS CCS Oik. || - || L275, s. 3 (2002) || 1.12.2002 HS CCS Tarkistus || Komission päätös 2004/447/EY || L 155, s. 67 (2004) || 31.4.2004 HS CCS Tarkistus || Komission päätös 2006/860/EY || L 342, s. 1 (2006) || 7.11.2006 HS CCS Tarkistus || Komission päätös 2007/153/EY || L 67, s. 13 (2007) || 6.3.2007 HS CCS Tarkistus || Komission päätös 2008/386/EY || L 136, s. 11 (2008) || 1.6.2008 HS RST || Komission päätös 2002/735/EY || L 245, s. 402 (2002) || 1.12.2002 HS RST Tarkistus || Komission päätös 2008/232/EY || L 84, s. 132 (2008) || 1.9.2008 HS RST Oik. || - || L 104, s. 80 (2008) || 1.9.2008 CR RST LOC&PAS || Komission päätös 2011/291/EU || L 139, s. 1 (2011) || 1.6.2011 CR CCS || Komission päätös 2006/679/EY || L 284, s. 1 (2006) || 28.9.2006 CR CCS Tarkistus || Komission päätös 2006/860/EY || L 342, s. 1 (2006) || 7.11.2006 CR CCS Tarkistus || Komission päätös 2007/153/EY || L 67, s. 13 (2007) || 6.3.2007 CR CCS Tarkistus || Komission päätös 2008/386/EY || L 136, s. 11 (2008) || 1.6.2008 CR CCS Tarkistus || Komission päätös 2010/79/EY || L37, s. 74 (2010) || 1.4.2010 CR CCS || Komission päätös 2009/561/EY || L 194, s. 60 (2009) || 22.7.2009 CR NOI || Komission päätös 2006/66/EY || L 37, s. 1 (2006) || 23.6.2006 CR NOI Tarkistus || Komission päätös 2011/229/EU || L 99, s. 1 (2011) || 5.4.2011 CR WAG || Komission päätös 2006/861/EY || L 344, s. 1 (2006) || 31.1.2007 CR WAG Tarkistus || Komission päätös 2009/107/EY || L 45, s. 1 (2009) || 1.7.2009 CR INF || Komission päätös 2011/275/EU || L 126 (2011) || 1.6.2011 CR ENE || Komission päätös 2011/274/EU || L 126 (2011) || 1.6.2011 HS & CR CCS Tarkistus || Komission päätös 2012/88/EU || L 51 (2012) || 26.7.2012 HS & CR CCS Tarkistus || Komission päätös 2012/696/EU || L 311 (2012) || 01/01/2013 Rakenteellisia osajärjestelmiä koskevat YTE:t: käyttötoiminta ja liikenteen hallinta (OPE), henkilö- ja tavaraliikenteen telemaattiset sovellukset (TAP, TAF), kunnossapito (MAI) HS OPE || Komission päätös 2002/734/EY || L 245, s. 370 (2002) || 1.12.2002 HS OPE Tarkistus || Komission päätös 2008/231/EY || L 84, s. 1 (2008) || 1.9.2008 CR&HS OPE Tarkistus || Komission päätös 2010/640/EY || L280, s. 29 (2010) || 25.10.2010 CR OPE Tarkistus || Komission päätös 2011/314/EU || L 144, s. 1 (2011) || 1.1.2012 HS MAI || Komission päätös 2002/730/EY || L245, s. 1 (2002) || 1.12.2002 HS MAI Oik. || - || L 275, s. 5 (2002) || 1.12.2002 CR OPE || Komission päätös 2006/920/EY || L 359, s. 1 (2006) || 11.2.2007 CR OPE Tarkistus || Komission päätös 2008/231/EY || L 84, s. 1 (2008) || 1.9.2008 CR OPE Tarkistus || Komission päätös 2009/107/EY || L 45, s. 1 (2009) || 1.7.2009 CR&HS OPE Tarkistus || Komission päätös 2012/757/EU || L 345, s. 1 (2012) || 1.1.2014 CR TAF || Komission asetus (EY) N:o 62/2006 || L 13, s. 1 (2006) || 19.1.2006 CR TAF Tarkistus || Komission asetus (EU) N:o 328/2012 || L 106, s. 14 (2012) || 20.5.2012 HS&CR TAP || Komission asetus (EU) N:o 454/2011 || L 123, s. 11 (2012) || 13.5.2011 HS&CR TAP Tarkistus || Komission asetus (EU) N:o 665/2012 || L 194, s. 1 (2012) || 22.7.2012 Läpileikkaavat YTE:t: liikuntarajoitteiset henkilöt (PRM), rautatietunnelien turvallisuus (SRT), muutokset useisiin YTE:iin (Omnibus) SRT || Komission päätös 2008/163/EY || L 64, s. 1 (2008) || 1.7.2008 PRM || Komission päätös 2008/164/EY || L 64, s. 72 (2008) || 1.7.2008 Omnibus 1 || Komission päätös 2012/462/EU || L 217, s. 1 (2012) || 24.1.2013 Omnibus 2 || Komission päätös 2012/463/EU || L 217, s. 11 (2012) || 24.1.2013 Omnibus 3 || Komission päätös 2012/464/EU || L 217, s. 20 (2012) || 24.1.2013 (*) Rakenteellisia osajärjestelmiä koskevat
YTE:t (esim. vaunut, infrastruktuuri) voivat myös sisältää toiminnallisia
vaatimuksia (jotka koskevat esim. kunnossapitoa). [1] Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan
parlamentille: Kertomus rautateiden turvallisuudesta annetun direktiivin ja
rautatiejärjestelmän yhteentoimivuudesta annettujen direktiivien
täytäntöönpanon edistymisestä, KOM(2009) 464 lopullinen. [2] Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/57/EY,
annettu 17 päivänä kesäkuuta 2008, rautatiejärjestelmän yhteentoimivuudesta
yhteisössä, EUVL L 191, 18.7.2008, s. 1. [3] http://www.era.europa.eu/Document-Register/Pages/Interoperabilitybiennialreport-2011.aspx. [4] Neuvoston direktiivi 96/48/EY, annettu 23 päivänä heinäkuuta
1996, Euroopan laajuisen suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän
yhteentoimivuudesta, EYVL L 235, 17.9.1996, s. 6–24. [5] Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/16/EY,
annettu 19 päivänä maaliskuuta 2001, Euroopan laajuisen tavanomaisen rautatiejärjestelmän
yhteentoimivuudesta, EYVL L 110, 20.4.2001, s. 1–27. . [6] EUVL L 273, 17.10.2009, s. 12–13. [7] EUVL L 57, 2.3.2011, s. 21–28. [8] EUVL L 305, 23.11.2007, s. 30–51. [9] EUVL L 319, 4.12.2010, s. 1–52. [10] EUVL L 43, 17.2.2011, s. 33–54. [11] EUVL L 57, 2.3.2011, s. 8–9. [12] EUVL L 63, 10.3.2011, s. 22–25. [13] EUVL L 95, 8.4.2011, s. 1–29. [14] EUVL L 256, 1.10.2011, s. 1–25. [15] EUVL L 264, 8.10.2011, s. 32–54. [16] Esimerkiksi tilanteessa, jossa olisi ollut mahdollista
tehdä hankkeesta YTE:n mukainen vähäisin vaikutuksin hankeaikatauluun ja
-kustannuksiin tai kokonaan ilman tällaisia vaikutuksia. [17] Työryhmän loppuraportti on saatavilla osoitteessa:
http://www.era.europa.eu/Document-Register/Pages/Report_TF_Railway_Vehicles_Auth.aspx [18] Lähde : NANDO (http://ec.europa.eu/enterprise/newapproach/nando/index.cfm?fuseaction=directive.notifiedbody&sort=country&dir_id=30) .