This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52011PC0842
Proposal for a REGULATION OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL establishing common rules and procedures for the implementation of the Union's instruments for external action
Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS unionin ulkoisen toiminnan välineiden täytäntöönpanoa koskevista yhteisistä säännöistä ja menettelyistä
Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS unionin ulkoisen toiminnan välineiden täytäntöönpanoa koskevista yhteisistä säännöistä ja menettelyistä
/* KOM/2011/0842 lopullinen - 2011/0415 (COD) */
Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS unionin ulkoisen toiminnan välineiden täytäntöönpanoa koskevista yhteisistä säännöistä ja menettelyistä /* KOM/2011/0842 lopullinen - 2011/0415 (COD) */
PERUSTELUT 1. EHDOTUKSEN TAUSTA Monivuotisen rahoituskehyksen puitteissa
komission ensisijaisena tavoitteena on yksinkertaistaa sääntely-ympäristöä ja
tehdä unionin avun saanti helpommaksi muun muassa kumppanimaille ja ‑alueille,
kansalaisjärjestöille ja pk-yrityksille siltä osin kuin ne osaltaan edistävät
asetuksen tavoitteiden toteutumista. Yksinkertaistetut ja joustavat
päätöksentekomenettelyt mahdollistaisivat uusien välineiden
täytäntöönpanotoimenpiteiden nopeamman hyväksymisen ja siis EU:n avun nopeamman
toimittamisen varsinkin sellaisiin maihin, jotka ovat kriisissä tai
kriisinjälkeisessä tai valtioina hauraita. Lisäksi varainhoitoasetuksen tarkistus, jonka
myötä ulkoista toimintaa koskeva erityissäännös muuttuu perusteellisesti, tulee
helpottamaan kansalaisjärjestöjen ja pienyritysten osallistumista
rahoitusohjelmiin muun muassa sääntöjä yksinkertaistamalla,
osallistumiskustannuksia vähentämällä ja hankintamenettelyjä nopeuttamalla.
Komissio aikoo käyttää tämän asetuksen täytäntöönpanossa uusia joustavia
menettelyjä, joista säädetään uudessa varainhoitoasetuksessa. Tätä taustaa vasten komissio ehdottaa
yksinkertaistettuja ja yhdenmukaistettuja täytäntöönpanosääntöjä ja ‑menettelyjä,
joita sovelletaan neljään maantieteelliseen välineeseen (DCI, ENI, IPA ja IP)
ja kolmeen temaattiseen välineeseen (IfS, EIDHR ja INSC). IPA:n ja ENI:n
tapauksessa liittymistä valmistelevan ja rajat ylittävän yhteistyön
erityisluonne edellyttää kuitenkin erillisiä täytäntöönpanosääntöjä ja ‑menettelyjä
(nk. lex specialis), joilla täydennetään yhteisen täytäntöönpanoasetuksen
sääntöjä ja menettelyjä. Sekä EKR:ää että Grönlantia koskevat päätökset
jäävät tämän asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle niiden rahoitusmekanismien
erityisyyden takia. 2. INTRESSITAHOJEN KUULEMISEN
JA VAIKUTUSTEN ARVIOINNIN TULOKSET Julkinen kuuleminen Komissio järjesti 26.11.2010–31.1.2011
julkisen kuulemisen EU:n ulkoisen toiminnan rahoituksesta tulevaisuudessa.
Kuuleminen perustui online-kyselyyn, jonka taustaksi esitettiin asiakirja EU:n
ulkoisen toiminnan rahoitus vuoden 2013 jälkeen. Yleisesti ottaen
vastauksista ei käynyt ilmi, että nykyisten täytäntöönpanomekanismien
merkittävälle muuttamiselle olisi tarvetta, vaikkakin vastaajien suuri
enemmistö kannatti täytäntöönpanon joustavoittamista ja yksinkertaistamista. Asiantuntijatiedon käyttö Komissio laati sisäisen arvion eri
asiakirjoista (arvioinneista, tarkastuksista, selvityksistä ja
väliarvioinneista). Siinä selvitettiin, mikä toimii ja mikä ei, ja
kartoitettiin kokemuksia rahoitusvälineiden laatimista varten. Arvio osoitti, että nykyiset välineet ovat
edistäneet vuosituhattavoitteiden saavuttamista kehitysmaissa.
Täytäntöönpanojärjestelyt, esimerkiksi talousarviotuki ja alakohtainen
lähestymistapa, ovat mahdollistaneet yhteistyön syventämisen kumppanimaiden
kanssa ja tehokkaamman työnjaon avunantajien yhteisrahoituksen ansiosta. Arviossa havaittiin myös joitakin puutteita.
Nykyistä täytäntöönpanoprosessia pidettiin liian monimutkaisena, eikä se salli
nopeita mukautuksia tarvittaessa. Tässä asetuksessa puututaan näihin
puutteisiin. 3. EHDOTUKSEN OIKEUDELLINEN
SISÄLTÖ Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen
(SEUT) viidennen osan III osaston 1 luku toimii kumppanimaiden ja ‑alueiden
kanssa tehtävän yhteistyön oikeudellisena kehyksenä. Ehdotus yhteiseksi
täytäntöönpanoasetukseksi perustuu perussopimuksen 209 artiklan 1 kohtaan ja
212 artiklan 2 kohtaan, ja komissio esittää sen 294 artiklassa vahvistetun
menettelyn mukaisesti. Koska SEUT-sopimuksen 310–320 artiklaa sovelletaan
Euratomiin (ks. Euratomin perustamissopimuksen 106 a artikla), ehdotus voi
kattaa myös INSC:n nojalla tehtävän rahoitusyhteistyön. 4. TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Ei sovelleta. 5. PÄÄKOHDAT 1) I osasto: Täytäntöönpano (1–3
artikla) 1 artiklassa (Kohde ja periaatteet) vahvistetaan asetuksen tavoitteiksi yhdenmukaistettujen sääntöjen
antaminen ulkosuhdevälineiden täytäntöönpanoa varten, unionin taloudellisten
etujen suojaaminen sekä kyseisten välineiden täytäntöönpanon
yksinkertaistaminen ja joustavoittaminen. 2 artiklassa (Toimintaohjelmien,
yksittäisten toimenpiteiden ja erityistoimenpiteiden hyväksyminen) säädetään, että komissio tekee rahoituspäätökset monivuotisiin
ohjelmointiasiakirjoihin perustuvien toimintaohjelmien muodossa.
Poikkeuksellisesti mutta monivuotisia ohjelmointiasiakirjoja noudattaen on
mahdollista hyväksyä toimintaohjelmaan kuulumattomia yksittäisiä toimenpiteitä.
Ennakoimattomissa ja asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa komissio voi
hyväksyä suuntaa antaviin monivuotisiin ohjelmointiasiakirjoihin kuulumattomia
erityistoimenpiteitä. Artiklaan sisältyy komitologiasäännöt, joita on noudatettava
mainittuja päätöksiä annettaessa ja niiden voimassaoloa mahdollisesti
jatkettaessa. 3 artiklassa (Tukitoimenpiteet)
määritellään niiden eri menojen lajit, joilla tuetaan asetuksen täytäntöönpanoa
ja jotka voidaan rahoittaa unionin varoin (esim. valmistelu, jatkotoimenpiteet
seuranta, tarkastus ja arviointi sekä tiedotus ja viestintä). Toimenpiteille
voidaan myöntää rahoitusta, vaikkeivät ne sisältyisi ohjelmointiasiakirjoihin. 2) II osasto: Rahoitustapoja
koskevat säännökset (4–6 artikla) 4–6 artiklassa
luetellaan rahoitusmuotoja, joita voidaan käyttää asetusta sovellettaessa.
Luettelo ei ole kaikenkattava, ja se perustuu nykykäytäntöihin ja havaittuihin
tarpeisiin. Tehdyissä muutoksissa on huomioitu viimeisimmän
varainhoitoasetuksen säännökset. Erityisesti 4 artiklassa säädetään
innovatiivista rahoitusvälineistä, kuten lainoista, vakuuksista, oman pääoman
ehtoisesta rahoituksesta ja riskinjakorahoitusvälineistä, ja siinä kuvataan
mahdolliset järjestelyt verojen, tullien ja muiden maksujen suhteen. Sen mukaan
komissio voi panna asetuksen mukaiset toimenpiteet täytäntöön joko suoraan tai
välillisesti siirtämällä talousarvion toteutustehtäviä mille tahansa varainhoitoasetuksessa
luetellulle yhteisölle tai henkilölle. Artiklassa määritellään myös eri
yhteisrahoitusmuodot (rinnakkainen tai yhdistetty). 7 artiklassa (Unionin taloudellisten etujen
suojaaminen) säädetään toimenpiteistä unionin
taloudellisten etujen suojaamiseksi ja unionin (käytännössä komission,
tilintarkastustuomioistuimen ja OLAF:n) mahdollisuudesta tehdä kaikki
tarvittavat tarkastukset toteutetuista toimenpiteistä. 3) III osasto: Kansallisuutta ja
alkuperää koskevat säännöt hankinta-, avustus- ja muita menettelyjä varten
(8–12 artikla) 8–11 artiklassa (Kansallisuutta ja
alkuperää koskevat säännöt hankinta-, avustus- ja muita menettelyjä varten) vahvistetaan ehdot osallistumiselle hankinta- ja avustusmenettelyihin,
joita toteutetaan asetusta sovellettaessa. Ehdotettuja säännöksiä on
yksinkertaistettu huomattavasti, ja niiden perimmäisenä tavoitteena on avun
sidonnaisuuksien purkaminen. Artikloissa säädetään kuitenkin
yksityiskohtaisesti kolmansien maiden tukikelpoisuusehdoista
(vastavuoroisuusvaatimus, osallistuminen täytäntöön pantavaan ohjelmaan,
tiettyjen maiden sulkeminen tuen ulkopuolelle jne.) ja kyseisten ehtojen
poikkeuksista (tuotteita ja palveluja ei ole saatavilla, erittäin kiireelliset
tapaukset, kolmenvälinen yhteistyö jne.). 12 artikla (Toimien arviointi) velvoittaa komission arvioimaan säännöllisesti toteutettujen
politiikkojen ja ohjelmien tuloksia, alakohtaisia politiikkoja ja itse
ohjelmoinnin tuloksellisuutta. Kaikki asianomaiset sidosryhmät otetaan mukaan
arviointiin, ja arviointikertomus toimitetaan neuvostolle ja Euroopan
parlamentille. 4) IV osasto: Loppusäännökset
(13–17 artikla) 13 artiklan (Vuosikertomus) mukaan komissio laatii vuosittain kertomuksen asetuksen
täytäntöönpanon edistymisestä. Kertomus toimitetaan Euroopan parlamentille ja
neuvostolle. 14 artiklassa (Ilmastotoimiin ja luonnon
monimuotoisuuteen liittyvät menot) säädetään
erityisestä seurantajärjestelmästä, joka perustuu OECD:n menetelmiin (nk. Rion
tunnusluvut). 15 artiklassa (Komiteat) kuvataan komiteoiden roolia asetuksen täytäntöönpanossa uuden
komitologia-asetuksen[1]
mukaisesti. 16 artiklan (Välineiden uudelleentarkastelu
ja arviointi) mukaan komissio laatii vuoden 2018
puoliväliin mennessä asetuksen täytäntöönpanoa arvioivan kertomuksen ja
toimittaa sen Euroopan parlamentille ja neuvostolle. Mikäli asetukseen
tarvitsee tehdä muutoksia, komissio esittää myös niitä koskevan
lainsäädäntöehdotuksen. Kertomuksessa arvioidaan myös asetuksen nojalla
toteutettujen toimenpiteiden vaikutuksia. 17 artiklassa (Voimaantulo) säädetään asetuksen voimaantulosta ja sen soveltamisesta 1. tammikuuta
2014 alkaen. Voimassaolon päättymiselle ei aseteta takarajaa. 2011/0415 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS unionin ulkoisen toiminnan välineiden
täytäntöönpanoa koskevista yhteisistä säännöistä ja menettelyistä EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN
UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen
209 artiklan 1 kohdan ja 212 artiklan 2 kohdan, ottavat huomioon
komission ehdotuksen, sen jälkeen kun
säädösehdotus on toimitettu kansallisille parlamenteille, noudattavat
tavallista lainsäätämisjärjestystä, sekä katsovat
seuraavaa: (1)
Euroopan unionin olisi hyväksyttävä eräät ulkoiseen
toimintaan liittyvät politiikat kattava kokonaisvaltainen paketti välineitä,
joiden täytäntöönpano edellyttää yhteisiä sääntöjä ja menettelyjä. Kyseessä
ovat seuraavat välineet: kehitysyhteistyön rahoitusväline (DCI), demokratiaa ja
ihmisoikeuksia koskeva eurooppalainen rahoitusväline (EIDHR), Euroopan
naapuruuspolitiikan rahoitusväline (ENI), vakautusväline (IfS), väline
ydinturvallisuuteen liittyvää yhteistyötä varten (INSC), liittymistä
valmisteleva tukiväline (IPA) ja kumppanuusväline (PI). (2)
Näistä välineistä annetuissa asetuksissa säädetään
yleensä, että välineillä rahoitettaviin toimiin olisi sovellettava suuntaa
antavaa monivuotista ohjelmointia, jonka puitteissa olisi annettava
rahoituspäätökset varainhoitoasetuksen[2]
mukaisesti ja noudattaen menettelyjä, joista säädetään yleisistä säännöistä ja
periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission
täytäntöönpanovallan käyttöä, 16 päivänä helmikuuta 2011 annetussa Euroopan
parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 182/2011[3]. (3)
Rahoituspäätökset olisi annettava vuotuisten tai
monivuotisten toiminta-ohjelmien ja yksittäisten toimenpiteiden muodossa
silloin, kun noudatetaan suuntaa antavassa monivuotisessa ohjelmoinnissa tehtyä
suunnitelmaa, erityistoimenpiteiden muodossa, jos ennakoimattomat ja
perustellut tarpeet sitä edellyttävät, ja tukitoimenpiteiden muodossa. (4)
Täytäntöönpanosäädösten hyväksymiseen olisi
kustannuksiltaan vähäisiä toimenpiteitä lukuun ottamatta käytettävä yleensä
tarkastelumenettelyä ottaen huomioon kyseisten säädösten luonteen (toiminnan
ohjelmointi tai rahoituksen toteutus) ja varsinkin niiden
talousarviovaikutukset. Asianmukaisesti perustelluissa erittäin kiireellisissä
tapauksissa, joissa unionin on pakottavien syiden vuoksi voitava toimia
nopeasti, komission olisi kuitenkin annettava asiassa välittömästi sovellettavat
täytäntöönpanosäädökset. (5)
Rahoituspäätöksiin sisältyvät toimikohtaiset
kuvaukset, joista käy ilmi tavoitteet, tärkeimmät toiminnot, toivotut tulokset,
alustava talousarvio ja aikataulu sekä edistymisen seurantajärjestelyt, olisi
hyväksyttävä asetuksessa (EU) N:o 182/2011 säädettyjen menettelyjen mukaisesti.
(6)
Kun rahoitusvälineen täytäntöönpanoon liittyvän
toimen hallinnointi on annettu tehtäväksi rahoituksen välittäjälle, komission
päätökseen olisi sisällyttävä varsinkin riskinjakoa, täytäntöönpanosta
vastaavan välittäjän palkkiota sekä varojen ja mahdollisen tuoton käyttöä ja
uudelleenkäyttöä koskevia säännöksiä. (7)
Yhteisten sääntöjen ja menettelyjen olisi oltava
yhteensopivia niiden unionin vuotuiseen talousarvioon sovellettavien
rahoitussääntöjen kanssa, jotka vahvistetaan Euroopan parlamentin ja neuvoston
asetuksessa, jäljempänä ’varainhoitoasetus’[4], johon viitattaessa tarkoitetaan aina sen
viimeisintä voimassa olevaa versiota ja joka kattaa myös komission hyväksymät
varainhoitoasetuksen soveltamissäännöt[5]. (8)
Unionin ulkoisen avun rahoitustarpeet lisääntyvät
samaan aikaan kun unionin taloudellinen tilanne ja budjettitilanne rajoittavat
apuun käytettävissä olevia varoja. Siksi komission on pyrittävä hyödyntämään
käytettävissä olevat varat mahdollisimman tehokkaasti käyttämällä varsinkin
vipuvaikutuksen omaavia rahoitusvälineitä. Vipuvaikutusta voidaan tehostaa
sallimalla rahoitusvälineillä sijoitettujen ja tuotettujen varojen käyttö ja
uudelleenkäyttö. (9)
Euroopan unionin taloudellisia etuja olisi menojen
hallinnoinnin kaikissa vaiheissa suojattava oikeasuhteisin toimenpitein, joita
ovat sääntöjenvastaisuuksien ehkäiseminen, havaitseminen ja tutkiminen sekä
hukattujen, aiheettomasti maksettujen tai virheellisesti käytettyjen varojen
takaisinperintä ja soveltuvin osin seuraamukset. Tällaiset toimenpiteet olisi
toteutettava kansainvälisten järjestöjen ja kolmansien maiden kanssa tehtyjen,
asiassa sovellettavien sopimusten mukaisesti. (10)
Rahoitustavoista, unionin taloudellisten etujen
suojaamisesta, kansallisuutta ja alkuperää koskevista säännöistä ja välineiden
arvioinnista olisi annettava lisäsäännöksiä, OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN: I
OSASTO TÄYTÄNTÖÖNPANO 1 artikla Kohde
ja periaatteet 1.
Tällä asetuksella vahvistetaan säännöt ja ehdot,
joita sovelletaan seuraavien välineiden puitteissa toteutettaville toimille,
toimintaohjelmille ja muille toimenpiteille myönnettävään unionin
rahoitusapuun: kehitysyhteistyön rahoitusväline (DCI), demokratiaa ja
ihmisoikeuksia koskeva eurooppalainen rahoitusväline (EIDHR), Euroopan
naapuruuspolitiikan rahoitusväline (ENI), vakautusväline (IfS), väline
ydinturvallisuuteen liittyvää yhteistyötä varten (INSC), liittymistä
valmisteleva tukiväline (IPA) ja kumppanuusväline (PI), jäljempänä ’välineet’,
kun niihin viitataan kollektiivisesti, ja ’sovellettava väline’, kun viitataan
yksittäiseen välineeseen. 2.
Komissio varmistaa, että toimet toteutetaan
sovellettavan välineen tavoitteiden mukaisesti ja unionin taloudellisia etuja
tehokkaasti suojaten. Välineiden nojalla myönnettävän rahoitusavun on oltava
varainhoitoasetuksessa vahvistettujen sääntöjen ja menettelyjen mukaista, koska
varainhoitoasetus toimii välineiden täytäntöönpanon rahoituksellisena ja
oikeudellisena peruskehyksenä. 3.
Tuloksellisen ja tehokkaan täytäntöönpanon
varmistamiseksi komissio suosii tätä asetusta soveltaessaan kaikkein
joustavimpia menettelyjä aina, kun se on mahdollista ja toimen luonteen
kannalta tarkoituksenmukaista. 2 artikla Toimintaohjelmien,
yksittäisten toimenpiteiden ja erityistoimenpiteiden hyväksyminen 1.
Komissio hyväksyy vuotuiset tai monivuotiset
toimintaohjelmat sovellettavasta välineestä annetussa asetuksessa mainittujen
suuntaa antavien ohjelmointiasiakirjojen perusteella, jos sellaisista
säädetään. Erityisesti silloin kun toimintaohjelmaa ei ole
vielä hyväksytty, komissio voi suuntaa antavien ohjelmointiasiakirjojen
perusteella poikkeuksellisesti hyväksyä yksittäisiä toimenpiteitä
toimintaohjelmiin sovellettavia sääntöjä ja menettelyjä noudattaen. Kun on kyse ennakoimattomista ja asianmukaisesti
perustelluista tarpeista, olosuhteista tai sitoumuksista, komissio voi hyväksyä
suuntaa antaviin ohjelmointiasiakirjoihin kuulumattomia erityistoimenpiteitä.
Erityistoimenpiteitä voidaan käyttää myös helpottamaan siirtymistä hätäavusta
pitkän aikavälin kehitysyhteistyöhön, mukaan lukien toimenpiteet, joilla
parannetaan väestön valmiuksia selviytyä toistuvista kriiseistä. 2.
Edellä 1 kohdassa tarkoitetut toimintaohjelmat ja
yksittäiset toimenpiteet, joille myönnettävä unionin rahoitusapu on enemmän
kuin 10 miljoonaa euroa, ja erityistoimenpiteet, joille myönnettävä unionin
rahoitusapu on enemmän kuin 30 miljoonaa euroa, hyväksytään 15 artiklan 3
kohdassa tarkoitetun tarkastelumenettelyn mukaisesti. Menettelyä ei tarvitse noudattaa sellaisten
toimintaohjelmien ja toimenpiteiden osalta, joille myönnettävä apu jää alle
edellä mainittujen määrien, eikä niihin tehtävien vähäisten muutosten osalta.
Vähäiset muutokset ovat teknisiä mukautuksia, esimerkiksi täytäntöönpanojakson
jatkaminen, varojen uudelleenkohdentaminen alustavien määrärahojen puitteissa
ja määrärahojen lisääminen tai vähentäminen alle 20 prosentilla niiden
alustavasta määrästä, edellyttäen että muutokset eivät merkittävällä tavalla
vaikuta alkuperäisen toimintaohjelman tai toimenpiteen tavoitteisiin. Tällöin toimintaohjelmat,
toimenpiteet ja niihin tehdyt vähäiset muutokset annetaan Euroopan
parlamentille ja neuvostolle tiedoksi kuukauden kuluessa niiden hyväksymisestä. 3.
Asianmukaisesti perustelluista erittäin
kiireellisistä syistä, jollaisia ovat esimerkiksi kriisit, kriisinjälkeiset ja
epävakaat tilanteet sekä tilanteet, joissa demokratia, oikeusvaltio,
ihmisoikeudet tai perusvapaudet ovat uhattuina, komissio voi 15 artiklan 4
kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti hyväksyä välittömästi sovellettavia
täytäntöönpanosäädöksiä, myös muutoksia voimassa oleviin toimintaohjelmiin ja
toimenpiteisiin. 4.
Ympäristönäkökohtia, muun muassa ilmastoon ja
luonnon monimuotoisuuteen kohdistuvia vaikutuksia, tarkastellaan hanketasolla,
ja ympäristön kannalta herkissä hankkeissa tehdään tarvittaessa myös
ympäristövaikutusten arviointi (YVA), etenkin kun on kyse uudesta mittavasta
infrastruktuurista. Alakohtaisten ohjelmien täytäntöönpanossa käytetään
strategisia ympäristöarviointeja (SYA) tilanteen mukaan. Asianosaisten sidosryhmien
osallistuminen ympäristöarviointeihin ja tulosten julkinen saatavuus on
varmistettava. 3 artikla Tukitoimenpiteet 1.
Unionin rahoituksella voidaan kattaa välineiden
täytäntöönpanosta ja niiden tavoitteiden saavuttamisesta aiheutuvat menot,
mukaan lukien täytäntöönpanon kannalta välttämättömiin valmistelu-, jatko-,
seuranta-, tarkastus- ja arviointitoimiin liittyvä hallinnollinen tuki, sekä
unionin edustustojen menot, jotka aiheutuvat välineillä rahoitettavien toimien
hallinnointiin tarvittavasta hallinnollisesta tuesta. 2.
Edellyttäen, että a–c alakohdassa luetellut
toiminnot liittyvät sovellettavan välineen, jota asianomaisella toimella
pannaan täytäntöön, yleisiin tavoitteisiin, unionin rahoitus voi kattaa a) selvityksistä, kokouksista, tiedotus- ja
valistustoimista, koulutuksesta, julkaisutoiminnasta ja muusta hallinnollisesta
tai teknisestä avusta aiheutuvat menot, jotka ovat toimien hallinnoinnin
kannalta välttämättömiä; b) menot, jotka aiheutuvat asiaankuuluvista
tutkimuksista ja selvityksistä ja niiden tulosten tunnetuksi tekemisestä; c) menot, jotka liittyvät tiedotus- ja
viestintätoimiin, mukaan lukien toimielinten viestintä unionin poliittisista
painopisteistä. 3.
Tukitoimenpiteille voidaan myöntää rahoitusta,
vaikkeivät ne sisältyisi suuntaa antaviin ohjelmointiasiakirjoihin. Komissio
hyväksyy tukitoimenpiteet tarvittaessa 15 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun
neuvoa-antavan menettelyn mukaisesti. II
OSASTO Rahoitustapoja
koskevat säännökset 4
artikla
Rahoitusta koskevat yleiset säännökset 1.
Unionin rahoitusapua voidaan myöntää muun muassa
seuraavissa varainhoitoasetuksen mukaisissa muodoissa: a) avustukset; b) palveluja, tavaratoimituksia ja urakoita
koskevat julkiset hankinnat; c) budjettituki; d) maksuosuudet komission perustamiin
erityisrahastoihin; e) rahoitusvälineet, esimerkiksi lainat,
vakuudet, oman pääoman ehtoinen tai luonteinen rahoitus, sijoitukset tai
osakkuudet ja riskinjakorahoitusvälineet, mahdollisesti yhdessä avustusten
kanssa; f) osuudet tai osakkuudet kansainvälissä
rahoituslaitoksissa, myös alueellisissa kehityspankeissa. Varainhoitoasetuksen mukaisesti unionin
rahoitusapua voidaan antaa myös kansainvälisiin, alueellisiin tai kansallisiin
rahastoihin, joita esimerkiksi Euroopan investointipankki, kansainväliset
järjestöt, jäsenvaltiot tai kumppanimaat ja ‑alueet ovat perustaneet tai
joita ne hallinnoivat yhteisrahoituksen saamiseksi useammalta avunantajalta,
taikka rahastoihin, joita yksi tai useampi avunantaja on perustanut hankkeiden
yhteistä täytäntöönpanoa varten. 2.
Edellä e alakohdassa tarkoitettuja
rahoitusvälineitä täytäntöön pantaessa yhden rahoitusvälineen tuottamat tulot
ja palautukset osoitetaan varainhoitoasetuksen 18 artiklan 4 kohdan mukaisesti
kyseiseen rahoitusvälineeseen käyttötarkoitukseensa sidottuina sisäisinä tuloina.
Vuodet 2007–2013 kattavan monivuotisen rahoituskehyksen aikana perustettujen
rahoitusvälineiden tuottamat tulot ja palautukset osoitetaan vastaavaan uuteen
rahoitusvälineeseen jaksolla 2014–2020. 3.
Unionin rahoitusavun täytäntöönpanosta vastaa
varainhoitoasetuksen mukaisesti komissio joko suoraan, jolloin
täytäntöönpanijoita ovat komission osastot, unionin edustustot ja
toimeenpanovirastot, tai välillisesti antamalla talousarvion toteutustehtäviä
varainhoitoasetuksessa luetelluille yhteisöille, mukaan lukien hallinnointi
yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa. 4.
Edellä 1 kohdassa ja 6 artiklan 1 kohdassa
tarkoitetut rahoitusmuodot sekä 3 kohdassa tarkoitetut täytäntöönpanotavat
valitaan sen perusteella, miten hyvin niillä voidaan saavuttaa toimien
erityistavoitteet ottaen huomioon muun muassa tarkastuskustannukset,
hallinnollisen rasituksen ja noudattamatta jättämisen riskin. Avustusten osalta
on syytä harkita kertasuoritusten, kiinteiden määrien ja
yksikkökustannustaulukoiden käyttämistä. 5.
Välineillä rahoitettavien toimien täytäntöönpanossa
voidaan käyttää rinnakkaista ja yhdistettyä yhteisrahoitusta. Rinnakkaisessa yhteisrahoituksessa toimi jaetaan
helposti tunnistettavissa oleviin osiin, joista kutakin rahoittaa
yhteisrahoitukseen osallistuva eri kumppani siten, että rahoituksen lopullinen
kohde on aina yksilöitävissä. Yhdistetyssä yhteisrahoituksessa toimen
kokonaiskustannukset jaetaan yhteisrahoitukseen osallistuvien kumppaneiden
kesken ja varat yhdistetään siten, ettei toimen yksittäisten toimintojen
rahoituslähde ole enää yksilöitävissä. 6.
Edellä 1 kohdassa tai 6 artiklan 1 kohdassa
tarkoitettua rahoitusmuotoa käytettäessä unioni ja sen kumppanit voivat tehdä
yhteistyötä muun muassa seuraavin tavoin: a) kolmenväliset järjestelyt, joilla unioni
koordinoi kumppanimaalle tai ‑alueelle antamaansa apua kolmansien maiden
kanssa; b) hallinnolliset yhteistyötoimenpiteet,
esimerkiksi jäsenvaltion ja kumppanimaan tai ‑alueen julkisten laitosten,
paikallisviranomaisten, kansallisten julkisten elinten tai julkisen palvelun
tehtäviä hoitavien yksityisoikeudellisten yhteisöjen välinen twinning-toiminta,
sekä yhteistyötoimenpiteet, joihin osallistuu jäsenvaltioiden lähettämiä
julkisen sektorin asiantuntijoita ja jäsenvaltioiden alue- ja
paikallisviranomaisia; c) osallistuminen kustannuksiin, joita
aiheutuu julkisen ja yksityisen sektorin välisten kumppanuuksien luomisesta ja
hallinnoinnista; d) alakohtaisia politiikkoja tukevat
ohjelmat, joilla unioni antaa tukea kumppanimaan sektoriohjelmalle; ja e) IPA:n ja ENI:n tapauksessa osallistumien
kustannuksiin, joita aiheutuu maiden osallistumisesta unionin ohjelmiin ja sen
erillisvirastojen toimintaan. 5 artikla Verot,
tullit ja muut maksut Unionin apu ei johda erityisten verojen,
tullien eikä muiden maksujen syntymiseen. Kumppanimaiden kanssa neuvotellaan
tarvittaessa säännöistä ja määräyksistä toimien, joiden nojalla toimet, jolla
unionin rahoitusapu pannaan täytäntöön, voidaan vapauttaa veroista, tulleista
ja muista veronluonteisista maksuista. Muussa tapauksessa verot, tullit ja muut
maksut ovat tukikelpoisia varainhoitoasetuksessa määritellyin edellytyksin. 6 artikla Rahoitusta
koskevat erityissäännökset 1.
Edellä 4 artiklan 1 kohdassa mainittujen
rahoitusmuotojen lisäksi unionin rahoitusapua voidaan seuraavissa välineissä
antaa varainhoitoasetuksen mukaisesti seuraavissa muodoissa: a) DCI:ssä ja ENI:ssä velkahelpotukset
kansainvälisesti sovittujen velkahelpotusohjelmien puitteissa; b) DCI:ssä ja IfS:ssä poikkeustapauksissa
alakohtaiset ja yleiset tuontiohjelmat, jotka voivat olla muodoltaan i) alakohtaisia tuontiohjelmia
luontoissuorituksina, ii) alakohtaisia tuontiohjelmia
valuutta-apuna, jolla rahoitetaan kyseisen alan tuontia, tai iii) yleisiä tuontiohjelmia
valuutta-apuna, jolla rahoitetaan monenlaisten tuotteiden yleistä tuontia; c) EIDHR:ssä seuraavien myöntäminen suoraan: i) vähäiset avustukset
ihmisoikeusaktivisteille kiireellisten suojelutoimien rahoittamiseen, ii) avustukset toimien rahoittamiseen
EIDHR-asetuksen 2 artiklan 4 kohdassa tarkoitetuissa erittäin vaikeissa olosuhteissa
tai tilanteissa, joissa ehdotuspyynnön julkaiseminen ei tule kyseeseen.
Tällaiset avustukset voivat olla määrältään enintään 2 000 000 euroa
ja kestoltaan enintään 18 kuukautta, vaikkakin niitä on mahdollista jatkaa
kuudella kuukaudella, jos niiden täytäntöönpanossa on objektiivisia ja
odottamattomia esteitä; iii) avustukset –
YK:n ihmisoikeusvaltuutetun toimistolle, –
ihmisoikeuksia ja demokratiakehitystä
käsittelevälle Euroopan yliopistojen väliselle keskukselle, jossa voi suorittaa
eurooppalaisen ylemmän korkeakoulututkinnon ihmisoikeuksista ja
demokratiakehityksestä tai osallistua EU:n ja YK:n apurahaohjelmaan, sekä
keskukseen assosioituneelle yliopistojen verkostolle, jonka puitteissa
kolmansien maiden kansalaiset voivat vapaasti suorittaa ihmisoikeusalan
jatkotutkinnon. 2.
IPA:sta ja ENI:stä myönnettävän unionin
rahoitusavun täytäntöönpanoa voidaan hallinnoida yhteistyössä jäsenvaltioiden
kanssa ja ENI:stä rahoitettavan rajat ylittävän yhteistyön tapauksessa
välillisesti edellyttäen, että sovellettavan välineen perusteella annettuun
delegoituun säädökseen sisältyvät varainhoitoasetuksessa vaaditut alakohtaiset
ja täydentävät säännöt sekä muut asiaankuuluvat säännökset. 3.
IPA:sta ja ENI:stä rahoitettavia, useamman kuin
yhden varainhoitovuoden aikana toteutettavia toimia koskevat
talousarviositoumukset voidaan jakaa vuosieriin usean vuoden ajanjaksolle. 7 artikla Unionin
taloudellisten etujen suojaaminen 1.
Komissio varmistaa asianmukaisin toimenpitein, että
tämän asetuksen mukaisesti rahoitettavia toimia toteutettaessa unionin
taloudellisia etuja suojataan petoksia, lahjontaa ja muuta laitonta toimintaa
ehkäisevillä toimenpiteillä, tehokkailla tarkastuksilla ja, jos
sääntöjenvastaisuuksia havaitaan, perimällä tai tapauksissa, joissa kolmannen
maan valtio tai julkinen laitos on edunsaaja, tarvittaessa palauttamalla
aiheettomasti maksetut määrät takaisin. Soveltuvin osin käytetään myös
tehokkaita, oikeasuhteisia ja ennalta ehkäiseviä seuraamuksia. 2.
Komissiolla ja tilintarkastustuomioistuimella on
valtuudet tehdä kaikkien unionilta rahoitusta saaneiden avustuksensaajien,
toimeksisaajien, alihankkijoiden ja muiden kolmansien osapuolten osalta
asiakirjoihin perustuvia ja paikalla suoritettavia tarkastuksia. Euroopan petostentorjuntavirasto, jäljempänä
’OLAF’, voi asetuksessa (Euratom, EY) N:o 2185/96[6]
säädettyjen menettelyjen mukaisesti tehdä niihin talouden toimijoihin
kohdistuvia paikalla suoritettavia todentamisia ja tarkastuksia, joille on
suoraan tai välillisesti myönnetty asianomaista rahoitusta, selvittääkseen,
onko avustussopimukseen tai ‑päätökseen taikka unionin rahoitusta
koskevaan sopimukseen liittynyt unionin taloudellisia etuja vahingoittavia
petoksia, lahjontaa tai muuta laitonta toimintaa. Tämän asetuksen täytäntöönpanosta seurauksena
olevissa kolmansien maiden ja kansainvälisten järjestöjen kanssa tehdyissä
yhteistyösopimuksissa, avustussopimuksissa, avustuspäätöksissä ja sopimuksissa
on nimenomaisesti annettava komissiolle, tilintarkastustuomioistuimelle ja
OLAF:ille valtuudet tehdä tällaisia tarkastuksia sekä paikalla suoritettavia
todentamisia ja tarkastuksia, sanotun kuitenkaan rajoittamatta ensimmäisen ja
toisen alakohdan soveltamista. III
OSASTO Kansallisuutta
ja alkuperää koskevat säännöt hankinta-, avustus- ja muita menettelyjä varten 8 artikla Yhteiset
säännöt 1.
Tämän asetuksen nojalla rahoitettaviin kolmansien
osapuolten hyväksi toteutettaviin toimiin liittyviin hankinta-, avustus- ja
muihin menettelyihin voivat osallistua luonnolliset henkilöt, jotka ovat tämän
osaston artikloissa kunkin sovellettavan välineen osalta määritellyn
tukikelpoisen maan kansalaisia, ja oikeushenkilöt, jotka ovat tosiasiallisesti
sijoittautuneet tällaiseen maahan, sekä kansainväliset järjestöt. 2.
Kun on kyse toimista, jotka katetaan yhdistetyllä
yhteisrahoituksella jonkin kumppanin kanssa, joita jokin uskottu elin hallinnoi
välillisesti tai joiden täytäntöönpanosta vastaa komission varainhoitoasetuksen
mukaisesti perustama erityisrahasto, tukikelpoisia ovat seuraavissa artikloissa
vahvistetuista erityissäännöistä poiketen maat, jotka ovat kyseisen elimen
sääntöjen, sellaisina kuin ne on määritelty yhteisrahoitus- tai
täytäntöönpanoelimen kanssa tehdyissä sopimuksissa tai erityisrahaston
perustamissäädöksessä, mukaan tukikelpoisia. Lisäksi yhteisrahoitus- tai
täytäntöönpanoelimen on suostuttava soveltamaan tässä asetuksessa säädettyjä
tukikelpoisuussääntöjä edellä tarkoitetuissa sopimuksissa esitetyn mukaisesti. 3.
Kun on kyse toimista, joita rahoitetaan tämän
asetuksen soveltamisalaan kuuluvalla välineellä ja lisäksi jollain toisella
ulkoisen toiminnan välineellä, mukaan lukien Euroopan kehitysrahasto, tai jotka
ovat luonteeltaan maailmanlaajuisia, alueellisia tai rajat ylittäviä ja joihin
osallistuu myös kyseisten välineiden sääntöjen mukaan tukikelpoisia maita,
tukikelpoisiksi voidaan kyseisten toimien osalta katsoa missä tahansa
kyseisissä välineissä nimetyt maat. 4.
Kaikkien tämän asetuksen nojalla tehdyn hankinta-
tai avustussopimuksen mukaisesti ostettujen tavaroiden on oltava peräisin
tukikelpoisesta maasta. Siinä tapauksessa, että kilpailuun perustuvan
neuvottelumenettelyn käyttö on sallittu, tavarat voivat olla peräisin mistä
tahansa maasta. Tässä asetuksessa ’alkuperällä’ tarkoitetaan alkuperäsääntöjä
koskevassa unionin lainsäädännössä tullitarkoituksiin vahvistetun määritelmän
mukaista alkuperää. 5.
Tämän osaston sääntöjä ei sovelleta luonnollisiin
henkilöihin, jotka ovat tukikelpoisen toimeksisaajan tai mahdollisen
alihankkijan palveluksessa tai muussa oikeudellisessa sopimussuhteessa siihen,
eikä niihin sisälly kyseisten henkilöiden kansallisuutta koskevia rajoituksia. 6.
Jos varainhoitoasetus sallii harkintavallan käytön
toimeksisaajan valinnassa, etusija on soveltuvin osin annettava paikallisille
ja alueellisille hankinnoille. 7.
Tässä osastossa määriteltyä tukikelpoisuutta
voidaan kaikista muista säännöistä poiketen rajoittaa hakijoiden
kansallisuuden, sijainnin ja luonteen osalta, jos toimen luonne, tavoitteet ja
tehokas täytäntöönpano sitä edellyttävät. Tällaisia rajoituksia voidaan
soveltaa erityisesti rajat ylittäviin yhteistyötoimiin osallistumista koskeviin
hankintamenettelyihin. 8.
Niiden tarjoajien, hakijoiden ja ehdokkaiden,
joiden kanssa on tehty sopimus, on noudatettava asiassa sovellettavaa
ympäristölainsäädäntöä sekä monenvälisiä ympäristösopimuksia ja kansainvälisesti
sovittuja työelämän perusnormeja[7]. 9 artikla DCI,
ENI, PI ja INSC 1.
DCI:n, ENI:n, PI:n ja INSC:n mukaista rahoitusta
voivat saada tarjoajat, hakijat ja ehdokkaat seuraavista maista: a) jäsenvaltiot, ehdokasmaat ja unionin
tunnustamat mahdolliset ehdokasmaat sekä Euroopan talousalueen jäsenmaat; b) ENI:n osalta sen soveltamisalaan kuuluvat
kumppanimaat sekä Venäjän federaatio silloin, kun asianomainen menettely
liittyy useita maita kattavan ja rajat ylittävän yhteistyön ohjelmiin, joihin
se osallistuu; c) Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen
järjestön (OECD) kehitysapukomitean (DAC) määritelmän mukaiset kehitysmaat ja ‑alueet,
jotka eivät ole G-20-ryhmän jäseniä, sekä 27 päivänä marraskuuta 2001 tehdyn
neuvoston päätöksen 2001/822/EY[8]
soveltamisalaan kuuluvat merentakaiset maat ja alueet; d) DAC:n määritelmän mukaiset kehitysmaat,
jotka ovat G-20-ryhmän jäseniä, sekä muut maat ja alueet silloin, kun ne ovat
edunsaajia unionin tämän artiklan soveltamisalaan kuuluvien välineiden nojalla
rahoittamissa toimissa; e) maat, joiden osalta komissio on
vahvistanut ulkoisen avun vastavuoroisen saantimahdollisuuden. Vastavuoroinen
avunsaantimahdollisuus voidaan myöntää vähintään vuoden pituiseksi määräajaksi
edellyttäen, että asianomainen maa soveltaa samoja tukikelpoisuusehtoja unionin
yhteisöihin ja sellaisten maiden yhteisöihin, jotka ovat tämän artiklan
soveltamisalaan kuuluvien välineiden mukaan tukikelpoisia. Komissio päättää
vastavuoroisesta avunsaantimahdollisuudesta ja sen kestosta 15 artiklan 2
kohdassa tarkoitetun neuvoa-antavan menettelyn mukaisesti ja asianomaista
avunsaajamaata (asianomaisia avunsaajamaita) kuultuaan; ja f) DAC:n jäsenmaat, kun on kyse DAC:n
määritelmän mukaisessa vähiten kehittyneessä maassa täytäntöön pantavista
sopimuksista. 2.
Komissio voi hyväksyä tukikelpoisiksi muiden kuin
tukikelpoisten maiden tarjoajat, hakijat ja ehdokkaat sekä alkuperältään muut
kuin tukikelpoiset tuotteet seuraavissa tapauksissa: a) mailla on pitkään jatkuneet
taloudelliset, kaupalliset tai maantieteelliset kytkökset naapurimaina oleviin
edunsaajamaihin; tai b) kyseessä on kolmansien maiden kanssa
sovittujen kolmenvälisten yhteistyöjärjestelyjen täytäntöönpano; tai c) kiireelliset tapaukset, tapaukset, joissa
tuotteita ja palveluja ei ole saatavilla asianomaisten maiden markkinoilla, tai
muut asianmukaisesti perustellut tapaukset, joissa hankkeen, ohjelman tai
toimen toteuttaminen olisi tukikelpoisuussääntöjen takia mahdotonta tai
kohtuuttoman vaikeaa. 3.
Yhteistyössä hallinnoitavien toimien osalta
jäsenvaltio, jolle komissio on antanut täytäntöönpanotehtäviä, voi hyväksyä
komission puolesta tukikelpoisiksi muiden kuin tukikelpoisten maiden tarjoajat,
hakijat ja ehdokkaat 2 kohdan mukaisesti ja alkuperältään muut kuin
tukikelpoiset tavarat 8 artiklan 4 kohdan mukaisesti. 10 artikla IPA 1.
Seuraavien maiden tarjoajat, hakijat ja ehdokkaat
voivat saada rahoitusta IPA:sta: a) jäsenvaltiot, IPA:n edunsaajamaat,
Euroopan talousalueen jäsenmaat ja ENI:n kumppanimaat, sekä b) avunantajamaat, joille komissio on
vahvistanut ulkoisen avun vastavuoroisen saantimahdollisuuden 9 artiklan 1
kohdan e alakohdan mukaisesti. 2.
Komissio voi hyväksyä tukikelpoisiksi muiden kuin
tukikelpoisten maiden tarjoajat, hakijat ja ehdokkaat sekä alkuperältään muut
kuin tukikelpoiset tuotteet asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa, a) joissa toimen toteuttaminen olisi
tukikelpoisuussääntöjen takia mahdotonta tai kohtuuttoman vaikeaa siksi, että
tuotteita ja palveluja ei ole saatavilla asianomaisten maiden markkinoilla tai
että toimeen on ryhdyttävä erittäin kiireellisesti, tai b) joissa on kyse kolmansien maiden kanssa
sovittujen kolmenvälisten yhteistyöjärjestelyjen täytäntöönpanosta. 3.
Yhteistyössä hallinnoitavien toimien osalta
jäsenvaltio, jolle komissio on antanut täytäntöönpanotehtäviä, voi hyväksyä
komission puolesta tukikelpoisiksi muiden kuin tukikelpoisten maiden tarjoajat,
hakijat ja ehdokkaat 2 kohdan mukaisesti ja alkuperältään muut kuin
tukikelpoiset tavarat 8 artiklan 4 kohdan mukaisesti. 11 artikla IfS
ja EIDHR 1.
IfS:ssä ja EIDHR:ssä ei rajoiteta millään tavalla
osallistumista sopimusten tekomenettelyihin tai avustusten
myöntämismenettelyihin eikä asiantuntijoiden palkkaamista, sanotun kuitenkaan
rajoittamatta 8 artiklan 7 kohdassa säädettyä toimien luonteesta ja
tavoitteista johtuvaa rajoittamista. 2.
EIDHR:ssä seuraaville elimille ja toimijoille
voidaan myöntää 4 artiklan 1 kohdassa ja 6 artiklan 1 kohdan c alakohdassa
tarkoitettua rahoitusta: a) kansalaisjärjestöt, mukaan lukien
valtiosta riippumattomat voittoa tavoittelemattomat järjestöt ja riippumattomat
poliittiset säätiöt, yhteisöperustaiset järjestöt ja voittoa tavoittelemattomat
yksityisen sektorin virastot, laitokset ja järjestöt sekä niiden verkostot
paikallisella, kansallisella, alueellisella ja kansainvälisellä tasolla; b) voittoa tavoittelemattomat julkisen
sektorin virastot, laitokset, järjestöt ja verkostot paikallisella,
kansallisella, alueellisella ja kansainvälisellä tasolla; c) kansalliset, alueelliset ja
kansainväliset parlamentaariset elimet, jos se on tarpeen välineen tavoitteiden
saavuttamisen kannalta ja jos ehdotettua toimenpidettä ei voida rahoittaa
toisesta unionin ulkoisen avun välineestä; d) hallitustenväliset kansainväliset ja
alueelliset järjestöt; e) luonnolliset henkilöt, yhteisöt, joilla
ei ole oikeushenkilön asemaa, sekä poikkeuksellisissa ja asianmukaisesti
perustelluissa tapauksissa muut elimet ja toimijat, joita ei ole lueteltu tässä
kohdassa, jos se on tarpeen välineen tavoitteiden saavuttamisen kannalta. 12 artikla Toimien
arviointi 1.
Komissio seuraa ja tarkastelee säännöllisesti
uudelleen toimiaan sekä arvioi, tarvittaessa riippumattomien ulkoisten
arviointien avulla, alakohtaisten politiikkojen ja toimien täytäntöönpanon
tuloksia ja ohjelmoinnin tuloksellisuutta saadakseen selville, onko tavoitteet
saavutettu, ja voidakseen laatia suosituksia tulevan toiminnan kehittämiseksi. 2.
Komissio antaa arviointikertomukset Euroopan
parlamentille ja neuvostolle tiedoksi. Jäsenvaltiot voivat pyytää keskustelua
yksittäisistä arvioinneista 15 artiklassa tarkoitetuissa komiteoissa. Tuloksia
hyödynnetään ohjelmien suunnittelussa ja resurssien jakamisessa. 3.
Komissio ottaa tämän asetuksen nojalla myönnetyn
unionin avun arviointivaiheeseen mukaan kaikki asiaankuuluvat sidosryhmät siinä
määrin kuin se on tarkoituksenmukaista. IV OSASTO MUUT YHTEISET
SÄÄNNÖKSET 13 artikla Kaksivuotiskertomus 1.
Komissio tarkastelee ulkoisen toiminnan alalla
toteutettavien rahoitusaputoimenpiteiden täytäntöönpanon edistymistä ja
toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle vuodesta 2016 alkaen kahden
vuoden välein kertomuksen täytäntöönpanosta ja tuloksista sekä mahdollisuuksien
mukaan unionin rahoitusavun tärkeimmistä tuloksista ja vaikutuksista. Kertomus
toimitetaan myös Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle. 2.
Kaksivuotiskertomus sisältää edellisvuotta koskevia
tietoja rahoitetuista toimenpiteistä, seurannan ja arvioinnin tuloksista,
kumppaneiden osallistumisesta sekä talousarviositoumusten ja maksumäärärahojen
toteuttamisesta. Siinä arvioidaan unionin rahoitusavun tuloksia käyttäen
mahdollisuuksien mukaan erityisiä mitattavissa olevia indikaattoreita siitä,
miten avulla on voitu vaikuttaa välineiden tavoitteiden saavuttamiseen. 14 artikla Ilmastotoimiin
ja luonnon monimuotoisuuteen liittyvät menot Välineiden puitteissa myönnettyyn rahoitukseen
sovelletaan OECD:n menetelmiin (nk. Rion tunnusluvut) perustuvaa, EU:n
ohjelmien tulosohjausmenetelmiin integroitua vuotuista seurantajärjestelmää, jolla
kvantifioidaan ilmastotoimiin ja luonnon monimuotoisuuteen liittyvät menot 2 artiklan
1 kohdassa tarkoitettujen toimintaohjelmien sekä yksittäisten ja
erityistoimenpiteiden tasolla ja jota käytetään arvioinneissa ja
kaksivuotiskertomuksissa Vuotuinen arvio ilmastotoimiin ja luonnon
monimuotoisuuteen liittyvistä kokonaismenoista tehdään hyväksyttyjen suuntaa
antavien ohjelmointiasiakirjojen perusteella. LOPPUSÄÄNNÖKSET 15 artikla Komiteat 1.
Komissiota avustavat välineiden nojalla
perustettavat komiteat. 2.
Tähän kohtaan viitattaessa sovelletaan asetuksen
(EU) N:o 182/2011 4 artiklaa. Kun komitean lausunto on tarkoitus hankkia
kirjallista menettelyä noudattaen, tämä menettely päätetään tuloksettomana, jos
komitean puheenjohtaja lausunnon antamiselle asetetussa määräajassa niin
päättää tai komitean jäsenten yksinkertainen enemmistö sitä pyytää. 3.
Tähän kohtaan viitattaessa sovelletaan asetuksen
(EU) N:o 182/2011 5 artiklaa. Kun komitean lausunto on tarkoitus hankkia
kirjallista menettelyä noudattaen, tämä menettely päätetään tuloksettomana, jos
komitean puheenjohtaja lausunnon antamiselle asetetussa määräajassa niin
päättää tai komitean jäsenten yksinkertainen enemmistö sitä pyytää. 4.
Tähän kohtaan viitattaessa sovelletaan asetuksen
(EU) N:o 182/2011 8 artiklaa yhdessä sen 5 artiklan kanssa. Annettu päätös pysyy voimassa hyväksytyn tai
muutetun asiakirjan, toimintaohjelman tai toimenpiteen keston ajan. 16 artikla Välineiden
uudelleentarkastelu ja arviointi 1.
Komissio laatii viimeistään 31 päivänä joulukuuta
2017 kertomuksen kunkin välineen tavoitteiden saavuttamisesta käyttäen tulos-
ja vaikutusindikaattoreita, joilla mitataan resurssien käytön tehokkuutta ja
välineiden eurooppalaista lisäarvoa, päätöksen tekemiseksi sentyyppisten
toimien jatkamisesta, muuttamisesta tai keskeyttämisestä, joita välineiden
nojalla toteutetaan. Lisäksi kertomuksessa tarkastellaan
yksinkertaistamismahdollisuuksia, sisäistä ja ulkoista johdonmukaisuutta, sitä,
että kaikki tavoitteet ovat edelleen ajankohtaisia, sekä sitä, miten
toimenpiteet tukevat unionin älykkäälle, kestävälle ja osallistavalle kasvulle
asettamia painopisteitä. Siinä otetaan huomioon välineiden pitkäkestoisia
vaikutuksia koskevat havainnot ja päätelmät. 2.
Kertomus toimitetaan Euroopan parlamentille ja
neuvostolle mahdollisine lainsäädäntöehdotuksineen, joilla välineisiin tehdään
tarvittavat muutokset. 3.
Indikaattoreista käytetään 1 päivän tammikuuta 2014
arvoja arvioitaessa, missä määrin tavoitteet on saavutettu. 4.
Komissio edellyttää, että kumppanimaat toimittavat
avun tuloksellisuutta koskevien kansainvälisten sitoumusten mukaisesti kaikki
tiedot, joita toimenpiteiden seuranta ja arviointi edellyttävät. 5.
Välineiden pitkän aikavälin vaikutuksia ja niiden
kestävyyttä arvioidaan asianomaisena ajankohtana sovellettavien sääntöjen ja
menettelyjen mukaisesti. 17 artikla Voimaantulo Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä
sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava,
ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2014. Tehty Brysselissä Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston
puolesta Puhemies Puheenjohtaja [1] Asetus
(EU) N:o 182/2011. Euroopan investointipankin edustaja voi osallistua
tarkkailijana komiteoiden työskentelyyn pankkia koskevissa kysymyksissä
komitean työjärjestyksen mukaisesti (ks. komiteoiden työjärjestyksen malli ,
EUVL C 206, 12.7.2011, s. 11). [2] Johdanto-osan
6 kappaleessa esitetyn mukaisesti. [3] EUVL L
55, 28.2.2011, s. 13. [4] Tällä
hetkellä neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 1605/2002, annettu 25 päivänä
kesäkuuta 2002, Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta
varainhoitoasetuksesta (EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1). [5] Tällä
hetkellä komission asetus (EY, Euratom) N:o 2342/2002, annettu 23 päivänä
joulukuuta 2002, Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta
varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom)
N:o 1605/2002 soveltamissäännöistä (EYVL L 357, 31.12.2002,
s. 1). [6] EYVL L
292, 15.11.1996, s. 2. [7] ILO:n
perustyönormit, yhdistymisvapautta ja työehtosopimusneuvotteluja koskevat
sopimukset sekä pakkotyön poistamista, työmarkkinoilla ja ammatin
harjoittamisen yhteydessä tapahtuvan syrjinnän poistamista ja lapsityövoiman
poistamista koskevat sopimukset. [8] EYVL L
314, 30.11.2001, s. 1.