EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52011PC0615
Proposal for a REGULATION OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL laying down common provisions on the European Regional Development Fund, the European Social Fund, the Cohesion Fund, the European Agricultural Fund for Rural Development and the European Maritime and Fisheries Fund covered by the Common Strategic Framework and laying down general provisions on the European Regional Development Fund, the European Social Fund and the Cohesion Fund and repealing Regulation (EC) No 1083/2006
Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS yhteiseen strategiakehykseen kuuluvia Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä ja Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta
Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS yhteiseen strategiakehykseen kuuluvia Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä ja Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta
/* KOM/2011/0615 lopullinen - 2011/0276 (COD) */
Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS yhteiseen strategiakehykseen kuuluvia Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä ja Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta /* KOM/2011/0615 lopullinen - 2011/0276 (COD) */
{SEC(2011)1141
final} {SEC(2011)1142
final} PERUSTELUT
1.
EHDOTUKSEN TAUSTA
Komissio hyväksyi 29. kesäkuuta 2011
ehdotuksen seuraavaksi monivuotiseksi rahoituskehykseksi vuosiksi 2014–2020:
Eurooppa 2020 -strategiaa tukeva talousarvio[1]. Seuraavaan rahoituskehykseen kuuluville
ohjelmille on leimallista toimintapolitiikan toteutuksen yksinkertaistaminen,
tulospainotteisuus ja aiempaa tiukempi ehdollisuus. Yksinkertaistaminen on ilmoitettu keskeiseksi
tavoitteeksi EU:n talousarvion kokonaistarkastelua koskevassa komission
tiedonannossa[2],
järkevää sääntelyä koskevassa toimintaohjelmassa[3] sekä edellä mainitussa seuraavaa
monivuotista rahoituskehystä koskevassa tiedonannossa. Meno-ohjelmia koskevat
moninaiset ja hajanaiset säännöt on kuluvalla ohjelmakaudella koettu usein
tarpeettoman monimutkaisiksi sekä vaikeiksi panna täytäntöön ja valvoa. Tämä
aiheuttaa edunsaajille, komissiolle ja jäsenvaltioille raskaan hallinnollisen
taakan, mikä saattaa vähentää kiinnostusta osallistua ohjelmiin, lisätä
virheriskiä ja viivästyttää täytäntöönpanoa. Tämä tarkoittaa sitä, että EU:n
ohjelmien mahdollisia hyötyjä ei oteta täysimääräisesti käyttöön. Euroopan aluekehitysrahastolla (EAKR),
Euroopan sosiaalirahastolla (ESR), koheesiorahastolla, Euroopan maaseudun
kehittämisen maatalousrahastolla ja tulevalla Euroopan meri- ja
kalatalousrahastolla, jäljempänä ’yhteisen strategiakehyksen rahastot’,
pyritään toisiaan täydentäviin poliittisiin tavoitteisiin, ja niiden hallinto
on jaettu jäsenvaltioiden ja komission kesken.. Sen vuoksi on tärkeää saada
kaikki rakennepoliittiset välineet toteuttamaan ohjelmissa asetettuja
tavoitteita mahdollisimman tehokkaasti ja optimoida eri välineiden väliset
synergiat ja tehokkuus. Tähän päästään rahastojen vakaan poliittisen,
institutionaalisen ja sääntelykehyksen avulla, keskittymällä entistä enemmän
tuloksiin, seuraamalla edistymistä ohjelmissa sovittujen tavoitteiden
saavuttamisessa sekä yhdenmukaistamalla mahdollisimman pitkälle
täytäntöönpanosäännöt ja valvontavaatimukset. Tätä taustaa vasten tässä asetuksessa annetaan
yhteiset perussäännöt. Ne on jaettu kahteen osaan. Ensimmäisessä osassa vahvistetaan yleiset
säännökset, jotka koskevat kaikkia yhteisen strategiakehyksen piiriin kuuluvia
rakennepoliittisia välineitä. Nämä säännökset koskevat tuen yleisiä
periaatteita, kuten kumppanuutta, monitasohallintoa, miesten ja naisten välistä
tasa-arvoa, kestävyyttä sekä yhdenmukaisuutta sovellettavan EU:n ja kansallisen
lainsäädännön kanssa. Lisäksi ehdotus sisältää strategisen suunnittelun ja
ohjelmatyön yleiset osatekijät, mukaan lukien Eurooppa 2020 -strategiasta
johdettujen temaattisten tavoitteiden luettelon, yhteistä strategiakehystä
koskevat unionin tason säännökset sekä säännökset kunkin jäsenvaltion kanssa
tehtävistä kumppanuussopimuksista. Siinä säädetään yhteisestä
lähestymistavasta, jolla vahvistetaan koheesiopolitiikan, maaseudun
kehittämispolitiikan sekä meri- ja kalatalouspolitiikan
tulossuuntautuneisuutta, minkä vuoksi se sisältää säännöksiä ehdoista ja
tulosten tarkastelusta samoin kuin seurantaa, raportointia ja arviointia
koskevat järjestelyt. Lisäksi vahvistetaan yhteisen strategisen viitekehyksen
rahastojen täytäntöönpanoa koskevat yhteiset säännökset tukikelpoisuussääntöjen
osalta ja säädetään rahoitusvälineitä ja paikallisyhteisöjen omia
kehittämishankkeita koskevista erityisjärjestelyistä. Lisäksi eräät hallinto-
ja valvontajärjestelyt koskevat kaikkia yhteisen strategisen viitekehyksen
rahastoja. Toinen osa sisältää EAKR:ää, ESR:ää ja
koheesiorahastoa koskevat erityissäännökset. Niitä ovat koheesiopolitiikan
tehtäviin ja päämääriin, rahoituskehykseen, erityisiin ohjelmatyötä ja
raportointia koskeviin järjestelyihin, suurhankkeisiin sekä yhteisiin
toimintasuunnitelmiin liittyvät säännökset. Toisessa osassa vahvistetaan
hallinto- ja valvontajärjestelmiä koskevat vaatimukset koheesiopolitiikan
yhteydessä sekä käsitellään valvontaa ja varainhoitoa koskevia
erityisjärjestelyjä. Samanaikaisesti komissio varmistaa, että
yhteisen maatalouspolitiikan ensimmäisen pilarin (Euroopan maatalouden tukirahasto)
ja toisen pilarin (Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahasto)
yksinkertaistamisella ja yhdenmukaistamisella jo saavutetut synergiavaikutukset
säilytetään. Sen vuoksi Euroopan maatalouden tukirahaston ja Euroopan maaseudun
kehittämisen maatalousrahaston välinen vahva yhteys säilytetään ja
jäsenvaltioissa jo käytössä olevat rakenteet pidetään toiminnassa.
2.
INTRESSITAHOJEN KUULEMISEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET
2.1.
Kuulemiset ja asiantuntijoiden käyttö
Asetus pohjautuu laajoihin sidosryhmien kuulemisiin.
Siihen osallistuivat jäsenvaltiot, alueet, talouselämän eturyhmät ja
työmarkkinaosapuolet, akateemiset asiantuntijat sekä kansainväliset laitokset,
ja se toteutettiin ehdotuksen valmistelun yhteydessä kunkin rakennerahaston
osalta vuosien 2014–2020 rahoituskehystä varten. Lisäksi tarkasteltiin
ohjelmakauden 2000–2006 jälkiarviointien tuloksia ja lukuisia tutkimuksia ja
asiantuntijoiden antamia ohjeita. Koheesiopolitiikan seuraavaa kehystä varten
saatiin asiantuntijoiden antamia ohjeita tulevaa koheesiopolitiikkaa
valmistelevalta korkean tason ryhmältä, joka kokoontui kymmenen kertaa vuodesta
2009 vuoteen 2011, epäviralliselta foorumilta, joka perustettiin tukemaan
komission työtä koheesiopolitiikan tulevien suuntaviivojen kehittämisessä, sekä
ehdollisuutta käsittelevältä työryhmältä, joka kokoontui kolme kertaa vuoden
2011 alussa. Julkinen kuuleminen viidennen koheesiokertomuksen päätelmistä
järjestettiin 12. marraskuuta 2010 ja 31. tammikuuta 2011 välisenä aikana.
Kuuleminen tuotti yhteensä 444 kommenttia. Yhteenveto tuloksista julkaistiin
13. toukokuuta 2011[4].
Maaseudun kehittämisen tulevaisuudesta
järjestettiin julkinen kuuleminen 23. marraskuuta 2010 ja 25. tammikuuta 2011
välisenä aikana, ja neuvoa-antavan komitean kokous sidosryhmien kanssa
järjestettiin 12. tammikuuta 2011[5]. Komissio sai yhteensä 517 kommenttia.
Järjestöjen tekemistä kommenteista 44 prosenttia tuli maatalous- ja
jalostusalalta ja 40 prosenttia kansallisilta, alueellisilta ja paikallisilta
viranomaisilta, ympäristöjärjestöiltä, ajatushautomoilta ja tutkimuslaitoksilta
sekä kehitysorganisaatioilta, kaupan alalta ja kuluttajajärjestöiltä. Muita
kuulemiseen osallistuneita järjestöjä (12 prosenttia) olivat terveyden suojelun
alalla toimivat järjestöt, vesihallinnosta vastaavat elimet ja
kansalaisyhteiskuntaa edustavat tahot. Yhteisen kalastuspolitiikan tulevaisuudesta
annettiin vihreä kirja huhtikuussa 2009[6],
ja sen jälkeen järjestettiin julkinen kuuleminen. Julkisen kuulemisen lisäksi
järjestettiin noin 200 kokousta jäsenvaltioiden, neuvoa-antavan kalatalous- ja
vesiviljelykomitean ja alueellisten neuvoa-antavien toimikuntien, kalastusalan,
jalostusalan ja kaupan pitämisen alan, ammattiyhdistysten, kansalaisjärjestöjen
sekä tiedeyhteisön kanssa. Näitä olivat esimerkiksi seuraavat: i) tulevaa
rahoitusta käsittelevät kaksi kokousta jäsenvaltioiden kanssa Gentissä (12.–14.
syyskuuta 2010) ja Noordwijkissa (9.–11. maaliskuuta 2011); ii) tulevaa
Euroopan kalastusrahastoa käsittelevä seminaari teollisuutta, ammattijärjestöjä
ja jäsenvaltioita edustavien sidosryhmien kanssa Brysselissä (13. huhtikuuta
2010); ja iii) konferenssi kalastusalueiden paikallisen kehityksen
tulevaisuudesta Brysselissä (12.–13. huhtikuuta 2011). Näiden julkisten kuulemisten tuloksista
voidaan tehdä useita yleisiä johtopäätöksiä, ja niistä kävi ilmi seuraavaa: –
Enemmistö sidosryhmistä vaati jatkuvaa
rahoitustukea näille politiikoille. –
EU:n tuen olisi keskityttävä muutamiin
prioriteetteihin, ja eri politiikat olisi yhdenmukaistettava Eurooppa 2020
-strategian kanssa. –
Erityisesti koheesiopolitiikan osalta sidosryhmät
vaativat tulossuuntautuneempaa lähestymistapaa, ja vahvaa kannatusta saivat
varainhoitomenettelyjen entistä suurempi avoimuus ja yksinkertaistaminen. Enemmistö sidosryhmistä vaati yhdennetympää
lähestymistapaa tai EU:n muiden politiikkojen ja rahoitusvälineiden kanssa
yhtenäistettyjä strategioita.
2.2.
Vaikutusten arviointi
Tämä ehdotus pohjautuu kolmeen
vaikutustenarviointiin, joista yksi koski EAKR:ää, koheesiorahastoa ja ESR:ää,
yksi Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja yksi Euroopan meri-
ja kalatalousrahastoa. Näissä vaikutustenarvioinneissa tarkasteltiin muun
muassa EU:n tason lisäarvoa, politiikkojen tuloksellisuutta ja toteutusta sekä
sääntöjen yksinkertaistamista ja yhdenmukaistamista koskevia seikkoja.
Vaikutustenarvioinneissa arvioidut vaihtoehdot liittyivät i) politiikkojen
valmiuksien parantamiseen eurooppalaisen lisäarvon tuomiseksi, ii)
politiikkojen tuloksellisuuden lisäämiseen ja iii) yksinkertaistamiseen eli
hallinnollisten kustannusten vähentämiseen ja virheriskin minimointiin.
2.2.1.
Eurooppalaisen lisäarvon saavuttaminen
Jotta rakennerahastojen avulla voitaisiin
saavuttaa enemmän eurooppalaista lisäarvoa, a) niiden tuki on keskitettävä EU:n
painopistealueille ja b) ne on sovitettava yhteen EU:n muiden politiikkojen ja
rahoitusvälineiden kanssa. Eurooppa 2020 -strategia tarjoaa selkeät yhteiset
tavoitteet, mukaan lukien yleistavoitteet ja lippulaivahankkeet, jotka
muodostavat selkeät puitteet rahoituksen painopisteiden tunnistamista varten.
Sidosryhmien keskuudessa vallitsee laaja-alainen yhteisymmärrys eri
politiikkojen (koheesiopolitiikka, maaseudun kehittämispolitiikka sekä meri- ja
kalatalouspolitiikka) roolista Eurooppa 2020 -strategian tavoitteiden
saavuttamisessa[7].
Kun tarkasteltiin temaattista keskittämistä
EU:n prioriteetteihin, arvioituihin vaihtoehtoihin kuuluivat seuraavat:
joustava lähestymistapa keskittämiseen määrärahojen kohdentamista koskevilla
säännöksillä, näkyvämpi ja kokonaisvaltaisempi yhteys Eurooppa 2020 -strategian
yleistavoitteisiin ja yhdennettyihin suuntaviivoihin, kriittisen massan
varmistaminen ESR:n osalta ja keskittäminen EU:n prioriteetteihin ainoastaan
heikommin kehittyneissä jäsenvaltioissa. Parhaana pidetty vaihtoehto on luoda
vahva yhteys Eurooppa 2020 -strategian tavoitteisiin, mikä tukisi eniten
yleistavoitteiden saavuttamista. Kun kyseessä oli yhteensovittaminen muiden
EU:n politiikkojen ja rahoitusvälineiden kanssa, tutkittuihin vaihtoehtoihin
kuuluivat seuraavat: ei-sitoviin yhteisön strategisiin suuntaviivoihin
perustuva löyhä yhdenmukaistaminen, entistä kattavampi yhdenmukaistaminen
Eurooppa 2020 -strategian tavoitteiden kanssa yhteisen strategiakehyksen ja
kumppanuussopimuksen kautta sekä yhdenmukaistamatta jättäminen EU:n muiden
politiikkojen ja rahoitusvälineiden kanssa muutoin kuin muodollisten
edellytysten osalta. Strategiseen suunnitteluun liittyvien järjestelyjen,
joihin kuuluvat yhteinen strategiakehys unionin tasolla ja kumppanuussopimukset
kansallisella tasolla, katsotaan varmistavan tehokkaan koordinoinnin unionin
politiikkojen ja välineiden välillä.
2.2.2.
Politiikan tuloksellisuuden lisääminen
Eri rakennepoliittisten välineiden
vaikuttavuus on riippuvainen vakaasta poliittisesta, institutionaalisesta ja
sääntelykehyksestä. Useilla aloilla tarvitaan strategisen kehyksen ja
sääntelykehyksen yhdistelmää sekä julkisia investointeja tehokasta kasvua
estävien pullonkaulojen poistamiseksi. Tässä yhteydessä tarkastellut
vaihtoehdot liittyivät seuraaviin: a) nykyinen tilanne (koheesiorahastoa
koskeva makrotaloudellinen ja finanssipoliittinen ehdollisuus, menettelyjen ja
EU:n alakohtaisen lainsäädännön noudattaminen ja strategisten viitekehysten
soveltaminen, vaikkakin epäsystemaattisesti, ei tuloksellisuuteen liittyviä
säännöksiä); b) ennakkoehdot, jotka on täytettävä ennen ohjelmien hyväksymistä;
c) toteumaperusteinen (ex post) ehdollisuus, mukaan lukien tuloskehys ja
suoritusvaraus; d) entistä tiukempi makrotaloudellinen ja finanssipoliittinen
ehdollisuus ja e) yhdistelmävaihtoehto. Parhaana pidetty vaihtoehto oli
yhdistelmävaihtoehto, sillä tämän vaihtoehdon avulla olisi mahdollista
käsitellä ehtoja, jotka ovat tarpeen yhteisen strategiakehyksen rahastojen
tehokkaan käytön kannalta, ja saataisiin kannustimia ennakolta määritettyjen
tavoitteiden saavuttamiseen ja ohjelmien täytäntöönpanon yhdenmukaistamiseen
unionin talouden ohjauksen kanssa.
2.2.3.
Yksinkertaistaminen eli hallinnollisten
kustannusten vähentäminen ja virheriskin minimointi
Rakennepoliittisten välineiden järkevä,
vaikuttava ja tehokas hallinnointi edellyttää tarkoituksenmukaisia, tehokkaita
ja avoimia järjestelmiä, joihin osallistuvat kaikki asiaankuuluvat
hallintoelimet. Näiden järjestelmien avulla on varmistettava, että valitaan
korkealaatuiset toimet ja toteutetaan nämä toimet politiikan tavoitteiden
saavuttamiseksi. Hallinto- ja valvontajärjestelmien avulla on myös
varmistettava, että estetään ja havaitaan sääntöjenvastaisuudet, petokset
mukaan lukien, ja saadaan siten riittävä varmuus menojen
sääntöjenmukaisuudesta. Samalla toteutusjärjestelmän olisi oltava
mahdollisimman yksinkertainen ja rationalisoitu, jotta voidaan varmistaa, että
täytäntöönpano on tehokasta ja tuensaajien hallinnollinen rasitus vähenee. Koheesiopolitiikan osalta tarkasteltuihin
vaihtoehtoihin sisältyi erilaisia korvausvaihtoehtoja (todellisiin
kustannuksiin perustuva ja yksinkertaistettua kustannusten korvaamista koskeva
vaihtoehto), sähköinen hallinnointi ja luotettavuus. Vaihtoehtojen
pääasialliset erot liittyvät siihen, missä määrin komissio osallistuu hallinto-
ja valvontajärjestelmien arviointiin, tuloksiin liittyvien korvausvaihtoehtojen
saatavuuteen sekä sähköisen hallinnoinnin edistämismekanismeihin EU:n
rahastojen päivittäisessä hallinnoinnissa. Parhaana pidetty vaihtoehto on
suhteutettu lähestymistapa, johon sisältyvät riskiin perustuvat
valvontajärjestelyt, useat korvaamisvaihtoehdot ja pitkälle viety sähköinen
hallinto jäsenvaltioiden ja alueiden tasolla, sillä sen avulla saattaa olla
mahdollista vähentää merkittävästi valvontakustannuksia ja työmäärää, ja se on
myös paremmin toissijaisuusperiaatteen mukainen.
3.
EHDOTUKSEN OIKEUDELLINEN SISÄLTÖ
EU:n toimenpiteet perustuvat Euroopan unionin
toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 174 artiklassa määrättyihin tavoitteisiin
sekä toissijaisuusperiaatteeseen. Oikeus toimia perustuu SEUT-sopimuksen
175 artiklaan, jossa nimenomaisesti edellytetään unionin toteuttavan tätä
politiikkaa rakennerahastojen kautta, ja 177 artiklaan, jossa määritellään
koheesiorahaston tehtävä. ESR:n, EAKR:n ja koheesiorahaston tavoitteet määritellään
SEUT-sopimuksen 162, 176 ja 177 artiklassa. Maatalouteen ja kalastukseen
liittyvät toimenpiteet perustuvat SEUT-sopimuksen 38 ja 39 artiklaan. SEUT-sopimuksen 174 artiklassa määrätään, että
erityistä huomiota kiinnitetään maaseutuun, teollisuuden muutosprosessissa
oleviin alueisiin sekä vakavista ja pysyvistä luontoon tai väestöön liittyvistä
haitoista kärsiviin alueisiin, kuten pohjoisimpiin alueisiin, joiden
väestöntiheys on erittäin alhainen, ja saaristo-, rajaseutu- ja
vuoristoalueisiin. SEUT-sopimuksen 349 artiklassa määrätään, että
on hyväksyttävä erityistoimenpiteitä, jotta voidaan ottaa huomioon
syrjäisimpien alueiden rakenteellinen, sosiaalinen ja taloudellinen tilanne,
jota vaikeuttavat erityispiirteet, jotka haittaavat suuresti näiden alueiden
kehitystä.
4.
TALOUSARVIOVAIKUTUKSET
Komission ehdotuksessa monivuotiseksi
rahoituskehykseksi ehdotetaan 376 miljardia euroa taloudellisen, sosiaalisen ja
alueellisen yhteenkuuluvuuden lujittamiseen kaudella 2014–2020. Vuosiksi 2014–2020 ehdotetut määrärahat || miljardia euroa Vähemmän kehittyneet alueet Siirtymäalueet Kehittyneemmät alueet Alueellinen yhteistyö Koheesiorahasto Lisämäärärahat kaikkein syrjäisimmille ja harvaan asutuille alueille || 162,6 38,9 53,1 11,7 68,7 0,926 ”Verkkojen Eurooppa” -väline (liikenne, energia ja tieto- ja viestintätekniikka) || 40 (lisäksi koheesiorahaston sisällä kohdennetut 10 miljardia euroa) *Kaikki luvut
ilmoitettu vuoden 2011 kiinteinä hintoina Komission ehdotuksessa on lisäksi vahvistettu
ESR:n vähimmäisosuudet kullekin alueluokalle. Tämän tarkoituksena on tehostaa
yhteisen strategiakehyksen rahastojen osallistumista Eurooppa 2020 ‑strategian
yleistavoitteiden toteuttamiseen. Nämä osuudet muodostavat yhdessä Euroopan
sosiaalirahastolle tarkoitetun 25 prosentin vähimmäisosuuden (eli
84 miljardia euroa) kaikista koheesiopolitiikan määrärahoista. On
kuitenkin tärkeää huomata, että ilmoitetussa ESR:n vähimmäisosuudessa on otettu
huomioon vähäosaisimmille tarkoitettua elintarviketukea koskevan komission
tulevan ehdotuksen talousarvio. Komission ehdotus Euroopan maaseudun
kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa
koskevasta rahoituksesta sisällytetään kunkin rahaston osalta rahastokohtaisiin
asetuksiin.
5.
YHTEENVETO ASETUKSEN SISÄLLÖSTÄ
5.1.
Kaikkia yhteisen strategiakehyksen rahastoja
koskevat yhteiset säännökset
5.1.1.
Yleiset periaatteet
Kaikkia yhteisen strategiakehyksen rahastoja
koskeviin yleisiin periaatteisiin kuuluvat kumppanuus ja monitasohallinto,
yhdenmukaisuus sovellettavan EU:n ja kansallisen lainsäädännön kanssa, miesten
ja naisten välisen tasa-arvon edistäminen sekä kestävä kehitys. Tässä yhteydessä komissiota avustaa ESR:n
osalta edelleen perussopimuksen 163 artiklassa tarkoitettu komitea, joka
koostuu kunkin jäsenvaltion osalta yhdestä hallituksen edustajasta, yhdestä
työntekijäjärjestöjen edustajasta ja yhdestä työnantajajärjestöjen edustajasta.
5.1.2.
Strateginen lähestymistapa
Jotta Euroopan toimintapoliittisten
painopisteiden mukaisesti toteutettavien toimien vaikutus olisi mahdollisimman
suuri, komissio ehdottaa strategisen ohjelmasuunnittelun vahvistamista. Tätä
varten asetuksessa on määriteltävä joukko temaattisia tavoitteita Eurooppa 2020
‑strategian mukaisesti: (1) tutkimuksen, teknologian
kehittämisen ja innovoinnin vahvistaminen; (2) tieto- ja viestintätekniikan
käyttömahdollisuuksien, käytön ja laadun parantaminen; (3) pienten ja keskisuurien yritysten
sekä maatalousalan (Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston osalta)
ja kalastus- ja vesiviljelyalan (Euroopan meri- ja kalatalousrahaston osalta)
kilpailukyvyn parantaminen; (4) vähähiiliseen talouteen siirtymisen
tukeminen kaikilla aloilla; (5) ilmastonmuutokseen sopeutumisen,
riskien ehkäisemisen ja riskinhallinnan edistäminen; (6) ympäristön suojeleminen ja
luonnonvarojen käytön tehokkuuden parantaminen; (7) kestävän liikenteen edistäminen ja
pullonkaulojen poistaminen tärkeimmistä liikenneverkkoinfrastruktuureista; (8) työllisyyden edistäminen ja
työvoiman liikkuvuuden tukeminen; (9) sosiaalisen osallisuuden ja
köyhyyden torjunnan edistäminen; (10) investoiminen koulutukseen,
ammattitaitoon ja elinikäiseen oppimiseen; (11) institutionaalisten valmiuksien ja
tehokkaan julkishallinnon edistäminen. Yhteisen strategiakehyksen kautta älykästä,
kestävää ja osallistavaa kasvua koskevat unionin prioriteetit muunnetaan
EAKR:n, koheesiorahaston, ESR:n, Euroopan maaseudun kehittämisen
maatalousrahaston ja Euroopan meri- ja kalatalousrahaston keskeisiksi
toimenpiteiksi, jolloin varmistetaan yhteisen strategiakehyksen rahastojen
yhdennetty käyttö yhteisten tavoitteiden toteuttamiseksi. Komission ja kunkin jäsenvaltion välisissä
kumppanuussopimuksissa vahvistetaan kumppaneiden sitoumukset kansallisella ja
alueellisella tasolla sekä komission sitoumukset. Ne kytketään Eurooppa 2020
-strategian ja kansallisten uudistusohjelmien tavoitteisiin. Sopimuksissa
vahvistetaan aluekehityksen yhdennetty lähestymistapa, jota tuetaan kaikista
yhteisen strategiakehyksen rahastoista ja johon kuuluu sovituille
indikaattoreille perustuvia tavoitteita, strategisia investointeja ja useita
ehtoja. Sopimuksiin sisältyy sitoumuksia, joiden mukaan edistymisestä on
raportoitava vuosittain koheesiopolitiikkaa ja maaseudun kehittämispolitiikkaa
koskevissa vuosikertomuksissa sekä muissa julkisissa asiakirjoissa.
5.1.3.
Ehdot ja tuloksellisuus
Tuloksellisuuden parantamiseksi otetaan
käyttöön uusia ehdollisuutta koskevia säännöksiä sen varmistamiseksi, että
EU-rahoitus kannustaa jäsenvaltioita voimakkaasti toteuttamaan Eurooppa 2020
-strategian tavoitteita ja päämääriä. Ehdollisuus käsittää ennakkoehtoja, jotka
on täytettävä ennen määrärahojen maksamista, sekä toteumaperusteisia ehtoja,
joiden mukaan edunsaajalle voidaan osoittaa lisää varoja, jos tulokset ovat
riittävät. Ennakkoehtojen lisäämisen tarkoituksena näiden
rahastojen osalta on varmistaa, että niiden tehokasta tukea varten on olemassa
tarvittavat edellytykset. Aiempien kokemusten perusteella rahastoista
rahoitettujen investointien tehokkuutta ovat joissakin tapauksissa heikentäneet
politiikkaan, säädöksiin ja toimielimiin liittyvät esteet. Ehdollisuuden käsite
ei ole uusi koheesiopolitiikassa. Edellisten ohjelmakausien aikana on otettu
käyttöön useita mekanismeja, joilla pyritään tekemään toimenpiteistä
mahdollisimman vaikuttavia. Osa niistä liittyy hallintoon ja valvontaan ja osa
strategiseen ja sääntelykehykseen sekä hallinnollisiin valmiuksiin. Ehtojen
soveltamisesta saatu kokemus kuitenkin osoittaa, että ohjelmien välillä
esiintyy vaihtelua. Tästä syystä avoimempi ja systemaattisempi soveltaminen on
perusteltua. Toteumaperusteinen ehdollisuus edistää
suuntautumista tuloksellisuuteen ja Eurooppa 2020 ‑tavoitteiden
toteutumista. Se perustuu tulostavoitteisiin liittyvien välitavoitteiden
saavuttamiseen ja tuloksiin, jotka liittyvät kumppanuussopimuksessa ohjelmille
asetettuihin Eurooppa 2020 -strategian mukaisiin tavoitteisiin. Asianomaisten
rahastojen budjetista 5 prosenttia siirretään sivuun ja kohdennetaan
väliarvioinnin aikana jäsenvaltioille, joiden ohjelmat ovat täyttäneet
välitavoitteensa. Suoritusvarauksen lisäksi välitavoitteiden saavuttamatta
jättäminen voi johtaa tuen maksamisen keskeyttämiseen, ja vakava
alisuoriutuminen ohjelman tavoitteiden saavuttamisessa voi johtaa tuen
peruuttamiseen. Jotta voitaisiin varmistaa, etteivät
epäterveet makrotaloudelliset ja finanssipoliittiset käytännöt heikennä
rahastojen tehokkuutta, komissio ehdottaa rahastoja koskevien sääntöjen
vahvistamista makrotaloudellisen ja finanssipoliittisen ehdollisuuden osalta
sekä niiden mukauttamista uuden vakaus- ja kasvusopimuksen täytäntöönpanotoimiin,
jotka hyväksytään osana kuudetta talouden ohjausjärjestelmää koskevaa
säädöspakettia. Samalla voidaan lisätä yhteisrahoitusosuutta
(10 prosenttiyksikköä), jos jäsenvaltio saa SEUT-sopimuksen 136 ja 143
artiklassa tarkoitettua rahoitustukea; näin vähennetään jäsenvaltioiden
talousarvioista vaadittavaa rahoitusta tilanteessa, jossa julkista taloutta
pyritään vakauttamaan, ja pidetään samalla EU:n rahoituksen taso ennallaan.
5.1.4.
Yhteiset hallintojärjestelyt
Ehdotuksessa esitetään hallinto- ja
valvontajärjestelmää, joka on samanlainen kaikkien yhteisen hallinnoinnin
piiriin kuuluvien välineiden osalta ja joka perustuu yhteisiin periaatteisiin.
Käyttöön otetaan kansallisen hyväksynnän järjestelmä, millä tähdennetään
jäsenvaltioiden sitoutumista moitteettomaan varainhoitoon. Järjestelyt, joilla
vahvistetaan komission saamaa varmuutta menojen oikeellisuudesta, on
yhdenmukaistettu, ja varmuuden lisäämiseksi on otettu käyttöön uusia yhteisiä
elementtejä, kuten hallinnollinen vahvistuslausuma ja vuotuinen tilien tarkastus
ja hyväksyminen.
5.1.5.
Paikallisyhteisöjen omat kehittämishankkeet
Jäsenvaltioilla on tulevaisuudessa
mahdollisuus käyttää yhteisiä valmistelu-, neuvottelu-, hallinnointi- ja
täytäntöönpanoprosesseja, ja niitä kannustetaan tähän erityisesti tapauksissa,
joissa henkilöstövoimavarojen ja infrastruktuuri-investointien koordinoinnin
tarve on suurin. Yhteisen
strategiakehyksen rahastojen avulla on vastattava moninaisiin kehitystarpeisiin
aluetasoa pienempien yksiköiden tasolla ja paikallisella tasolla. Edistääkseen
moniulotteisten ja monialaisten toimenpiteiden toteuttamista komissio ehdottaa
paikallisyhteisöjen omien aloitteiden vahvistamista, yhdennettyjen paikallisten
kehitysstrategioiden täytäntöönpanon helpottamista ja Leader-lähestymistavasta
saatuihin kokemuksiin perustuvien paikallisten toimintaryhmien muodostamista.
5.1.6.
Rahoitusvälineet
Avustuksina annettavan rahoituksen lisäksi
ehdotetaan pääosin innovatiivisten rahoitusvälineiden kautta annettavaa tukea
yrityksille ja hankkeille, joiden odotetaan tuottavan merkittävää tuottoa. Rahoitusvälineet säilyvät samankaltaisina kuin
vuosina 2007–2013 käytetyt, mutta on huomattava, että niitä yksinkertaistetaan
monilta osin. Ensinnäkin komissio tarjoaa valmiita ratkaisuja asettamalla
saataville EU:n tasolla perustettuja rahoitusvälineitä sekä malleja
kansallisille ja alueellisille rahastoille. Mallit perustuvat komission
vahvistamiin vakioehtoihin ja -edellytyksiin. Toiseksi ehdotuksessa annetaan
selkeät puitteet näiden välineiden täytäntöönpanolle ja pyritään poistamaan
monitulkintaisuudet, jotka tulivat esiin vuosien 2007–2013 lainsäädäntökehyksen
yhteydessä. Näin lisätään oikeusvarmuutta kaikkien osapuolten kannalta.
Kolmanneksi rahoitusvälineitä voidaan tulevaisuudessa käyttää kaikentyyppisten
investointien ja tuensaajien yhteydessä. Tämä on merkittävä laajennus näiden
innovatiivisten välineiden käyttömahdollisuuksiin.
5.1.7.
Seuranta ja arviointi
Kaikkia yhteisen strategiakehyksen rahastoja
koskeviin yhteisiin säännöksiin seurannan ja arvioinnin osalta lukeutuvat seurantakomitean
rooli ja kokoonpano, täytäntöönpanoa koskevat vuosikertomukset, vuotuiset
arviointikokoukset, kumppanuussopimuksen täytäntöönpanoa koskevat
edistymiskertomukset sekä ennakko- ja jälkiarvioinnit.
5.1.8.
Yksinkertaistetut ja rationalisoidut tukikelpoisuussäännöt
Kuluvalla kaudella useat tuensaajat, jotka
käyttävät unionin eri rahoitusvälineistä saatua rahoitusta, joutuvat
noudattamaan erilaisia tukikelpoisuussääntöjä, mikä monimutkaistaa
hallinnointia ja siten myös virheriskiä. Sen vuoksi painopiste on ollut
toimenpiteissä, joilla voidaan varmistaa, että hallinnolliset kustannukset ovat
oikeasuhteisia ja että EU:n varojen hallinnointiin liittyvää tuensaajien
hallinnollista rasitusta vähennetään. Tarkoituksena on yhdenmukaistaa
mahdollisimman pitkälle näitä perussääntöjä yhteisen hallinnoinnin puitteissa
täytäntöön pantujen välineiden osalta, jotta voidaan vähentää käytännössä
sovellettavien sääntöjen määrää. Yksinkertaistettuun kustannusten korvaamiseen
liittyvät vaihtoehdot, kuten kiinteämääräiset maksut ja kertakorvaukset,
tarjoavat jäsenvaltioille keinoja ottaa käyttöön tulossuuntautunut hallinnointi
yksittäisten toimien tasolla. Toteutusta koskeviin yhteisiin säännöksiin
lukeutuvat yhteiset säännöt tukikelpoisista menoista, rahoitustuen eri muodot,
yksinkertaistetut kustannukset ja toimien pysyvyys. Lisäksi ehdotuksessa
esitetään hallinto- ja valvontajärjestelmän yhteiset periaatteet. Yhteisen maatalouspolitiikan osalta nykyiset
hallintomenoja ja valvontajärjestelmiä koskevat säännöt säilytetään ja pidetään
toiminnassa.
5.2.
EAKR:ään, ESR:ään ja koheesiorahastoon
sovellettavat yleiset säännökset
Asetuksen
kolmannessa osassa määritellään koheesiopolitiikan tehtävät ja tavoitteet, tuen
maantieteellinen kattavuus, tuen määrä ja periaatteet, ohjelmatyö, suurhankkeet,
yhteiset toimintasuunnitelmat, aluekehitys, seuranta ja arviointi,
tiedottaminen ja viestintä, menojen tukikelpoisuus sekä hallinto- ja
valvontajärjestelmät.
5.2.1.
Tuen maantieteellinen kattavuus
Tämän osalta erotetaan toisistaan vähemmän
kehittyneet alueet, siirtymäalueet ja kehittyneemmät alueet. Vähemmän kehittyneet alueet: SEUT-sopimuksen mukaisesti vähemmän kehittyneiden alueiden tukeminen
on edelleen yksi koheesiopolitiikan tärkeistä prioriteeteista. Taloudellisesti
ja sosiaalisesti vähemmän kehittyneiden alueiden jälkeenjääneisyyden umpeen
kurominen yhä epävarmemmassa maailmantilanteessa edellyttää pitkäaikaisia
toimia. Tähän luokkaan kuuluvat alueet, joiden BKT asukasta kohden on vähemmän
kuin 75 prosenttia 27 jäsenvaltion EU:n keskimääräisestä BKT:stä. Siirtymäalueet: Käyttöön otetaan uusi alueluokka, siirtymäalueet, nykyisen tuen
asteittaisen käyttöönotto- ja käytöstäpoistojärjestelmän tilalle. Tähän
luokkaan kuuluvat kaikki alueet, joiden BKT henkeä kohden on
75–90 prosenttia 27 jäsenvaltion EU:n keskiarvosta. Kehittyneemmät alueet: Toimenpiteet vähemmän kehittyneillä alueilla pysyvät edelleen
koheesiopolitiikan prioriteettina, mutta kaikkiin jäsenvaltioihin liittyvinä
tärkeinä haasteina ovat maailmanlaajuinen kilpailu osaamistaloudessa, siirtyminen
vähähiiliseen talouteen ja vallitsevan taloudellisen tilanteen vuoksi
pahentunut yhteiskunnan polarisoituminen. Tähän luokkaan kuuluvat alueet,
joiden BKT asukasta kohden on enemmän kuin 90 prosenttia 27 jäsenvaltion EU:n
keskimääräisestä BKT:stä. Kaikki alueet, joiden BKT asukasta kohden oli
kaudella 2007–2013 vähemmän kuin 75 prosenttia 25 jäsenvaltion EU:n viitekauden
keskiarvosta, mutta joiden BKT/asukas on kasvanut suuremmaksi kuin 75
prosenttia 27 jäsenvaltion EU:n keskiarvosta, saavat kaksi kolmasosaa kaudelle
2007–2013 kohdennetuista määrärahoistaan. Kullekin alueluokalle vahvistetaan ESR:n
vähimmäisosuudet (lähentymistavoitealueille 25 prosenttia, siirtymäalueille 40
prosenttia ja kilpailukykyalueille 52 prosenttia). Koheesiorahastosta avustetaan jäsenvaltioita,
joiden BKTL asukasta kohden on alle 90 prosenttia suhteessa 27 jäsenvaltion
EU:n keskiarvoon, investoimaan TEN-T-liikenneverkkoihin ja ympäristöön. Osa
koheesiorahaston määrärahoista (10 miljardia euroa) erotetaan keskeisten
kuljetusverkkojen rahoittamiseen osana Verkkojen Eurooppa -välinettä. Nykyisestä rahoituskehyksestä saatujen
kokemusten mukaan useilla jäsenvaltioilla on vaikeuksia saada käytettyä suuria
määriä EU:n varoja rajoitettuna ajanjaksona. Lisäksi eräiden jäsenvaltioiden on
ollut julkistaloutensa ongelmallisen tilanteen takia vaikea löytää kansalliseen
osarahoitukseen tarvittavia varoja. Parantaakseen määrärahojen käyttöä komissio
ehdottaa useita toimia: –
rajoitetaan koheesion tukemiseen osoitettavien
varojen enimmäismäärä 2,5 prosenttiin suhteessa BKT:hen, –
rajoitetaan toimenpideohjelmien kunkin
toimintalinjan osarahoitusosuus 85 prosenttiin vähemmän kehittyneillä alueilla
(tai joissakin tapauksissa 80 ja 75 prosenttiin) ja syrjäisimmillä alueilla, 60
prosenttiin siirtymäalueilla ja 50 prosenttiin kehittyneemmillä alueilla, –
sisällytetään kumppanuussopimuksiin tiettyjä
ehtoja, jotka koskevat hallinnollisten valmiuksien parantamista.
5.2.2.
Strategisen ohjelmasuunnittelun vahvistaminen ja
suuntaaminen tuloksiin
Komissio ehdottaa tulossuuntautuneempaa
ohjelmasuunnittelua, jotta voidaan varmistaa, että koheesiopolitiikan
ohjelmilla on selkeä toimintalogiikka, ne ovat tulossuuntautuneita ja
sisältävät asianmukaiset säännökset yhtenäisestä lähestymistavasta kehitykseen
sekä rahastojen tehokkaasta täytäntöönpanosta. Komissio ehdottaa muun muassa
yhteisten toimintasuunnitelmien käyttöönottoa; ne ovat toimia, jotka sisältävät
hankeryhmän toimenpideohjelman osana, ja niillä on jäsenvaltion ja komission
sopimat erityiset tavoitteet, tulosindikaattorit ja tuotokset. Ne tarjoavat
tuloksiin suunnatun yksinkertaistetun hallinto- ja valvontajärjestelmän.
5.2.3.
Varainhoidon ja valvonnan rationalisointi
Hallinto- ja valvontajärjestelmä on saatava
tasapainoon hallinnoinnin ja valvonnan kustannusten ja niihin liittyvien
riskien välillä. Komission tehtävistä kansallisten hallinto- ja
valvontajärjestelmien ennakkoarvioinnissa tulee oikeasuhteisia, sillä komission
tekemä pakollinen tarkistus korvataan riskiin perustuvalla lähestymistavalla.
Pienet ohjelmat saavat vapautuksen komission tarkistuksesta. Riskiin perustuva
lähestymistapa vähentää hallinnollisia kustannuksia, kun kyseessä on pieni
ohjelma ja luotettava hallinto. Se nostaa myös luottamustasoa, sillä komission
voimavaroja voidaan käyttää entistä tehokkaammin ja kohdennetummin
suuririskisiin alueisiin. Sähköinen tietojen hallinnointi voi tuoda
suuria huojennuksia hallinnolliseen rasitukseen ja samalla parantaa hankkeiden
ja menojen valvontamahdollisuuksia. Sen vuoksi ehdotetaan, että kaikkien
jäsenvaltioiden edellytetään perustavan vuoden 2014 loppuun mennessä
järjestelmät, joiden avulla tuensaajat voivat toimittaa kaikki tiedot
sähköisesti. Yksi varainhoitojärjestelmään liittyvistä
pulmista ohjelmakaudella 2007–2013 on pääsääntö, jonka mukaan kaikki
yksittäisten toimien tositteet on säilytettävä kolme vuotta ohjelman
päättymisestä. Sen vuoksi ehdotuksessa esitetään päätökseen saatujen toimien
tai menojen tukikelpoisuuden pakollista vuotuista päättämistä vuotuisen tilien
tarkastamisen ja hyväksymisen yhteydessä. Tämän tarkoituksena on vähentää
asiakirjojen pitkään säilytysaikaan liittyvää rasitusta yksittäisten
tuensaajien osalta sekä jäljitysketjun katkeamiseen liittyvää riskiä. 2011/0276 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS yhteiseen strategiakehykseen kuuluvia
Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa,
Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja
kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä ja Euroopan
aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista
yleisistä säännöksistä sekä asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN
UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 177 artiklan, ottavat huomioon Euroopan komission
ehdotuksen, sen jälkeen kun esitys
lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu
kansallisille parlamenteille, ottavat huomioon Euroopan talous- ja
sosiaalikomitean lausunnon[8],
ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon[9], ottavat huomioon tilintarkastustuomioistuimen
lausunnon[10], noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä sekä
katsovat seuraavaa: (1)
Perussopimuksen 174 artiklassa määrätään, että
taloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden lujittamiseksi
unioni pyrkii vähentämään alueiden välisiä kehityseroja sekä muita heikommassa
asemassa olevien alueiden tai saarten, erityisten maaseutualueiden,
teollisuuden muutosprosessissa olevien alueiden sekä vakavista ja pysyvistä
luontoon tai väestöön liittyvistä haitoista kärsivien alueiden
jälkeenjääneisyyttä. Perussopimuksen 175 artiklassa edellytetään, että unioni
tukee näiden tavoitteiden toteuttamista toiminnallaan, jota se harjoittaa
Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston ohjausosaston, Euroopan
sosiaalirahaston, Euroopan aluekehitysrahaston, Euroopan investointipankin ja
muiden välineiden kautta. (2)
Kuten todetaan 17 päivänä kesäkuuta 2010
kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmissä, joiden myötä älykästä, kestävää ja
osallistavaa kasvua koskeva unionin strategia hyväksyttiin, unionin ja
jäsenvaltioiden olisi pantava täytäntöön älykkään, kestävän ja osallistavan
kasvun strategia ja edistettävä samalla unionin sopusointuista kehitystä ja
vähennettävä alueellisia eroja. (3)
Koordinoinnin parantamiseksi ja koheesiopoliittista
tukea antavien rahastojen eli Euroopan aluekehitysrahaston (EAKR), Euroopan
sosiaalirahaston (ESR) ja koheesiorahaston täytäntöönpanon yhdenmukaistamiseksi
maaseudun kehittämiseen tukea antavan rahaston eli Euroopan maaseudun
kehittämisen maatalousrahaston ja meri- ja kalatalousalalle tukea antavan
rahaston eli Euroopan meri- ja kalatalousrahaston kanssa, olisi vahvistettava
kaikkia näitä rahastoja, jäljempänä ’yhteisen strategiakehyksen rahastot’,
koskevat yhteiset säännökset. Lisäksi tämä asetus sisältää EAKR:ää, ESR:ää ja
koheesiorahastoa koskevat yhteiset säännökset, jotka eivät koske Euroopan
maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa eivätkä Euroopan meri- ja
kalatalousrahastoa. Kunkin yhteisen strategiakehyksen rahaston
erityispiirteiden vuoksi kuhunkin yhteisen strategiakehyksen rahastoon
sovellettavat erityissäännöt ja EAKR:n Euroopan alueellinen yhteistyö
-tavoitteeseen sovellettavat erityissäännöt olisi vahvistettava erillisissä
asetuksissa. (4)
Yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) osalta on jo
saavutettu merkittäviä synergioita yhdenmukaistamalla ja sovittamalla yhteen
YMP:n ensimmäisen pilarin (Euroopan maatalouden tukirahasto) ja toisen pilarin
(Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahasto) hallinto- ja
valvontasäännöt. Sen vuoksi Euroopan maatalouden tukirahaston ja Euroopan
maaseudun kehittämisen maatalousrahaston välinen vahva yhteys olisi
säilytettävä ja jäsenvaltioissa jo käytössä olevat rakenteet pidettävä
toiminnassa. (5)
Syrjäisimmillä alueilla olisi toteutettava
erityistoimenpiteitä, ja niille olisi annettava lisärahoitusta perussopimuksen
349 artiklassa tarkoitetuista seikoista johtuvien haittojen lieventämiseksi. (6)
Säännösten oikean ja yhdenmukaisen tulkinnan
varmistamiseksi sekä oikeusvarmuuden lisäämiseksi jäsenvaltioiden ja
tuensaajien osalta on tarpeen määritellä tietyt asetuksessa käytettävät
käsitteet. (7)
Tämä asetus koostuu kolmesta osasta, joista
ensimmäinen sisältää johdanto-osan ja määritelmät, toinen kaikkiin yhteisen
strategiakehyksen rahastoihin sovellettavat säännöt ja kolmas yksinomaan
EAKR:ään, ESR:ään ja koheesiorahastoon, jäljempänä ’rahastot’, sovellettavat
säännökset. (8)
Perussopimuksen 317 artiklan mukaisesti ja yhteisen
hallinnoinnin puitteissa edellytykset, joilla komissio voi toteuttaa Euroopan
unionin yleisen talousarvion täytäntöönpanoon liittyviä tehtäviään, olisi
täsmennettävä ja jäsenvaltioiden kanssa tehtävään yhteistyöhön liittyvät
tehtävät selkeytettävä. Näiden edellytysten avulla komission olisi voitava
saada varmuus siitä, että jäsenvaltiot käyttävät yhteisen strategiakehyksen
rahastoja laillisesti ja asianmukaisesti ja Euroopan yhteisöjen yleiseen
talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25 päivänä kesäkuuta 2002
annetussa neuvoston asetuksessa (EY, Euratom) N:o 1605/2002[11] tarkoitettua moitteettoman
varainhoidon periaatetta noudattaen. Jäsenvaltioiden ja niiden tätä varten
nimeämien elinten olisi vastattava ohjelmien täytäntöönpanosta asianmukaisella
alueellisella tasolla jäsenvaltion institutionaalisen, oikeudellisen ja
rahoituskehyksen mukaisesti. Näillä säännöksillä varmistetaan lisäksi huomion
kohdistaminen siihen, että on tarpeen varmistaa unionin tukitoimien
täydentävyys ja johdonmukaisuus, hallintojärjestelyjen suhteellisuus sekä
yhteisen strategiakehyksen rahastojen tuensaajien hallinnollisen rasituksen
vähentäminen. (9)
Jäsenvaltion olisi järjestettävä
kumppanuussopimuksen ja kunkin ohjelman osalta kumppanuudet toimivaltaisten
alue-, paikallis- ja kaupunkiviranomaisten sekä muiden viranomaisten edustajien
kanssa, talouselämän osapuolten ja työmarkkinaosapuolten edustajien kanssa,
kansalaisyhteiskuntaa, myös ympäristökumppaneita, ja valtioista riippumattomia
järjestöjä edustavien elinten kanssa sekä tasa-arvon ja syrjimättömyyden
edistämisestä vastaavien elinten kanssa. Tällaisen kumppanuuden tarkoituksena
on noudattaa monitasohallintoperiaatetta, varmistaa tiettyjen sidosryhmien
sitoutuminen suunniteltuihin tukitoimiin sekä ottaa huomioon asiaankuuluvien
toimijoiden kokemukset ja taitotieto. Komissiolle olisi siirrettävä valta antaa
delegoituja säädöksiä käytännesäännöistä, jotta voidaan varmistaa, että
kumppanit osallistuvat kumppanuussopimusten ja ohjelmien valmisteluun,
täytäntöönpanoon, seurantaan ja arviointiin yhdenmukaisella tavalla. (10)
Yhteisen strategiakehyksen rahastojen toiminnan ja
toimien, joiden rahoittamiseen ne osallistuvat, olisi oltava toimen
täytäntöönpanoon välittömästi tai välillisesti liittyvän sovellettavan unionin
ja kansallisen lainsäädännön mukaisia. (11)
Pyrkiessään lisäämään taloudellista, alueellista ja
sosiaalista koheesiota unionin olisi yhteisen strategiakehyksen rahastojen
täytäntöönpanon kaikissa vaiheissa tähdättävä epätasa-arvon poistamiseen,
miesten ja naisten välisen tasa-arvon edistämiseen sekä sukupuoleen, rotuun tai
etniseen alkuperään, uskontoon tai vakaumukseen, vammaisuuteen, ikään tai
sukupuoliseen suuntautumiseen perustuvan syrjinnän torjumiseen. (12)
Yhteisen strategiakehyksen rahastojen tavoitteiden
toteuttamisessa olisi otettava huomioon kestävä kehitys, saastuttaja maksaa
-periaate sekä se, että unioni edistää ympäristön suojelua ja parantamista
perussopimuksen 11 ja 19 artiklan mukaisesti. Koska vähintään 20 prosenttia
unionin talousarviosta pyritään käyttämään ilmastonmuutokseen liittyviin
tavoitteisiin, jäsenvaltioiden olisi annettava tietoja näiden tavoitteiden
tukemisesta käyttäen komission täytäntöönpanosäädöksellä hyväksyttyä
menetelmää. (13)
Älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevan
unionin strategian päämäärien ja tavoitteiden saavuttamiseksi yhteisen strategiakehyksen
rahastojen olisi keskitettävä tukensa rajalliseen joukkoon yhteisiä temaattisia
tavoitteita. Kunkin yhteisen strategiakehyksen rahaston tarkka soveltamisala on
vahvistettava rahastokohtaisissa säännöissä, ja se voidaan rajoittaa koskemaan
vain joitakin tässä asetuksessa määriteltyjä temaattisia tavoitteita. (14)
Jotta ohjelmasuunnittelulle voitaisiin tarjota
selkeämmät strategiset suuntaviivat jäsenvaltioiden ja alueiden tasolla,
komission olisi hyväksyttävä delegoidulla säädöksellä yhteinen strategiakehys,
jolla unionin tavoitteet muunnetaan yhteisen strategiakehyksen rahastojen
keskeisiksi toimenpiteiksi. Yhteisen strategiakehyksen olisi edistettävä
alakohtaista ja alueellista koordinointia unionin tukitoimissa yhteisen
strategiakehyksen rahastojen osalta sekä muiden asiaankuuluvien unionin
politiikkojen ja välineiden kanssa. (15)
Sen vuoksi yhteisessä strategiakehyksessä olisi
vahvistettava tuen keskeiset alat, käsiteltävät alueelliset ongelmat,
poliittiset tavoitteet, yhteistyötoimien ensisijaiset alat,
koordinointimekanismit sekä mekanismit, joilla varmistetaan johdonmukaisuus ja
yhtenäisyys jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikkojen kanssa. (16)
Komission hyväksymän yhteisen strategiakehyksen
perusteella kunkin jäsenvaltion olisi laadittava yhteistyössä kumppaneidensa
kanssa ja komission kanssa vuoropuhelua käyden kumppanuussopimus.
Kumppanuussopimuksella olisi siirrettävä yhteisessä strategiakehyksessä
vahvistetut osatekijät kansalliseen yhteyteen sekä vahvistettava määrätietoiset
sitoumukset unionin tavoitteiden toteuttamisesta yhteisen strategiakehyksen
rahastojen ohjelmatyön kautta. (17)
Jäsenvaltioiden olisi keskitettävä tuki voidakseen
varmistaa edistävänsä merkittävällä tavalla unionin tavoitteiden saavuttamista
erityisten kansallisten ja alueellisten kehitystarpeidensa mukaisesti. Sen
varmistamiseksi, että unionin tuen tehokkaalle käytölle on olemassa tarvittavat
perusedellytykset, olisi määriteltävä ennakkoehdot. Komission olisi tehtävä
arviointi näiden ennakkoehtojen täyttymisestä kumppanuussopimuksen ja ohjelmien
arvioinnin yhteydessä. Tapauksissa, joissa ennakkoehtoa ei ole täytetty,
komissiolla olisi oltava valta keskeyttää ohjelmalle maksettavat maksut. (18)
Kullekin ohjelmalle olisi määriteltävä tuloskehys,
jotta voidaan seurata edistymistä kullekin ohjelmalle asetettujen tavoitteiden
saavuttamisessa ohjelmakauden aikana. Komission olisi tarkasteltava
yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa ohjelmien tuloksia vuosina 2017 ja 2019.
Vuonna 2019 olisi varattava ja kohdennettava suoritusvaraus sinne, missä on
saavutettu tuloskehyksessä vahvistetut välitavoitteet. ”Euroopan alueellisen
yhteistyön” ohjelmille ei tulisi kohdentaa suoritusvarausta niiden
vaihtelevuuden ja useaan maahan liittyvän luonteen vuoksi. Voidakseen
varmistaa, ettei unionin talousarviota käytetä tuhlailevasti tai tehottomasti,
komission olisi voitava silloin, kun puutteet välitavoitteiden tai tavoitteiden
saavuttamisessa ovat merkittäviä, keskeyttää ohjelmalle maksettavat maksut tai
tehdä ohjelmakauden lopussa rahoitusoikaisuja. (19)
Kun muodostetaan tiiviimpi yhteys
koheesiopolitiikan ja unionin talouden ohjauksen välille, varmistetaan, että
yhteisen strategiakehyksen rahastoista annettavan rahoituksen vaikuttavuus
lisääntyy terveen talouspolitiikan avulla ja että yhteisen strategiakehyksen rahastot
voidaan tarvittaessa suunnata uudelleen maan taloudellisten ongelmien
ratkaisemiseen. Tämän prosessin on oltava asteittainen, ja se on aloitettava
tekemällä kumppanuussopimukseen ja ohjelmiin muutoksia, joilla toteutetaan
neuvoston suosituksia, jotka koskevat makrotalouden epätasapainon korjaamista
ja sosiaalisten ja taloudellisten ongelmien ratkaisemista. Jos jäsenvaltio ei
yhteisen strategiakehyksen rahastojen entistä paremmasta hyödyntämisestä
huolimatta toteuta tehokkaita toimenpiteitä talouden ohjausprosessin
yhteydessä, komissiolla olisi oltava oikeus keskeyttää maksut ja sitoumukset
osittain tai kokonaisuudessaan. Keskeytyspäätösten olisi oltava oikeasuhteisia
ja tehokkaita, ja niissä olisi otettava huomioon yksittäisten ohjelmien
vaikutukset kyseisten jäsenvaltioiden taloudellisen ja sosiaalisen tilanteen
korjaamisen kannalta sekä kumppanuussopimukseen aiemmin tehdyt muutokset.
Keskeytyksistä päättäessään komission olisi myös noudatettava tasapuolista
kohtelua jäsenvaltioiden välillä ja otettava huomioon erityisesti keskeytyksen
vaikutukset kyseisen jäsenvaltion talouteen. Keskeytykset olisi lopetettava ja
varat asetettava jälleen kyseisen jäsenvaltion saataville heti, kun jäsenvaltio
toteuttaa tarvittavat toimenpiteet. (20)
Jotta voitaisiin varmistaa keskittyminen älykästä,
kestävää ja osallistavaa kasvua koskevan unionin strategian toteuttamiseen,
olisi määriteltävä kaikille ohjelmille yhteisiä osatekijöitä. Jotta voitaisiin varmistaa yhteisen
strategiakehyksen rahastojen ohjelmajärjestelyjen yhtenäisyys, ohjelmien
hyväksymis- ja muuttamismenettelyt olisi yhdenmukaistettava. Ohjelmatyössä olisi varmistettava johdonmukaisuus
yhteisen strategiakehyksen ja kumppanuussopimuksen kanssa sekä yhteisen
strategiakehyksen rahastojen sovittaminen yhteen keskenään ja muiden olemassa
olevien rahoitusvälineiden sekä Euroopan investointipankin kanssa. (21)
Perussopimuksella entisten taloudellisen ja
sosiaalisen yhteenkuuluvuuden tavoitteiden lisäksi otettiin tavoitteeksi
alueellinen yhteenkuuluvuus, ja on tarpeellista ottaa huomioon sellaisten
kaupunkien, toiminnallisten aluekokonaisuuksien ja aluetasoa pienempien
yksiköiden asema, joilla on erityisiä maantieteellisiä tai väestörakenteellisia
ongelmia. Jotta voitaisiin tätä varten
hyödyntää mahdollisuudet paremmin paikallisella tasolla, on aiheellista
vahvistaa ja edistää paikallisyhteisöjen omia kehittämishankkeita säätämällä
kaikkia yhteisen strategiakehyksen rahastoja koskevat yhteiset säännöt ja
tiivis koordinointi. Olennaisena periaatteena
olisi pidettävä sitä, että vastuu paikallisten kehitysstrategioiden
täytäntöönpanosta annetaan paikallisille toimintaryhmille, jotka edustavat
paikallisyhteisön etuja. (22)
Rahoitusvälineet ovat yhä tärkeämpiä, sillä
niillä on vipuvaikutus yhteisen strategiakehyksen rahastoihin, koska niiden
avulla voidaan yhdistää eri muodossa olevia julkisia ja yksityisiä varoja
julkisen politiikan tavoitteiden tukemiseksi ja koska kierrätettävät
rahoitusmuodot tekevät tällaisesta tuesta kestävämpää pitkällä aikavälillä. (23)
Rahoitusvälineitä, joihin maksetaan tukea yhteisen
strategiakehyksen rahastoista, olisi käytettävä erityisiin markkinatarpeisiin
kustannustehokkaalla tavalla ja ohjelmien tavoitteiden mukaisesti, eivätkä ne
saisi syrjäyttää yksityistä rahoitusta. Sen vuoksi päätös tukitoimenpiteiden rahoittamisesta
rahoitusvälineiden kautta olisi tehtävä ennakkoanalyysin perusteella. (24)
Rahoitusvälineet olisi suunniteltava ja pantava
täytäntöön siten, että niillä edistetään yksityisen sektorin sijoittajien ja
rahoituslaitosten merkittävää osallistumista asiamukaisen riskinjaon pohjalta.
Jotta rahoitusvälineet olisivat tarpeeksi houkuttelevia yksityissektorin
kannalta, ne on suunniteltava ja pantava täytäntöön joustavalla tavalla. Sen
vuoksi hallintoviranomaisten olisi kyseessä olevan ohjelman tavoitteiden mukaisesti
päätettävä tarkoituksenmukaisimmat tavat rahoitusvälineiden täytäntöönpanoon
siten, että otetaan huomioon kohdealueiden erityistarpeet. (25)
Hallintoviranomaisilla olisi oltava mahdollisuus
antaa ohjelmista varoja unionin tasolla perustetuille rahoitusvälineille tai
alueellisella tasolla perustetuille välineille. Hallintoviranomaisilla olisi
lisäksi oltava mahdollisuus panna rahoitusvälineitä täytäntöön suoraan,
erityisrahastojen kautta tai rahastojen rahastojen kautta. (26)
Yhteisen strategiakehyksen rahastoista milloin
tahansa rahoitusvälineille annettavien varojen määrän olisi vastattava määrää,
joka on tarpeen suunniteltujen investointien ja loppukäyttäjälle maksettavien
maksujen toteuttamiseksi, hallintokustannukset ja korvaukset tai palkkiot
mukaan lukien; tämä määrä olisi määritettävä liiketoimintasuunnitelmien ja
kassavirtaennusteiden perusteella ennalta määritetylle ajanjaksolle, jonka
pituus ei saisi ylittää kahta vuotta. (27)
On tarpeen vahvistaa erityiset säännöt päättämisen
yhteydessä tukikelpoisiksi menoiksi hyväksyttävistä määristä, jotta voidaan
varmistaa, että yhteisen strategiakehyksen rahastoista rahoitusvälineille
maksetut määrät, hallintokustannukset ja korvaukset tai palkkiot mukaan lukien,
käytetään tehokkaasti investointeihin ja loppukäyttäjille maksettaviin
maksuihin. Lisäksi on tarpeen vahvistaa erityiset säännöt yhteisen
strategiakehyksen rahastoista maksetusta tuesta saatujen varojen
uudelleenkäytöstä, mukaan lukien ohjelmien päättämisen jälkeen jäljellä olevien
varojen käyttö. (28)
Jäsenvaltioiden olisi seurattava ohjelmia, jotta ne
voivat tarkistaa, miten ohjelman tavoitteita toteutetaan ja miten niiden
saavuttamisessa edistytään. Tätä varten olisi
perustettava seurantakomiteoita ja määriteltävä niiden kokoonpano ja tehtävät
yhteisen strategiakehyksen rahastojen osalta. Yhteisen
strategiakehyksen rahastojen välisen koordinoinnin parantamiseksi voitaisiin
perustaa yhteisiä seurantakomiteoita. Tehokkuuden varmistamiseksi
seurantakomiteoiden olisi voitava antaa hallintoviranomaisille suosituksia ohjelman
täytäntöönpanosta ja seurattava suositustensa johdosta toteutettuja
toimenpiteitä. (29)
Yhteisen strategiakehyksen rahastojen seuranta- ja
raportointijärjestelyjä on tarpeen yhdenmukaistaa hallintojärjestelyjen
yksinkertaistamiseksi kaikilla tasoilla. On
tärkeää varmistaa oikeasuhteiset raportointivaatimukset samoin kuin se, että
käytettävissä on kattavat tiedot edistyksestä, joka on saavutettu keskeisissä
tarkasteltavissa seikoissa. Sen vuoksi
raportointivaatimusten on vastattava tiedontarpeita määrättyinä vuosina ja
oltava ajallisesti yhdenmukaisia tulosten tarkastelujen kanssa. (30)
Ohjelmien edistymisen seuraamiseksi jäsenvaltion ja
komission välillä olisi järjestettävä vuotuinen arviointikokous. Jäsenvaltion ja komission olisi kuitenkin voitava
sopia kokouksen järjestämättä jättämisestä, jotta voidaan välttää tarpeeton
hallinnollinen rasitus. (31)
Jotta komissio voisi seurata edistymistä unionin
tavoitteiden toteuttamisessa, jäsenvaltioiden olisi toimitettava
edistymiskertomukset kumppanuussopimustensa täytäntöönpanosta. Komission olisi
tällaisten kertomusten perusteella valmisteltava strateginen kertomus
edistymisestä vuosina 2017 ja 2019. (32)
On tarpeen arvioida yhteisen strategiakehyksen
rahastoista annettavan tuen tehokkuutta, vaikuttavuutta ja vaikutuksia, jotta
voidaan parantaa ohjelmien täytäntöönpanon ja suunnittelun laatua ja määrittää
ohjelmien vaikutukset älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevan
unionin strategian tavoitteisiin ja tapauksen mukaan BKT:hen ja työttömyyteen.
Jäsenvaltioiden ja komission tehtäviä olisi tältä osin tarkennettava. (33)
Kunkin ohjelman laadun ja suunnittelun
parantamiseksi ja sen tarkistamiseksi, että tavoitteet voidaan saavuttaa, olisi
toteutettava kunkin ohjelman ennakkoarviointi. (34)
Ohjelman valmistelusta vastaavan viranomaisen olisi
laadittava arviointisuunnitelma. Hallintoviranomaisten olisi ohjelmakauden
aikana toteutettava arviointeja ohjelman vaikuttavuudesta ja vaikutuksista.
Arviointien tuloksista olisi ilmoitettava seurantakomitealle hallinnointia
koskevien päätösten helpottamiseksi. (35)
Olisi toteutettava jälkiarviointeja, jotta
voitaisiin arvioida yhteisen strategiakehyksen rahastojen tehokkuutta ja
vaikuttavuutta sekä niiden vaikutuksia yhteisen strategiakehyksen rahastojen
yleisiin tavoitteisiin ja älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevaan
unionin strategiaan. (36)
On hyödyllistä määrittää, minkä tyyppisiä
toimenpiteitä voidaan toteuttaa komission ja jäsenvaltioiden aloitteesta
teknisenä tukena, johon annetaan rahoitusta yhteisen strategiakehyksen
rahastoista. (37)
Jotta unionin resurssit voidaan käyttää tehokkaasti
ja jotta voidaan välttää tuloja tuottavien toimien ylirahoitus, on tarpeen
vahvistaa säännöt yhteisen strategiakehyksen rahastoista tuloja tuottavalle
toimelle maksettavan osuuden laskemiseksi. (38)
Menojen tukikelpoisuuden alkamis- ja päättymispäivä
olisi määriteltävä, jotta yhteisen strategiakehyksen rahastojen
täytäntöönpanosta olisi koko unionissa sovellettava yhtenäinen ja tasapuolinen
sääntö. Ohjelmien toteutuksen helpottamiseksi
on aiheellista säätää, että menojen tukikelpoisuuden alkamispäivä voi olla
aiempi kuin 1 päivä tammikuuta 2014, jos kyseinen jäsenvaltio esittää ohjelman
ennen mainittua päivää. EU:n varojen tehokkaan
käytön varmistamiseksi ja EU:n talousarviolle aiheutuvan riskin vähentämiseksi
on tarpeen asettaa rajoituksia päätökseen saatujen toimien tukemiselle. (39)
Toissijaisuusperiaatteen mukaisesti jäsenvaltioiden
olisi annettava kansallisia sääntöjä menojen tukikelpoisuudesta, jollei
asetuksessa (asetuksissa) (EU) N:o […] [EAKR-asetus, ESR-asetus,
koheesiorahastoasetus, Euroopan alueiden välistä yhteistyötä koskeva asetus,
maaseuturahastoasetus, meri- ja kalatalousrahastoasetus] säädetyistä
poikkeuksista muuta johdu. (40)
Yhteisen strategiakehyksen rahastojen käytön
helpottamiseksi ja virheriskin vähentämiseksi, samalla kun varoja voitaisiin
tarvittaessa eriyttää politiikan erityispiirteiden mukaan, on aiheellista
määrittää tuen muodot, avustusten palauttamista ja kiinteämääräistä rahoitusta
koskevat yhdenmukaistetut edellytykset, tukia koskevat erityiset
tukikelpoisuussäännöt sekä toimien tukikelpoisuutta koskevat erityiset
edellytykset, jotka ovat riippuvaisia sijainnista. (41)
Yhteisen strategiakehyksen rahastojen toimien
tehokkuuden, oikeudenmukaisuuden ja kestävän vaikutuksen varmistamiseksi olisi
annettava säännökset, joilla taataan yrityksiin ja infrastruktuureihin
tehtävien investointien pitkäaikaisuus ja estetään yhteisen strategiakehyksen
rahastojen käyttö perusteettoman edun tuottamiseen. Kokemusten
perusteella viiden vuoden ajanjakso on tarkoituksenmukainen sovellettava
vähimmäisajanjakso, mikäli valtiontukisäännöissä ei edellytetä muunlaista
ajanjaksoa. Yleisen pysyvyyttä koskevan
vaatimuksen ei tulisi koskea ESR:n tukemaa toimintaa eikä toimintaa, johon ei
liity tuotannollisia investointeja tai infrastruktuuri-investointeja, jollei
tällaisia vaatimuksia johdu sovellettavista valtiontukisäännöistä, eikä
rahoitusvälineisiin tai rahoitusvälineistä maksettavia suorituksia. (42)
Jäsenvaltioiden olisi toteutettava riittävät
toimenpiteet hallinto- ja valvontajärjestelmänsä asianmukaisen rakenteen ja
toiminnan turvaamiseksi, jotta ne voivat taata yhteisen strategiakehyksen
rahastojen laillisen ja asianmukaisen käytön. Sen
vuoksi olisi täsmennettävä ohjelmien hallinto- ja valvontajärjestelmiin sekä
sääntöjenvastaisuuksien ja unionin lainsäädännön rikkomusten ehkäisyyn,
toteamiseen ja oikaisuun liittyvät jäsenvaltioiden velvoitteet. (43)
Yhteisen hallinnoinnin periaatteen mukaisesti
vastuun ohjelmien toimien täytäntöönpanosta ja valvonnasta olisi kuuluttava
ensisijaisesti jäsenvaltioille niiden hallinto- ja valvontajärjestelmien
kautta. Toimien valinnan ja toteuttamisen valvonnan sekä hallinto- ja
valvontajärjestelmän toiminnan tehokkuuden parantamiseksi olisi määritettävä
hallintoviranomaisen tehtävät. (44)
Jotta saataisiin ennakolta varmuus siitä, että
hallinnon ja valvonnan keskeisten järjestelmien rakenne ja suunnittelu ovat
asianmukaisia, jäsenvaltioiden olisi nimettävä hyväksynnän antava elin, joka on
vastuussa hallinto- ja valvontaelinten hyväksynnästä ja hyväksynnän
peruuttamisesta. (45)
Olisi säädettävä komission vallasta ja vastuusta
tarkistaa hallinto- ja valvontajärjestelmien toiminnan tosiasiallinen tehokkuus
ja vaatia jäsenvaltiolta toimien toteuttamista. Jotta
komissio voisi tehdä päätelmiä rahastojen tuloksellisuudesta, sillä olisi myös
oltava valta tehdä tarkastuksia, joissa keskitytään moitteettomaan
varainhoitoon liittyviin seikkoihin. (46)
Unionin talousarviositoumukset olisi toteutettava
vuosittain. Ohjelmien hallinnoinnin tehokkuuden varmistamiseksi on tarpeen vahvistaa
välimaksupyyntöjä, tapauksen mukaan vuotuisen saldon maksamista sekä
loppumaksun maksamista koskevat yhteiset säännöt, sanotun kuitenkaan
rajoittamatta erityisiä sääntöjä, joita edellytetään kunkin yhteisen
strategiakehyksen rahaston osalta. (47)
Ohjelman alussa maksettavalla ennakkomaksulla
varmistetaan, että jäsenvaltiolla on heti ohjelman hyväksymisen jälkeen
käytettävissään varat, joilla se tukee tuensaajia ohjelman täytäntöönpanossa. Sen vuoksi olisi säädettävä yhteisen
strategiakehyksen rahastoista maksettavien ensimmäisten ennakkomaksujen
määristä. Ensimmäiset ennakkomaksut olisi
selvitettävä kokonaisuudessaan ohjelman päättämisen yhteydessä. (48)
Unionin taloudellisten etujen suojaamiseksi olisi
voitava toteuttaa ajallisesti rajattuja toimenpiteitä, joiden avulla
valtuutettu tulojen ja menojen hyväksyjä voi keskeyttää maksatuksen, jos on
näyttöä merkittävistä puutteista hallinto- ja valvontajärjestelmän toiminnassa
tai maksatushakemukseen liittyvistä sääntöjenvastaisuuksista taikka jos
asiakirjojen toimittaminen tilien tarkastamista ja hyväksymistä varten on
laiminlyöty. (49)
Jotta voitaisiin varmistaa, että unionin
talousarviosta varainhoitovuonna osarahoitetut menot käytetään sovellettavien
sääntöjen mukaisesti, olisi luotava asianmukaiset puitteet vuotuista tilien
tarkastusta ja hyväksymistä varten. Hyväksyttyjen elinten olisi näissä
puitteissa toimitettava komissiolle kunkin ohjelman osalta hallinnollinen
vahvistuslausuma, varmennetut tilinpäätöstiedot, valvontaa koskeva
tiivistelmäraportti, riippumaton tarkastuslausunto ja tarkastuskertomus. (50)
Unionin talousarvion turvaamiseksi komission
saattaa olla tarpeen tehdä rahoitusoikaisuja. Jäsenvaltioiden oikeusvarmuuden
turvaamiseksi on tärkeää määritellä tilanteet, joissa sovellettavan unionin tai
kansallisen lainsäädännön rikkominen voi johtaa komission tekemiin
rahoitusoikaisuihin. Jotta voitaisiin varmistaa, että rahoitusoikaisut, joita
komissio voi määrätä jäsenvaltioille, liittyvät EU:n taloudellisten etujen
suojaamiseen, ne olisi rajoitettava tapauksiin, joissa unionin tai kansallisen
lainsäädännön rikkominen liittyy välittömästi tai välillisesti toimien ja
vastaavien menojen tukikelpoisuuteen, sääntöjenmukaisuuteen, hallinnointiin tai
valvontaan. Suhteellisuuden varmistamiseksi on tärkeää, että komissio ottaa
huomioon rikkomuksen luonteen ja vakavuuden päättäessään rahoitusoikaisun
määrästä. (51)
Rahoituskurin lisäämiseksi on aiheellista määrittää
talousarviositoumuksen osan vapauttamista koskevat järjestelyt ohjelmassa,
erityisesti silloin, kun erän osalta voidaan tehdä poikkeus vapauttamisesta,
etenkin jos täytäntöönpanon viiveet johtuvat olosuhteista, jotka ovat
asianomaisesta osapuolesta riippumattomia, epätavanomaisia tai ennalta
arvaamattomia, ja joiden seurauksia ei osoitetusta huolellisuudesta huolimatta
voida välttää. (52)
Rahastojen erityistehtävien osalta on tarpeen antaa
yleisiä lisäsäännöksiä. Jotta voitaisiin etenkin kasvattaa näiden rahastojen
lisäarvoa ja saada ne edistämään paremmin älykästä, kestävää ja osallistavaa
kasvua koskevan unionin strategian prioriteetteja, niiden toimintaa olisi
yksinkertaistettava ja keskitettävä seuraaviin tavoitteisiin: ”investoinnit
kasvuun ja työpaikkoihin” ja ”Euroopan alueellinen yhteistyö”. (53)
Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston
ja Euroopan meri- ja kalatalousrahaston erityistehtävien osalta annetaan
lisäsäännöksiä asiaa koskevassa alakohtaisessa lainsäädännössä. (54)
Perussopimuksissa vahvistettujen taloudellista,
sosiaalista ja alueellista yhteenkuuluvuutta koskevien tavoitteiden
saavuttamiseksi ”investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin” -tavoitteen kautta
olisi tuettava kaikkia alueita. Jotta tukea voitaisiin antaa tasapainoisesti ja
asteittaisesti taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen tason mukaan, tähän
tavoitteeseen liittyvät resurssit olisi kohdennettava EAKR:stä ja ESR:stä
vähemmän kehittyneille alueille, siirtymäalueille ja kehittyneemmille alueille
sen mukaisesti, mikä on niiden bruttokansantuote (BKT) asukasta kohden
suhteessa EU:n keskiarvoon. Jotta voitaisiin varmistaa rakennerahastoista
tehtävien investointien kestävyys pitkällä aikavälillä, olisi alueiden, joiden
BKT asukasta kohden oli kaudella 2007–2013 vähemmän kuin 75 prosenttia 25
jäsenvaltion EU:n viitekauden keskiarvosta, mutta joiden BKT asukasta kohden on
kasvanut suuremmaksi kuin 75 prosenttia 27 jäsenvaltion EU:n keskiarvosta,
saatava vähintään kaksi kolmasosaa kaudelle 2007–2013 kohdennetuista
määrärahoistaan. Jäsenvaltioille, joiden bruttokansantulo (BKTL) asukasta
kohden on vähemmän kuin 90 prosenttia unionin keskiarvosta, olisi annettava
rahoitusta koheesiorahastosta ”investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin”
-tavoitteen kautta. (55)
Rahastoista maksettavaan tukeen kelpoisten alueiden
määrittelemiseksi olisi vahvistettava objektiiviset perusteet. Tätä varten alueet olisi osoitettava unionin
tasolla yhteisestä tilastollisten alueyksiköiden nimikkeistöstä (NUTS)
26 päivänä toukokuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston
asetuksen (EY) N:o 1059/2003[12]
mukaisen yhteisen alueluokitusjärjestelmän perusteella. (56)
Asianmukaisen rahoituskehyksen laatimiseksi
komission olisi täytäntöönpanosäädöksillä vahvistettava käytettävissä olevien
maksusitoumusmäärärahojen ohjeellinen vuosittainen jako objektiivista ja
avointa menettelyä noudattaen, jotta voidaan kohdentaa varat kehityksessä
jälkeen jääneille alueille, siirtymäkauden tukea saavat alueet mukaan
luettuina. (57)
On tarpeen vahvistaa niiden varojen määrä, jotka
ovat käytettävissä ”investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin” -tavoitteeseen, ja
antaa objektiiviset kriteerit niiden kohdentamiseksi alueille ja
jäsenvaltioille. Jotta voitaisiin nopeuttaa tarvittavaa liikenteen ja
energia-alan infrastruktuurien sekä tieto- ja viestintätekniikan kehitystä
unionissa, olisi perustettava ”Verkkojen Eurooppa” -väline. Rahastoista
jäsenvaltiolle maksettavien vuotuisten määrärahojen kohdentamiselle ja
koheesiorahastosta ”Verkkojen Eurooppa” -välineelle siirrettäville summille
olisi vahvistettava enimmäismäärä ottaen huomioon kyseisen jäsenvaltion
mahdollisuudet käyttää nämä määrärahat. Lisäksi
on köyhyyden vähentämistä koskevan yleistavoitteen mukaisesti tarpeen suunnata
vähäosaisimmille tarkoitettu elintarvikeapuohjelma uudelleen sosiaalisen
osallisuuden ja unionin sopusointuisen kehityksen edistämiseksi. On kehitetty mekanismi, jolla siirretään varoja
tälle välineelle ja varmistetaan, että ne muodostuvat ESR:n määrärahoista
kussakin maassa ESR:lle kohdennettavan rakennerahastojen vähimmäisosuuden
vastaavana vähennyksenä. (58)
Jotta voitaisiin vahvistaa keskittymistä tuloksiin
sekä Eurooppa 2020 -strategian tavoitteiden saavuttamiseen, olisi viisi
prosenttia ”investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin” -tavoitteeseen
tarkoitetuista varoista asetettava syrjään suoritusvarauksena kunkin rahaston
sekä kunkin jäsenvaltion jokaisen alueluokan osalta. (59)
Sen varmistamiseksi, että varat kohdennetaan
asianmukaisesti kullekin alueluokalle, rahastojen varoja ei saisi siirtää
vähemmän kehittyneiden alueiden, siirtymäalueiden ja kehittyneempien alueiden
välillä muutoin kuin asianmukaisesti perustelluissa olosuhteissa, jotka
liittyvät yhden tai useamman temaattisen tavoitteen toteuttamiseen, eikä
enempää kuin 2 prosenttia kyseisen alueluokan kokonaismäärärahoista. (60)
Todellisten taloudellisten vaikutusten
varmistamiseksi rahastoista myönnettävä tuki ei tämän asetuksen perusteella
saisi korvata jäsenvaltioiden julkisia menoja tai niihin rinnastettavia
rakenteellisia menoja. Jotta rahastoista maksettavan tuen yhteydessä
otettaisiin huomioon myös laajempi taloustilanne, julkisten menojen määrä olisi
määritettävä ottaen huomioon yleiset makrotaloudelliset olosuhteet, joissa
rahoitus tapahtuu niiden vakaus- ja lähentymisohjelmissa ilmoitettujen
indikaattorien perusteella, jotka jäsenvaltiot toimittavat vuosittain
julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja
yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun asetuksen
(EY) N:o 1466/1997[13]
mukaisesti. Komission tekemässä täydentävyysperiaatteen noudattamisen
tarkistamisessa olisi keskityttävä jäsenvaltioihin, joissa vähemmän
kehittyneillä ja siirtymäalueilla asuu vähintään 15 prosenttia väestöstä,
niille myönnettävän rahoituksen laajuuden vuoksi. (61)
On tarpeen antaa rahastoista tuettaviin
toimenpideohjelmiin liittyvää ohjelmatyötä, hallinnointia, seurantaa ja
valvontaa koskevat lisäsäännökset. Toimenpideohjelmissa olisi vahvistettava
temaattisia tavoitteita vastaavat toimintalinjat, kehitettävä johdonmukainen
toimintalogiikka havaittuihin kehitystarpeisiin vastaamiseksi sekä
vahvistettava tulosten arvioinnin puitteet. Niiden olisi sisällettävä myös
muita osatekijöitä, joita tarvitaan tukemaan näiden rahastojen vaikuttavaa ja
tehokasta täytäntöönpanoa. (62)
Täydentävyyden parantamiseksi ja täytäntöönpanon
yksinkertaistamiseksi koheesiorahastosta ja EAKR:stä annettava tuki olisi
voitava yhdistää ESR:n tuen kanssa yhteisissä toimintaohjelmissa kasvuun ja
työpaikkoihin liittyvän tavoitteen puitteissa. (63)
Suurhankkeet vievät merkittävän osuuden unionin
menoista ja ovat usein strategisesti tärkeitä älykästä, kestävää ja
osallistavaa kasvua koskevan unionin strategian saavuttamisessa. Sen vuoksi on perusteltua, että huomattavan
suurille toimille on edelleen saatava komission hyväksyntä tämän asetuksen
mukaisesti. Selkeyden varmistamiseksi on
aiheellista määritellä suurhankkeen sisältö tätä tarkoitusta varten. Komissiolla olisi myös oltava mahdollisuus
kieltäytyä tukemasta suurhanketta, jos tuen myöntäminen ei ole perusteltua. (64)
Jotta jäsenvaltioiden olisi mahdollista panna osa
toimenpideohjelmasta täytäntöön tuloksiin perustuvaa lähestymistapaa käyttäen,
on hyödyllistä vahvistaa yhteinen toimintasuunnitelma, joka sisältää useita
toimenpiteitä, jotka tuensaajan on toteutettava toimenpideohjelman tavoitteiden
saavuttamiseksi. Rahastojen tulossuuntautuneisuuden yksinkertaistamiseksi ja
vahvistamiseksi yhteisen toimintasuunnitelman hallinnon olisi perustuttava
yksinomaan yhteisesti sovittuihin välitavoitteisiin, tuotoksiin ja tuloksiin
sellaisina, kuin ne on määritelty yhteisen toimintasuunnitelman hyväksymistä
koskevassa komission päätöksessä. Myös yhteisen toimintasuunnitelman valvonta
ja tarkastus olisi rajattava näiden välitavoitteiden, tuotosten ja tulosten
saavuttamiseen. Tämän vuoksi on tarpeen vahvistaa yhteisten
toimintasuunnitelmien valmistelua, sisältöä, hyväksymistä, varainhoitoa ja
valvontaa koskevat säännöt. (65)
Kun kaupunki- tai aluekehitysstrategia edellyttää yhdennettyä
lähestymistapaa, koska siihen sisältyy yhden tai usean toimenpideohjelman
useampaan kuin yhteen toimintalinjaan liittyviä investointeja, rahastoista
tuetut toimenpiteet olisi toteutettava yhdennettynä alueellisena investointina
toimenpideohjelman puitteissa. (66)
On tarpeen antaa erityiset säännöt
seurantakomitean tehtävistä sekä vuosikertomuksista, jotka koskevat rahastoista
tuettavien toimenpideohjelmien täytäntöönpanoa. Euroopan maaseudun kehittämisen
maatalousrahaston erityistehtävien osalta annetaan lisäsäännöksiä asiaa
koskevassa alakohtaisessa lainsäädännössä. (67)
Jotta voitaisiin varmistaa, että ohjelman
täytäntöönpanosta on saatavilla olennaiset ja ajantasaiset tiedot,
jäsenvaltioiden on tarpeen toimittaa komissiolle säännöllisesti keskeiset
tiedot. Jäsenvaltioille aiheutuvan
lisärasituksen välttämiseksi tämän olisi koskettava ainoastaan jatkuvasti
kerättäviä tietoja, ja toimittamisen olisi tapahduttava sähköisenä
tiedonvaihtona. (68)
Komissio antaa perussopimuksen 175 artiklan
mukaisesti Euroopan parlamentille, neuvostolle, talous- ja sosiaalikomitealle
sekä alueiden komitealle joka kolmas vuosi koheesiokertomukset siitä, miten
unionin taloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden
toteuttamisessa on edistytty. On tarpeen vahvistaa kyseisen kertomuksen
sisältö. (69)
On aiheellista, että komissio tekee yhteistyössä
jäsenvaltioiden kanssa jälkiarvioinnin rahastojen osalta saadakseen
asianmukaisella tasolla tietoa rahoitettujen tukitoimien tuloksista ja
vaikutuksista. Lisäksi tarvitaan erityissäännöksiä rahastojen
arviointisuunnitelmien hyväksymismenettelyn vahvistamiseksi. (70)
Unionin rahastojen saavutukset on tärkeää saattaa
yleisön tietoisuuteen. Kansalaisilla on oikeus tietää, miten unionin
rahoitusvarat sijoitetaan. Vastuun sen varmistamisessa, että yleisölle annetaan
asianmukaiset tiedot, olisi oltava sekä hallintoviranomaisilla että
tuensaajilla. Jotta varmistetaan tehokkaampi yleisölle suunnattu tiedotus ja
vahvempi synergia komission aloitteesta toteutettujen viestintätoimien välillä,
tämän asetuksen mukaisille viestintätoimille kohdennetuilla määrärahoilla on
tuettava myös toimielinten tiedotustoimintaa, joka koskee Euroopan unionin
poliittisia prioriteetteja, edellyttäen että ne liittyvät tämän asetuksen
yleisiin tavoitteisiin. (71)
Jotta voitaisiin varmistaa rahastojen saavutuksista
annettavan tiedon laaja jakelu ja unionin asema tässä yhteydessä sekä tiedottaa
mahdollisille tuensaajille rahoitusmahdollisuuksista, tässä asetuksessa olisi
määriteltävä yksityiskohtaiset säännöt tiedottamis- ja viestintätoimenpiteistä
sekä näiden toimenpiteiden tietyistä teknisistä piirteistä. (72)
Rahoitusmahdollisuuksia ja hankkeiden tuensaajia
koskevien tietojen saatavuuden ja avoimuuden lisäämiseksi kussakin
jäsenvaltiossa olisi otettava käyttöön yksi keskitetty verkkosivusto tai
verkkoportaali, jossa on tietoa kaikista toimenpideohjelmista, mukaan lukien
luettelot toimista, joita kustakin toimenpideohjelmasta tuetaan. (73)
On tarpeen määrittää tekijät, joiden perusteella
rahastojen rahoitusosuutta toimenpideohjelmiin mukautetaan, erityisesti unionin
varojen kerrannaisvaikutusten lisäämiseksi. On myös tarpeen vahvistaa
alueluokittain osarahoituksen enimmäismäärät, jotta voidaan varmistaa
osarahoituksen periaatteen noudattaminen siten, että kansallisen tuen määrä on
asianmukainen. (74)
Jäsenvaltioiden on tarpeen nimetä
hallintoviranomainen, todentamisviranomainen ja toiminnallisesti riippumaton
tarkastusviranomainen kutakin toimenpideohjelmaa varten. Jotta jäsenvaltiot voisivat toimia joustavasti perustaessaan
valvontajärjestelmiään, on asianmukaista säätää siitä mahdollisuudesta, että
hallintoviranomainen suorittaa myös todentamisviranomaisen tehtävät. Lisäksi jäsenvaltion olisi voitava nimetä
välittäviä elimiä, jotka suorittavat tietyt hallintoviranomaisen tai
todentamisviranomaisen tehtävät. Tässä
tapauksessa jäsenvaltion olisi ilmoitettava selkeästi niiden velvollisuudet ja
tehtävät. (75)
Päävastuu rahastojen vaikuttavasta ja tehokkaasta
täytäntöönpanosta on hallintoviranomaisella, mistä syystä sillä on merkittävä
määrä ohjelman hallintoon ja seurantaan, varainhoitoon ja valvontaan sekä
hankkeiden valintaan liittyviä tehtäviä. Sen
velvollisuudet ja tehtävät olisi vahvistettava. (76)
Todentamisviranomaisen olisi laadittava
maksatushakemukset ja toimitettava ne komissiolle. Sen olisi laadittava
tilinpäätökset ja todennettava tilinpäätöstietojen täydellisyys, oikeellisuus
ja totuudenmukaisuus ja se, että kirjatut menot ovat sovellettavien unionin ja
kansallisten sääntöjen mukaiset. Sen velvollisuudet ja tehtävät olisi
vahvistettava. (77)
Tarkastusviranomaisen olisi varmistettava, että
tehdään hallinto- ja valvontajärjestelmää, toimista poimittua asianmukaista
otosta sekä tilinpäätöstä koskevia tarkastuksia. Sen velvollisuudet ja tehtävät
olisi vahvistettava. (78)
Jotta voidaan ottaa huomioon EAKR:n, ESR:n ja
koheesiorahaston hallinto- ja valvontajärjestelmien erityinen rakenne sekä
tarve varmistaa oikeasuhteinen lähestymistapa, tarvitaan erityisiä säännöksiä
hallinto- ja todentamisviranomaisten hyväksynnästä ja hyväksynnän peruuttamisesta.
(79)
Varainhoidon valvontaa koskevaa komission
toimivaltaa rajoittamatta olisi lisättävä yhteistyötä jäsenvaltioiden ja
komission välillä tällä alalla ja vahvistettava perusteet, joiden mukaisesti
komissio voi kansallisten järjestelmien valvontastrategiansa puitteissa
määrittää, kuinka vakuuttavat takeet sen olisi saatava kansallisilta
tarkastuslaitoksilta. (80)
Varainhoitoa koskevien yhteisten sääntöjen lisäksi
tarvitaan lisäsäännöksiä EAKR:n, ESR:n ja koheesiorahaston osalta. Varsinkin jotta voitaisiin varmistaa, että
komissiolla on ennen vuotuista tilien tarkastusta ja hyväksymistä riittävä
varmuus asiassa, välimaksupyyntöjen yhteydessä maksettavan määrän olisi oltava
90 prosenttia määrästä, joka saadaan sovellettaessa toimenpideohjelman
hyväksymistä koskevassa päätöksessä säädettyä kunkin toimintalinjan
osarahoitusosuutta kyseisen toimintalinjan osalta tukikelpoisiin menoihin. Suorittamatta olevat erääntyneet määrät olisi
maksettava jäsenvaltioille vuotuisen tilien tarkastuksen ja hyväksymisen
yhteydessä, edellyttäen että on saatu riittävä varmuus menojen
tukikelpoisuudesta sen vuoden osalta, jota tarkastus- ja hyväksymismenettely
koskee. (81)
Sen varmistamiseksi, että tuki maksetaan
tuensaajille mahdollisimman pian, sekä komission asiassa saaman varmuuden vahvistamiseksi
on asianmukaista edellyttää, että maksatushakemuksiin sisältyy ainoastaan
sellaisia menoja, joiden osalta tuki on maksettu tuensaajille. Olisi suoritettava ennakkomaksuja vuosittain sen
varmistamiseksi, että jäsenvaltioilla on riittävästi varoja toimia tällaisten
järjestelyjen mukaisesti. Tällaiset
ennakkomaksut olisi selvitettävä vuosittain tilien tarkastuksen ja hyväksymisen
yhteydessä. (82)
Jotta varmistetaan sitoumuksen vapauttamista
koskevien yleisten sääntöjen asianmukainen soveltaminen, rahastojen osalta
vahvistettavissa säännöissä olisi kuvattava yksityiskohtaisesti, miten
sitoumuksen vapauttamista koskevat määräajat vahvistetaan ja miten vastaavat
määrät lasketaan. (83)
On tarpeen määritellä rahastoihin sovellettavaa
vuotuista tilien tarkastusta ja hyväksymistä koskeva yksityiskohtainen
menettely, jotta varmistetaan näiden järjestelyjen selkeä perusta ja
oikeusvarmuus. On tärkeää antaa jäsenvaltiolle
rajallinen mahdollisuus määrittää tilinpäätöksessään varaus sellaisen erän
osalta, johon kohdistuu tarkastusviranomaisen
kanssa käynnissä oleva menettely. (84)
Vuotuiseen tilien tarkastamiseen ja hyväksymiseen
olisi liityttävä päätökseen saatujen toimien (EAKR:n ja koheesiorahaston
osalta) tai menojen (ESR:n osalta) tukikelpoisuuden vuotuinen päättäminen. Toimenpideohjelmien lopulliseen päättämiseen
liittyvien kustannusten ja tuensaajille aiheutuvan hallinnollisen rasituksen
vähentämiseksi sekä oikeusvarmuuden lisäämiseksi vuotuisen päättämisen olisi
oltava pakollista, ja näin ollen rajoitettaisiin ajanjaksoa, jonka ajan
tositteet on säilytettävä ja jonka aikana toimia voidaan tarkastaa ja
rahoitusoikaisuja määrätä. (85)
Jotta voitaisiin suojata unionin taloudellisia
etuja ja tarjota ohjelmien tehokkaan täytäntöönpanon varmistamiseen tarvittavat
resurssit, olisi oltava toimenpiteitä, joiden avulla komissio voi keskeyttää
maksatuksen toimintalinjan tai toimenpideohjelman tasolla. (86)
On aiheellista vahvistaa erityiset järjestelyt ja
menettelyt jäsenvaltioiden ja komission tekemiä rahoitusoikaisuja varten
rahastojen osalta oikeusvarmuuden lisäämiseksi jäsenvaltioiden kannalta. (87)
Toimiin kohdistuvien tarkastusten tiheyden olisi
oltava oikeassa suhteessa rahastoista annettavan unionin tuen määrään. Etenkin olisi vähennettävä suoritettavien
tarkastusten määrää, kun toimeen liittyvien tukikelpoisten menojen yhteismäärä
on enintään 100 000 euroa. Olisi kuitenkin
oltava mahdollista suorittaa tarkastuksia milloin tahansa, kun on näyttöä
sääntöjenvastaisuudesta tai petoksesta, tai päätökseen saadun toimen
päättämisen jälkeen osana otantatarkastusta. Jotta
komission tekemien tarkastusten määrä olisi oikeassa suhteessa riskiin,
komission olisi voitava vähentää toimenpideohjelmia koskevaa tarkastustyötään,
jos merkittäviä puutteita ei ole tai jos voidaan luottaa tarkastusviranomaiseen. (88)
Tämän asetuksen tiettyjen muiden kuin keskeisten
osien täydentämiseksi tai muuttamiseksi komissiolle olisi siirrettävä valta
antaa säädöksiä perussopimuksen 290 artiklan mukaisesti seuraavista:
kumppanuuden täytäntöönpanon tukemisen tavoitteita ja edellytyksiä koskevat
käytännesäännöt, yhteisen strategiakehyksen hyväksyminen, kasvuun ja
kilpailukykyyn liittyvän varauksen kohdentamista koskevat lisäsäännöt,
paikallisten kehitysstrategioiden kattaman kohdealueen ja väestömäärän
määrittely, yksityiskohtaiset säännöt rahoitusvälineistä (ennakkoarviointi,
menojen tukikelpoisuus, tuen ulkopuolelle jäävä toiminta, tuen yhdistäminen,
varojen siirtäminen ja hallinnointi, maksupyynnöt sekä vuotuisten maksuerien
pääomittaminen), tuloja tuottaviin toimiin liittyvän kiinteän prosenttiosuuden
määrittely, jäsenvaltioiden velvollisuudet, jotka koskevat
sääntöjenvastaisuuksien ilmoittamismenettelyä ja aiheettomasti maksettujen
summien takaisinperintää, hallinto- ja valvontajärjestelmän toimintaa koskevan
hallinnollisen vahvistuslausuman malli, kansallisten tarkastusten edellytykset,
hallinto- ja todentamisviranomaisten hyväksyntää koskevat kriteerit, yleisesti
hyväksyttyjen tietovälineiden määrittäminen, rahoitusoikaisun suuruus,
liitteiden muuttaminen sekä erityiset toimenpiteet, jotka ovat tarpeen
asetuksesta (EY) N:o 1083/2006 uuteen asetukseen siirtymisen helpottamiseksi.
Komissiolle olisi myös siirrettävä valta muuttaa liitteitä I ja IV, jotta
voidaan ottaa huomioon tarve mukauttaa niitä tulevaisuudessa. On erityisen
tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset
kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. (89)
Komission olisi delegoituja säädöksiä
valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että Euroopan parlamentti ja
neuvosto saavat tarvittavat asiakirjat samanaikaisesti, hyvissä ajoin ja
asianmukaisesti. (90)
Komissiolle olisi annettava valta antaa
täytäntöönpanosäädöksillä kaikkien yhteisen strategiakehyksen rahastojen osalta
päätöksiä kumppanuussopimusten hyväksymisestä, suoritusvarauksen kohdentamisesta
ja jäsenvaltioiden talouspolitiikkoihin yhteydessä olevien maksujen
keskeyttämisestä sekä rahastojen osalta päätöksiä toimenpideohjelmien
hyväksymisestä, suurhankkeiden hyväksymisestä, maksujen keskeyttämisestä ja
rahoitusoikaisuista. (91)
Jotta tämän asetuksen täytäntöönpanolle voitaisiin
varmistaa yhdenmukaiset edellytykset, ilmastonmuutosta koskeviin tavoitteisiin
liittyviä menetelmiä, rahoitusvälineiden seurantaan liittyviä vakioehtoja- ja
edellytyksiä, tuloja tuottavien hankkeiden nettotulojen laskentamenetelmää,
”investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin” ‑tavoitteeseen liittyvät
kriteerit täyttävien alueiden ja jäsenvaltioiden määrittämistä,
toimenpideohjelman mallia rahastojen osalta, suurhankkeista tiedottamisen
muotoa ja suurhankkeisiin liittyvässä kustannus-hyötyanalyysissä käytettäviä
menetelmiä, yhteisen toimintasuunnitelman vakiomuotoa, vuotuisten ja
lopullisten täytäntöönpanokertomusten mallia, tiedotus- ja
julkisuustoimenpiteiden teknisiä seikkoja, jäsenvaltioiden tietojenvaihtoa ja
paikan päällä tehtäviä tarkastuksia, hallinnollisen vahvistuslausuman mallia,
tarkastusstrategian, lausunnon ja vuotuisen tarkastuskertomuksen malleja,
tarkastusten aikana kerättyjen tietojen käyttöä ja maksatushakemusten mallia
koskevaa täytäntöönpanovaltaa olisi käytettävä yleisistä säännöistä ja
periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission
täytäntöönpanovallan käyttöä, 16 päivänä helmikuuta 2011 annetun Euroopan
parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011[14] mukaisesti. (92)
Tällä asetuksella korvataan Euroopan
aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista
yleisistä säännöksistä sekä asetuksen (EY) N:o 1260/1999 kumoamisesta 11
päivänä heinäkuuta 2006 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1083/2006[15]. Sen vuoksi kyseinen asetus
olisi kumottava. (93)
Koska jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla
saavuttaa tämän asetuksen tavoitetta, eli vähentää alueiden välisiä
kehityseroja sekä muita heikommassa asemassa olevien alueiden tai saarten,
erityisten maaseutualueiden, teollisuuden muutosprosessissa olevien alueiden
sekä vakavista ja pysyvistä luontoon tai väestöön liittyvistä haitoista
kärsivien alueiden jälkeenjääneisyyttä, vaan se voidaan saavuttaa paremmin
unionin tasolla, unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn
sopimuksen 5 artiklassa määrätyn toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Kyseisessä artiklassa määrätyn
suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei mennä pitemmälle kuin
tämän tavoitteen saavuttaminen edellyttää, OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN: ENSIMMÄINEN OSA
KOHDE JA MÄÄRITELMÄT 1 artikla
Kohde Tässä asetuksessa annetaan yhteiset säännöt,
jotka koskevat Euroopan aluekehitysrahastoa (EAKR), Euroopan sosiaalirahastoa
(ESR), koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja
Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa, jotka toimivat yhteisen
strategiakehykseen puitteissa, jäljempänä ’yhteisen strategiakehyksen
rahastot’. Lisäksi siinä vahvistetaan säännökset, jotka ovat tarpeen yhteisen
strategiakehyksen rahastojen vaikuttavuuden turvaamiseksi ja niiden
keskinäiseksi yhteensovittamiseksi sekä rahastojen ja muiden unionin välineiden
yhteensovittamiseksi. Lisäksi tässä asetuksessa annetaan EAKR:ää,
ESR:ää, jäljempänä ’rakennerahastot’, ja koheesiorahastoa koskevat yleiset säännöt.
Tässä asetuksessa määritetään rakennerahastojen ja koheesiorahaston, jäljempänä
’rahastot’, tehtävät, ensisijaiset tavoitteet ja rakenteet sekä perusteet,
joilla jäsenvaltiot ja alueet voivat saada tukea yhteisen strategiakehyksen
rahastoista, käytettävissä olevat rahoitusvarat ja niiden jakoperusteet. Tässä asetuksessa annetuilla säännöillä ei
kuitenkaan rajoiteta yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta,
hallinnoinnista ja seurannasta annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston
asetuksessa (EU) N:o […]/2012[16],
jäljempänä ’YMP-asetus’, eikä seuraavissa asetuksissa vahvistettujen
erityissäännösten soveltamista: (1)
Euroopan aluekehitysrahastosta ja asetuksen (EY)
N:o 1080/2006 kumoamisesta annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus
(EU) N:o […]/2012[17],
jäljempänä ’EAKR-asetus’, (2)
Euroopan sosiaalirahastosta ja asetuksen (EY) N:o
1081/2006 kumoamisesta annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU)
N:o […]/2012[18],
jäljempänä ’ESR-asetus’, (3)
koheesiorahastosta ja asetuksen (EY) N:o 1084/2006
kumoamisesta annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o […]/2012[19],
jäljempänä ’koheesiorahastoasetus’, (4)
Euroopan alueellisesta yhteistyöstä annettu
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o […]/2012[20],
jäljempänä ’Euroopan alueellista yhteistyötä koskeva asetus’, (5)
Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta
ja asetuksen (EY) N:o 11698/2006 kumoamisesta annettu Euroopan parlamentin ja
neuvoston asetus (EU) N:o […]/2012[21],
jäljempänä ’maaseuturahastoasetus’, ja (6)
Euroopan meri- ja kalatalousrahastosta ja asetuksen
(EY) N:o 1198/2006 kumoamisesta annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston
asetus (EU) N:o […]/2012[22],
jäljempänä ’Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskeva asetus’. 2 artikla
Määritelmät Tässä asetuksessa yhteisen strategiakehyksen
rahastoista tuettuihin rahoitusvälineisiin sovelletaan varainhoitoasetuksessa
säädettyjä rahoitusvälineiden määritelmiä, jollei tässä asetuksessa toisin
säädetä. Sen lisäksi tarkoitetaan (1)
’älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua
koskevalla unionin strategialla’ komission tiedonannossa ”Eurooppa 2020 –
Älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun strategia” esitettyjä ja
Eurooppa-neuvoston 17 päivänä kesäkuuta 2010 antamien päätelmien liitteeseen I
(”Euroopan uusi työllisyys- ja kasvustrategia – EU:n yleistavoitteet”) sekä
jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista 21 päivänä lokakuuta 2010
annettuun neuvoston päätökseen sisältyviä jäsenvaltioiden ja unionin toimintaa
ohjaavia yleistavoitteita ja yhteisiä tavoitteita sekä tällaisten yleistavoitteiden
ja yhteisten tavoitteiden mahdollisia tarkistuksia; (2)
’yhteisellä strategiakehyksellä’ asiakirjaa, jossa
älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevan unionin strategian
tavoitteet muunnetaan yhteisen strategiakehyksen rahastojen keskeisiksi toimenpiteiksi
ja jossa vahvistetaan kunkin temaattisen tavoitteen osalta kustakin yhteisen
strategiakehyksen rahastosta tuettavat keskeiset toimenpiteet sekä mekanismit,
joilla varmistetaan yhteisen strategiakehyksen rahastojen ohjelmatyön
johdonmukaisuus ja yhtenäisyys jäsenvaltioiden ja unionin talous- ja
työllisyyspolitiikkojen kanssa; (3)
’rahastokohtaisilla säännöillä’ säännöksiä, jotka
on vahvistettu tämän asetuksen kolmannessa osassa tai 1 artiklan kolmannessa
kohdassa tarkoitetussa tai luetellussa, yhtä tai useampaa yhteisen
strategiakehyksen rahastoa koskevassa erityis- tai yleisasetuksessa taikka
niiden pohjalta; (4)
’ohjelmatyöllä’ monivaiheista organisointi-,
päätöksenteko- ja varojenjakomenettelyä, jonka tavoitteena on panna täytäntöön
unionin ja jäsenvaltioiden monivuotiset yhteiset toimenpiteet älykästä,
kestävää ja osallistavaa kasvua koskevan unionin strategian toteuttamiseksi; (5)
’ohjelmalla’ tämän asetuksen kolmannessa osassa ja
meri- ja kalatalousrahastoasetuksessa tarkoitettua ’toimenpideohjelmaa’ ja maaseuturahastoasetuksessa
tarkoitettua ’maaseudun kehittämisohjelmaa’; (6)
’prioriteetilla’ tämän asetuksen kolmannessa osassa
tarkoitettua ’toimintalinjaa’ ja meri- ja kalatalousrahastoasetuksessa ja
maaseuturahastoasetuksessa tarkoitettua ’unionin prioriteettia’; (7)
’toimella’ hanketta, sopimusta, toimenpidettä tai
hankeryhmää, jonka kyseisen ohjelman hallintoviranomainen on valinnut tai joka
on valittu hallintoviranomaisen valvonnassa ja jolla edistetään siihen
liittyvän prioriteetin tai prioriteettien tavoitteiden saavuttamista;
rahoitusvälineiden yhteydessä toimi muodostuu rahoituksesta, joka ohjelmasta
osoitetaan rahoitusvälineisiin ja näiden rahoitusvälineiden kautta sen jälkeen
annettavasta rahoitustuesta; (8)
’tuensaajalla’ toimien käynnistämisestä tai
käynnistämisestä ja täytäntöönpanosta vastaavaa julkista tai yksityistä tahoa;
valtiontukien yhteydessä käsitteellä ’tuensaaja’ tarkoitetaan tukea saavaa
tahoa; rahoitusvälineiden yhteydessä käsitteellä ’tuensaaja’ tarkoitetaan
rahoitusvälineen täytäntöönpanosta vastaavaa tahoa; (9)
’loppukäyttäjällä’ oikeushenkilöä tai luonnollista
henkilöä, joka saa rahoitustukea rahoitusvälineestä; (10)
’valtiontuella’ Euroopan unionin toiminnasta tehdyn
sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan kuuluvaa tukea, jonka tässä
asetuksessa katsotaan sisältävän myös perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan
soveltamisesta vähämerkityksiseen tukeen 15 päivänä joulukuuta 2006 annetussa
komission asetuksessa (EY) N:o 1998/2006[23], Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 87
ja 88 artiklan soveltamisesta vähämerkityksiseen tukeen maataloustuotteiden
tuotannon alalla 20 päivänä joulukuuta 2007 annetussa komission asetuksessa
(EY) N:o 1535/2007[24]
ja Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta
vähämerkityksiseen tukeen kalastusalalla ja asetuksen (EY) N:o 1860/2004
muuttamisesta 24 päivänä heinäkuuta 2007 annetussa komission asetuksessa (EY)
N:o 875/2007[25]
tarkoitetun vähämerkityksisen tuen; (11)
’päätökseen saadulla toimella’ toimea, joka on
saatettu fyysisesti päätökseen tai toteutettu kokonaisuudessaan ja jonka osalta
tuensaajat ovat maksaneet kaikki asiaankuuluvat maksut ja tuensaajille on
maksettu vastaava julkinen rahoitusosuus; (12)
’julkisella tuella’ toimen rahoitustukea, joka on
peräisin kansallisten tai alue- tai paikallisviranomaisten talousarviovaroista
taikka yhteisen strategiakehyksen rahastoja varten varatuista unionin
talousarviovaroista tai julkisoikeudellisten yhteisöjen taikka viranomaisten
tai julkisoikeudellisten yhteisöjen muodostamien yhteenliittymien talousarviovaroista;
(13)
’julkisoikeudellisella yhteisöllä’ Euroopan
parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY[26] 1
artiklan 9 kohdassa tarkoitettua julkisoikeudellista laitosta sekä Euroopan
parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1082/2006[27]
mukaisesti perustettua eurooppalaista alueellisen yhteistyön yhtymää (EAYY)
riippumatta siitä, katsotaanko EAYY asianomaisissa kansallisissa
täytäntöönpanosäännöksissä julkisoikeudelliseksi vai yksityisoikeudelliseksi
yhteisöksi; (14)
’asiakirjalla’ paperia tai sähköistä välinettä,
joka sisältää tämän asetuksen kannalta merkityksellistä tietoa; (15)
’välittävällä elimellä’ julkista tai yksityistä
yhteisöä, joka toimii hallinto- tai todentamisviranomaisen alaisuudessa tai
joka hoitaa tällaisen viranomaisen puolesta tuensaajien täytäntöönpanotoimiin
liittyviä tehtäviä; (16)
’paikallisella kehittämisstrategialla’ yhtenäistä
joukkoa toimia, joilla pyritään toteuttamaan paikallisia tavoitteita ja
tarpeita, jotka edistävät älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevan
unionin strategian toteuttamista ja jotka pannaan täytäntöön soveltuvalla
tasolla kumppanuusjärjestelyin; (17)
’vähittäisellä päättämisellä’ toimien päättämistä
vuotuisen tilien tarkastuksen ja hyväksymisen tuloksena ja ennen ohjelman
yleistä päättämistä; (18)
’kumppanuussopimuksella’ jäsenvaltion yhdessä
kumppaneiden kanssa monitasohallintoperiaatetta noudattaen laatimaa asiakirjaa,
jossa vahvistetaan yhteisen strategiakehyksen rahastojen varojen käyttöä
koskeva jäsenvaltion strategia, prioriteetit ja järjestelyt tehokkaalla ja
toimivalla tavalla älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevan unionin
strategian mukaisesti ja jonka komissio hyväksyy arvioinnin ja jäsenvaltion
kanssa käydyn vuoropuhelun jälkeen; (19)
’alueluokalla’ 82 artiklan 2 kohdan mukaista alueen
luokittelua, joka voi olla ’vähemmän kehittynyt alue’, ’siirtymäalue’ tai
’kehittyneempi alue’; (20)
’maksupyynnöllä’ jäsenvaltion komissiolle
toimittamaa maksatushakemusta tai menoilmoitusta; (21)
’EIP:llä’ Euroopan investointipankkia, Euroopan
investointirahastoa tai mitä tahansa Euroopan investointipankin tytäryhteisöä; (22)
’pk-yrityksellä’ komission suosituksessa
2003/361/EY tai sen myöhemmissä muutoksissa tarkoitettua mikroyritystä tai
pientä tai keskisuurta yritystä; (23)
kolmannessa osassa ’tilivuodella’ 1 päivänä
heinäkuuta alkavaa ja 30 päivänä kesäkuuta päättyvää jaksoa, lukuun ottamatta
ensimmäistä tilivuotta, jonka osalta sillä tarkoitetaan menojen
tukikelpoisuuden alkamispäivänä alkavaa ja 30 päivänä kesäkuuta 2015 päättyvää
jaksoa. Viimeinen tilivuosi on 1 päivänä heinäkuuta 2022 alkava ja 1 päivänä
kesäkuuta 2023 päättyvä jakso; (24)
kolmannessa osassa ’varainhoitovuodella’ tammikuun
1 päivänä alkavaa ja joulukuun 31 päivänä päättyvää jaksoa. TOINEN OSA
YHTEISEN STRATEGIAKEHYKSEN RAHASTOIHIN SOVELLETTAVAT YHTEISET SÄÄNNÖKSET I OSASTO
Yhteisen strategiakehyksen rahastoille annettavan unionin tuen periaatteet 3 artikla
Soveltamisala Tässä osassa annettuja sääntöjä sovelletaan
rajoittamatta kolmannessa osassa vahvistettujen säännösten soveltamista. 4 artikla
Yleiset periaatteet 1. Yhteisen strategiakehyksen
rahastoista annetaan monivuotisten ohjelmien kautta kansallisia, alueellisia ja
paikallisia tukitoimia täydentävää tukea älykästä, kestävää ja osallistavaa
kasvua koskevan unionin strategian toteuttamiseen ottaen huomioon yhdennetyt
suuntaviivat, perussopimuksen 121 artiklan 2 kohdan mukaiset maakohtaiset
suositukset sekä neuvoston perussopimuksen 148 artiklan 4 kohdan mukaisesti
antamat asiaankuuluvat suositukset. 2. Komissio ja jäsenvaltiot
varmistavat, että yhteisen strategiakehyksen rahastojen tuki on unionin
politiikkojen ja prioriteettien mukaista ja että se täydentää unionin muita
välineitä. 3. Yhteisen strategiakehyksen
rahastoista annettava tuki pannaan täytäntöön tiiviissä yhteistyössä komission
ja jäsenvaltioiden välillä. 4. Jäsenvaltiot ja niiden tätä
varten nimeämät elimet vastaavat ohjelmien täytäntöönpanosta sekä tämän
asetuksen ja rahastokohtaisten sääntöjen mukaisten tehtäviensä suorittamisesta
asianmukaisella alueellisella tasolla jäsenvaltion institutionaalisen, oikeudellisen
ja rahoituskehyksen mukaisesti, edellyttäen ettei tämän asetuksen ja
rahastokohtaisten sääntöjen noudattamisesta muuta johdu. 5. Yhteisen strategiakehyksen
rahastojen täytäntöönpanoon ja käyttöön liittyvien järjestelyjen ja erityisesti
yhteisen strategiakehyksen rahastojen täytäntöönpanoon tarvittavien,
raportointiin, arviointiin, hallinnointiin ja valvontaan liittyvien
taloudellisten ja hallinnollisten resurssien osalta on otettava huomioon
suhteellisuusperiaate kohdennettavan tuen määrän suhteen. 6. Komissio ja jäsenvaltiot
varmistavat kukin oman vastuualueensa mukaisesti yhteensovittamisen yhteisen
strategiakehyksen rahastojen sekä unionin muiden politiikkojen ja välineiden,
myös unionin ulkoisiin toimiin liittyvien, välillä. 7. Yhteisen strategiakehyksen
rahastoille kohdennettu unionin talousarvion osa toteutetaan jäsenvaltioiden ja
komission yhteisen hallinnoinnin puitteissa Euroopan yhteisöjen yleiseen
talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25 päivänä kesäkuuta 2002
annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002[28],
jäljempänä ’varainhoitoasetus’, 53 artiklan b alakohdan mukaisesti, lukuun
ottamatta 84 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua koheesiorahastosta Verkkojen
Eurooppa ‑välineelle siirrettyä määrää ja EAKR-asetuksen 9 artiklan
mukaisia komission aloitteesta toteutettavia innovatiivisia toimenpiteitä sekä
komission aloitteesta annettavaa teknistä tukea. 8. Komissio ja jäsenvaltiot
noudattavat moitteettoman varainhoidon periaatetta varainhoitoasetuksen 73
artiklan mukaisesti. 9. Komissio ja jäsenvaltiot
varmistavat yhteisen strategiakehyksen rahastojen vaikuttavuuden erityisesti
seurannan, raportoinnin ja arvioinnin kautta. 10. Suorittaessaan yhteisen
strategiakehyksen rahastoihin liittyviä tehtäviään komissio ja jäsenvaltiot pyrkivät
tuensaajien hallinnollisen rasituksen vähentämiseen. 5 artikla
Kumppanuus ja monitasoinen
hallinto 1. Jäsenvaltion on järjestettävä
kumppanuussopimuksen ja kunkin ohjelman osalta kumppanuudet seuraavien
kumppaneiden kanssa: (a)
toimivaltaiset alue-, paikallis- ja
kaupunkiviranomaiset sekä muut viranomaiset; (b)
talouselämän osapuolet ja työmarkkinaosapuolet; ja (c)
kansalaisyhteiskuntaa, myös ympäristökumppaneita,
ja valtioista riippumattomia järjestöjä edustavat elimet sekä tasa-arvon ja
syrjimättömyyden edistämisestä vastaavat elimet. 2. Jäsenvaltioiden on otettava
monitasohallintoperiaatetta noudattaen kumppanit mukaan kumppanuussopimusten ja
edistymiskertomusten valmisteluun sekä ohjelmien valmisteluun,
täytäntöönpanoon, seurantaan ja arviointiin. Kumppaneiden on osallistuttava
ohjelmien seurantakomiteoihin. 3. Siirretään komissiolle valta
antaa delegoituja säädöksiä 140 artiklan mukaisesti, jotta se voi antaa
eurooppalaiset käytännesäännöt, joissa vahvistetaan tavoitteet ja edellytykset
kumppanuuden täytäntöönpanon tukemiseksi sekä tietojen, kokemusten, tulosten ja
hyvien käytänteiden jakamiseksi jäsenvaltioiden välillä. 4. Komissio kuulee kunkin
yhteisen strategiakehyksen rahaston osalta vähintään kerran vuodessa
järjestöjä, jotka edustavat kumppaneita EU:n tasolla, yhteisen
strategiakehyksen rahastoista saatavan tuen täytäntöönpanosta. 6 artikla
Unionin ja kansallisen
lainsäädännön noudattaminen Yhteisen strategiakehyksen rahastoista
rahoitettujen toimien on oltava unionin ja kansallisen lainsäädännön mukaisia. 7 artikla
Miesten ja naisten välisen
tasa-arvon edistäminen sekä syrjimättömyys Jäsenvaltiot ja komissio varmistavat, että
miesten ja naisten välistä tasa-arvoa ja sukupuolinäkökohtien huomioon
ottamista edistetään ohjelmien valmistelussa ja täytäntöönpanossa. Jäsenvaltiot ja komissio toteuttavat
tarvittavat toimet sukupuoleen, rotuun tai etniseen alkuperään, uskontoon tai
vakaumukseen, vammaisuuteen, ikään tai sukupuoliseen suuntautumiseen perustuvan
syrjinnän estämiseksi ohjelmien valmistelun ja täytäntöönpanon aikana. 8 artikla
Kestävä kehitys Yhteisen strategiakehyksen rahastojen
tavoitteisiin on pyrittävä kestävän kehityksen puitteissa ja ottaen huomioon,
että unioni edistää ympäristön suojelua ja parantamista perussopimuksen 11 ja
19 artiklan mukaisesti, sekä saastuttaja maksaa -periaatteen. Jäsenvaltiot ja komissio varmistavat, että
kumppanuussopimusten ja ohjelmien valmistelussa ja täytäntöönpanossa otetaan
huomioon ympäristön suojelua koskevat vaatimukset ja edistetään resurssitehokkuutta,
ilmastonmuutoksen hillitsemistä ja siihen sopeutumista, selviytymis- ja
palautumiskykyä katastrofitilanteissa sekä riskien ehkäisyä ja hallintaa.
Jäsenvaltioiden on annettava tietoja ilmastonmuutokseen liittyvien tavoitteiden
tukemisesta käyttäen komission hyväksymiä menetelmiä. Komissio hyväksyy nämä
menetelmät täytäntöönpanosäädöksellä. Täytäntöönpanosäädös hyväksytään 143
artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. II OSASTO
STRATEGINEN LÄHESTYMISTAPA I LUKU
Yhteisen strategiakehyksen rahastojen temaattiset tavoitteet ja yhteinen
strategiakehys 9 artikla
Temaattiset tavoitteet Kustakin yhteisen strategiakehyksen rahastosta
annetaan sen tehtävien mukaisesti tukea seuraaviin temaattisiin tavoitteisiin
älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevan unionin strategian
edistämiseksi: (1)
tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja
innovoinnin vahvistaminen; (2)
tieto- ja viestintätekniikan
käyttömahdollisuuksien, käytön ja laadun parantaminen; (3)
pienten ja keskisuurten yritysten, maatalousalan
(Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston osalta) ja kalastus- ja
vesiviljelyalan (Euroopan meri- ja kalatalousrahaston osalta) kilpailukyvyn
parantaminen; (4)
vähähiiliseen talouteen siirtymisen tukeminen
kaikilla aloilla; (5)
ilmastonmuutokseen sopeutumisen, riskien
ehkäisemisen ja riskinhallinnan edistäminen; (6)
ympäristön suojeleminen ja luonnonvarojen käytön
tehokkuuden parantaminen; (7)
kestävän liikenteen edistäminen ja pullonkaulojen
poistaminen tärkeimmistä liikenneverkkoinfrastruktuureista; (8)
työllisyyden edistäminen ja työvoiman liikkuvuuden
tukeminen; (9)
sosiaalisen osallisuuden edistäminen ja köyhyyden
torjunta; (10)
investoiminen koulutukseen, ammattitaitoon ja
elinikäiseen oppimiseen; (11)
institutionaalisten valmiuksien ja tehokkaan
julkishallinnon edistäminen. Temaattiset tavoitteet on muunnettava kutakin
yhteisen strategiakehyksen rahastoa erityisesti koskeviksi prioriteeteiksi ja
vahvistettava rahastokohtaisissa säännöissä. 10 artikla
Yhteinen
strategiakehys Älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua
koskevan unionin strategian tavoitteet muunnetaan yhteisen strategiakehyksen
kautta yhteisen strategiakehyksen rahastojen keskeisiksi toimenpiteiksi, jotta
voidaan edistää unionin sopusointuista, tasapainoista ja kestävää kehitystä. 11 artikla
Sisältö Yhteisessä strategiakehyksessä vahvistetaan (a)
kunkin temaattisen tavoitteen osalta kustakin
yhteisen strategiakehyksen rahastosta tuettavat keskeiset toimenpiteet; (b)
kaupunki-, maaseutu-, rannikko- ja kalastusalueita
sekä alueita, joihin liittyy perussopimuksen 174 ja 349 artiklassa
tarkoitettuja alueellisia erityispiirteitä, koskevat keskeiset alueelliset
ongelmat, joihin yhteisen strategiakehyksen rahastojen toimilla aiotaan
tarttua; (c)
yhteisen strategiakehyksen rahastojen
täytäntöönpanoa koskevat monialaiset periaatteet ja poliittiset tavoitteet; (d)
kunkin yhteisen strategiakehyksen rahaston
yhteistyötoimien painopistealueet ottaen tarvittaessa huomioon makroalue- ja
merialuestrategiat; (e)
yhteisen strategiakehyksen rahastojen keskinäiset
sekä muihin asiaankuuluviin unionin politiikkoihin ja välineisiin kytkeytyvät
koordinointimekanismit, ulkoiset yhteistyön välineet mukaan luettuina; (f)
mekanismit, joilla varmistetaan yhteisen
strategiakehyksen rahastojen ohjelmatyön johdonmukaisuus ja yhtenäisyys
perussopimuksen 121 artiklan 2 kohdan mukaisesti annettujen maakohtaisten
suositusten kanssa ja neuvoston perussopimuksen 148 artiklan 4 kohdan
mukaisesti antamien asiaankuuluvien suositusten kanssa. 12 artikla
Hyväksyminen ja
uudelleentarkastelu Siirretään komissiolle valta antaa yhteistä
strategiakehystä koskeva delegoitu säädös 142 artiklan mukaisesti kolmen
kuukauden kuluessa tämän asetuksen hyväksymisestä. Jos älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua
koskeva unionin strategia muuttuu merkittävästi, komissio tarkastelee yhteistä
strategiakehystä uudelleen ja tarvittaessa hyväksyy tarkistetun yhteisen
strategiakehyksen delegoidulla säädöksellä 142 artiklan mukaisesti. Jäsenvaltioiden on tarvittaessa ehdotettava
kuuden kuukauden kuluessa tarkistetun yhteisen strategiakehyksen hyväksymisestä
muutoksia kumppanuussopimuksiinsa ja ohjelmiinsa varmistaakseen niiden
johdonmukaisuuden tarkistetun yhteisen strategiakehyksen kanssa.
II LUKU
Kumppanuussopimus 13 artikla
Kumppanuussopimuksen
valmistelu 1.
Kunkin jäsenvaltion on valmisteltava
kumppanuussopimus 1 päivän tammikuuta 2014 ja 31 päivän joulukuuta 2020
väliselle ajanjaksolle. 2.
Jäsenvaltioiden on laadittava kumppanuussopimus
yhteistyössä 5 artiklassa tarkoitettujen kumppaneiden kanssa. Kumppanuussopimus
on valmisteltava käyden vuoropuhelua komission kanssa. 3.
Kumppanuussopimuksen on katettava yhteisen
strategiakehyksen rahastoista kyseiselle jäsenvaltiolle annettava tuki
kokonaisuudessaan. 4.
Kunkin jäsenvaltion on toimitettava
kumppanuussopimuksensa komissiolle kolmen kuukauden kuluessa yhteisen
strategiakehyksen hyväksymisestä. 14 artikla
Kumppanuussopimuksen sisältö Kumppanuussopimuksessa on
vahvistettava (a)
järjestelyt, joilla varmistetaan yhdenmukaistaminen
älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevan unionin strategian kanssa,
mukaan lukien seuraavat: i) analyysi eroista ja kehitystarpeista,
kun otetaan huomioon yhteisessä strategiakehyksessä määritellyt temaattiset
tavoitteet ja keskeiset toimenpiteet, perussopimuksen 121 artiklan 2 kohdan
mukaisissa maakohtaisissa suosituksissa asetetut tavoitteet, jäsenvaltion
kansallisessa uudistusohjelmassa asetetut tavoitteet sekä neuvoston
perussopimuksen 148 artiklan 4 kohdan mukaisesti antamat asiaankuuluvat
suositukset; ii) ohjelmien ennakkoarvioinneista tehty
tiivistelmäanalyysi, joka sisältää temaattisten tavoitteiden valintaa ja
yhteisen strategiakehyksen rahastoista annettavan tuen alustavaa jakoa koskevat
perustelut; iii) kunkin temaattisen tavoitteen osalta
yhteenveto kunkin yhteisen strategiakehyksen rahaston tärkeimmistä odotetuista
tuloksista; iv) unionin myöntämän tuen alustava jako
temaattisten tavoitteiden kesken kansallisella tasolla kunkin yhteisen
strategiakehyksen rahaston osalta sekä ilmastonmuutosta koskeviin tavoitteisiin
tarkoitetun tuen alustava kokonaismäärä; v) yhteistyön tärkeimmät painopistealueet
ottaen tarvittaessa huomioon makroalue- ja merialuestrategiat; vi) yhteisen strategiakehyksen rahastojen
täytäntöönpanoa koskevat monialaiset periaatteet ja poliittiset tavoitteet; vii) luettelo EAKR:n, ESR:n ja koheesiorahaston
ohjelmista, lukuun ottamatta Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteeseen
liittyviä ohjelmia, ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston ja
Euroopan meri- ja kalatalousrahaston ohjelmista sekä alustavat määrärahat
kunkin yhteisen strategiakehyksen rahaston osalta ja kunkin vuoden osalta; (b)
aluekehitystä koskeva yhdennetty lähestymistapa,
jota tuetaan yhteisen strategiakehyksen rahastoista ja jonka yhteydessä
esitetään i) kansallisen ja alueellisen tason
mekanismit, joilla varmistetaan yhteisen strategiakehyksen rahastojen, muiden
unionin ja kansallisten rahoitusvälineiden sekä EIP:n välinen
yhteensovittaminen; ii) järjestelyt, joilla varmistetaan
yhdennetty lähestymistapa käytettäessä yhteisen strategiakehyksen rahastoja
kaupunki-, maaseutu-, rannikko- ja kalastusalueiden sekä alueiden, joihin
liittyy alueellisia erityispiirteitä, alueelliseen kehittämiseen, ja
erityisesti 28, 29 ja 99 artiklaan liittyvät täytäntöönpanojärjestelyt sekä
tarvittaessa luettelo EAKR-asetuksen 7 artiklassa tarkoitettuun
kaupunkialueiden kehitysfoorumiin osallistuvista kaupungeista; (c)
yhdennetty lähestymistapa, jolla vastataan
köyhyydestä eniten kärsivien maantieteellisten alueiden tarpeisiin ja
suurimmassa syrjintä- tai syrjäytymisvaarassa olevien kohderyhmien tarpeisiin
ja kiinnitetään erityistä huomiota syrjäytyneisiin väestöryhmiin, sekä
määrärahojen alustava jako asiaankuuluvien yhteisen strategiakehyksen
rahastojen osalta; (d)
järjestelyt, joilla varmistetaan täytäntöönpanon
vaikuttavuus, muun muassa seuraavat: i) konsolidoitu taulukko ohjelmissa
asetetuista välitavoitteista ja tavoitteista 19 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun
tuloskehyksen osalta sekä menetelmät ja mekanismi, joilla varmistetaan
johdonmukaisuus ohjelmien ja yhteisen strategiakehyksen rahastojen välillä; ii) yhteenveto ennakkoehtojen täyttymisen
arvioinnista sekä kansallisella ja alueellisella tasolla toteutettavista
toimenpiteistä ja niiden täytäntöönpanoaikataulu, mikäli ennakkoehtoja ei ole
täytetty; iii) täydentävyyttä koskevien sääntöjen noudattamisen
ennakkotarkistusta varten tarvittavat tiedot sellaisina kuin ne on määritelty
tämän asetuksen kolmannessa osassa; iv) toteutetut toimenpiteet kumppaneiden
ottamiseksi mukaan sekä kumppaneiden rooli kumppanuussopimuksen ja tämän
asetuksen 46 artiklan mukaisen edistymiskertomuksen laadinnassa; (e)
järjestelyt yhteisen strategiakehyksen rahastojen
täytäntöönpanon tehokkuuden varmistamiseksi, muun muassa seuraavat: i) sen arviointi, onko viranomaisten ja,
tapauksen mukaan, tuensaajien hallinnollisia valmiuksia tarpeen vahvistaa, ja
tässä tarkoituksessa toteutettavat toimenpiteet; ii) yhteenveto tuensaajien hallinnollisen
rasituksen vähentämiseksi suunnitelluista toimenpiteistä ja vastaavat
tavoitteet ohjelmissa; iii) nykyisten sähköisten tiedonvaihtojärjestelmien
arviointi ja suunnitellut toimenpiteet, joiden avulla kaikki tiedonvaihto
tuensaajien ja ohjelmien hallinnoinnista ja valvonnasta vastaavien
viranomaisten välillä voidaan toteuttaa yksinomaan sähköisenä tiedonvaihtona. 15 artikla
Kumppanuussopimuksen
hyväksyminen ja muuttaminen 1. Komissio arvioi
kumppanuussopimuksen yhdenmukaisuuden tämän asetuksen, yhteisen
strategiakehyksen, perussopimuksen 121 artiklan 2 kohdan mukaisten
maakohtaisten suositusten sekä perussopimuksen 148 artiklan 4 kohdan mukaisesti
annettujen neuvoston suositusten kanssa ottaen huomioon ohjelmien
ennakkoarvioinnit ja esittää huomautuksia kolmen kuukauden kuluessa
kumppanuussopimuksen toimittamispäivästä. Jäsenvaltion on toimitettava kaikki
tarpeelliset lisätiedot ja tarvittaessa tarkistettava kumppanuussopimusta. 2. Komissio antaa
täytäntöönpanosäädöksillä päätöksen kumppanuussopimuksen hyväksymisestä
viimeistään kuusi kuukautta sen jälkeen, kun jäsenvaltio on toimittanut sen,
edellyttäen että komission mahdollisesti esittämät huomautukset on otettu
riittävällä tavalla huomioon. Kumppanuussopimus tulee voimaan aikaisintaan 1
päivänä tammikuuta 2014. 3. Jos jäsenvaltio ehdottaa
muutoksen tekemistä kumppanuussopimukseen, komissio toteuttaa 1 kohdan mukaisen
arvioinnin ja antaa tarvittaessa täytäntöönpanosäädöksillä päätöksen muutoksen
hyväksymisestä. III LUKU
Temaattinen keskittäminen, ennakkoehdot ja tulosten tarkastelu 16 artikla
Temaattinen keskittäminen Jäsenvaltioiden on keskitettävä tuki
rahastokohtaisten sääntöjen mukaisesti toimenpiteisiin, joista saadaan eniten
lisäarvoa älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevan unionin strategian
suhteen, ja vastattava samalla perussopimuksen 121 artiklan 2 kohdan mukaisissa
maakohtaisissa suosituksissa ja perussopimuksen 148 artiklan 4 kohdan
mukaisesti annetuissa asiaankuuluvissa neuvoston suosituksissa mainittuihin
haasteisiin sekä otettava huomioon kansalliset ja alueelliset tarpeet. 17 artikla
Ennakkoehdot 1.
Ennakkoehdot on määriteltävä kunkin yhteisen
strategiakehyksen rahaston osalta rahastokohtaisissa säännöissä. 2.
Jäsenvaltioiden on arvioitava, täyttyvätkö
sovellettavat ennakkoehdot. 3.
Jos ennakkoehdot eivät ole täyttyneet
kumppanuussopimuksen toimittamispäivänä, jäsenvaltioiden on esitettävä
kumppanuussopimuksessa yhteenveto kansallisella tai alueellisella tasolla
toteutettavista toimenpiteistä sekä niiden toteuttamisaikataulu, joilla
varmistetaan ehtojen täyttyminen viimeistään kahden vuoden kuluttua
kumppanuussopimuksen hyväksymisestä tai 31 päivänä joulukuuta 2016 sen mukaan,
kumpi ajankohta on aikaisempi. 4.
Jäsenvaltioiden on esitettävä ennakkoehtojen
täyttymiseen liittyvät yksityiskohtaiset toimenpiteet ja niiden
toteuttamisaikataulu asiaankuuluvissa ohjelmissa. 5.
Komissio arvioi ennakkoehtojen täyttymisestä
toimitetut tiedot tehdessään kumppanuussopimusta ja ohjelmia koskevan
arvioinnin. Ohjelmaa hyväksyessään se voi päättää keskeyttää ohjelmaan
liittyvät välimaksut kokonaisuudessaan tai osittain, kunnes ennakkoehdon
täyttämiseen tarkoitetut toimenpiteet on saatettu hyväksyttävällä tavalla
päätökseen. Jos ennakkoehdon täyttämiseen tarkoitettuja toimenpiteitä ei
toteuteta ohjelmassa vahvistettuun määräaikaan mennessä, komissiolle muodostuu
peruste maksujen keskeyttämiseen. 6.
Edellä olevaa 1–5 kohtaa ei sovelleta Euroopan alueellinen
yhteistyö -tavoitteen ohjelmiin. 18 artikla
Suoritusvaraus Kullekin yhteisen rahoituskehyksen rahastolle
ja jäsenvaltiolle kohdennetuista varoista, lukuun ottamatta Euroopan
alueellinen yhteistyö -tavoitteelle ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa
koskevan asetuksen V osastolle kohdennettuja varoja, 5 prosenttia muodostaa
suoritusvarauksen, joka on kohdennettava 20 artiklan mukaisesti. 19 artikla
Tulosten tarkastelu 1. Komissio tarkastelee
yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa ohjelmien tuloksia kussakin jäsenvaltiossa
vuosina 2017 ja 2019 ottaen huomioon asiaankuuluvassa kumppanuussopimuksessa ja
ohjelmissa esitetyn tuloskehyksen. Tuloskehyksen vahvistamismenetelmä esitetään
liitteessä I. 2. Tarkastelussa arvioidaan
ohjelmien välitavoitteiden saavuttamista prioriteeteittain jäsenvaltioiden
vuosina 2017 ja 2019 toimittamissa edistymiskertomuksissa esitettyjen tietojen
ja arviointien perusteella. 20 artikla
Suoritusvarauksen
kohdentaminen 1. Jos vuonna 2017 tehtävässä
tulosten tarkastelussa ilmenee, että ohjelman prioriteetissa ei ole saavutettu
vuodelle 2016 asetettuja välitavoitteita, komissio antaa kyseessä olevalle
jäsenvaltiolle suosituksia. 2. Vuonna 2019 tehtävän
tarkastelun perusteella komissio antaa täytäntöönpanosäädöksillä päätöksen,
jossa se määrittää kunkin yhteisen strategiakehyksen rahaston ja jäsenvaltion
osalta ohjelmat ja prioriteetit, joiden välitavoitteet on saavutettu.
Jäsenvaltion on tehtävä ehdotus suoritusvarauksen kohdentamisesta kyseisessä
komission päätöksessä ilmoitettujen ohjelmien ja prioriteettien osalta.
Komissio hyväksyy kyseisten ohjelmien muutoksen 26 artiklan mukaisesti. Jos
jäsenvaltio ei toimita tietoja 46 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisesti,
suoritusvarausta ei kohdenneta kyseisten ohjelmien tai prioriteettien osalta. 3. Jos tulosten tarkastelusta
käy ilmi, että prioriteetin osalta ei ole saavutettu tuloskehyksessä asetettuja
välitavoitteita, komissio voi keskeyttää ohjelman prioriteetin välimaksut
kokonaan tai osittain rahastokohtaisissa säännöissä vahvistetun menettelyn
mukaisesti. 4. Jos komissio toteaa ohjelman
lopullisen täytäntöönpanokertomuksen tarkastelun perusteella vakavan puutteen
tuloskehyksessä asetettujen tavoitteiden saavuttamisessa, se voi tehdä
rahoitusoikaisuja kyseisten prioriteettien osalta rahastokohtaisten sääntöjen
mukaisesti. Siirretään komissiolle valta antaa 142 artiklan mukaisesti
delegoituja säädöksiä, joilla vahvistetaan rahoitusoikaisun suuruuden
määrittämisperusteet ja -menetelmät. 5. Edellä olevaa 2 kohtaa ei
sovelleta Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteeseen liittyviin ohjelmiin
eikä Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevan asetuksen V osastoon. IV LUKU
Makrotaloudelliset ehdot 21 artikla
Jäsenvaltioiden
talouspolitiikkojen koordinointiin liittyvä ehdollisuus 1. Komissio voi pyytää
jäsenvaltiota tarkistamaan kumppanuussopimustaan ja asiaankuuluvia ohjelmiaan
ja esittämään niihin muutoksia, kun tämä on tarpeen, jotta voidaan (a)
tukea kyseiselle jäsenvaltiolle osoitetun,
perussopimuksen 121 artiklan 2 kohdan ja/tai 148 artiklan 4 kohdan mukaisesti
annetun neuvoston suosituksen täytäntöönpanoa tai tukea kyseiselle
jäsenvaltiolle osoitettujen, perussopimuksen 136 artiklan 1 kohdan mukaisesti
hyväksyttyjen toimenpiteiden täytäntöönpanoa; (b)
tukea kyseiselle jäsenvaltiolle osoitetun,
perussopimuksen 126 artiklan 7 kohdan mukaisesti annetun neuvoston suosituksen
täytäntöönpanoa; (c)
tukea kyseiselle jäsenvaltiolle osoitetun,
[makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta] annetun
asetuksen (EU) N:o …/2011 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti annetun neuvoston
suosituksen täytäntöönpanoa, edellyttäen että näiden muutosten katsotaan olevan
tarpeen makrotalouden epätasapainon korjaamiseksi; tai (d)
maksimoida käytettävissä olevien yhteisen
strategiakehyksen rahastojen kasvu- ja kilpailukykyvaikutukset 4 artiklan
mukaisesti, jos jäsenvaltio täyttää yhden seuraavista edellytyksistä: i) sen saataville on asetettu unionin
rahoitustukea neuvoston asetuksen (EU) N:o 407/2010 mukaisesti; ii) sen saataville on asetettu keskipitkän
ajan rahoitustukea neuvoston asetuksen (EY) N:o 332/2002[29]
mukaisesti; iii) sen saataville on asetettu
rahoitustukea Euroopan vakausmekanismilainan muodossa Euroopan vakausmekanismin
perustamisesta tehdyn sopimuksen mukaisesti. 2. Jäsenvaltion on toimitettava
ehdotus kumppanuussopimuksen ja asiaankuuluvien ohjelmien muuttamisesta yhden
kuukauden kuluessa. Tarvittaessa komissio esittää huomautuksia yhden kuukauden
kuluessa muutosten toimittamisesta, jolloin jäsenvaltion on toimitettava
ehdotuksensa uudelleen yhden kuukauden kuluessa. 3. Jos komissio ei ole esittänyt
huomautuksia tai jos sen huomautukset on otettu riittävällä tavalla huomioon,
se antaa ilman aiheetonta viivytystä päätöksen, jolla hyväksytään
kumppanuussopimuksen ja asiaankuuluvien ohjelmien muutokset. 4. Poiketen siitä, mitä 1
kohdassa säädetään, komissio voi silloin, kun rahoitustuki on asetettu
jäsenvaltion saataville 1 kohdan d alakohdan mukaisesti ja liittyy
sopeutusohjelmaan, muuttaa kumppanuussopimusta ja ohjelmia ilman jäsenvaltion
ehdotusta maksimoidakseen käytettävissä olevien yhteisen strategiakehyksen
rahastojen kasvu- ja kilpailukykyvaikutukset. Varmistaakseen
kumppanuussopimuksen ja asiaankuuluvien ohjelmien täytäntöönpanon
vaikuttavuuden komissio osallistuu niiden hallinnointiin sopeutusohjelmassa tai
kyseisen jäsenvaltion kanssa allekirjoitetussa yhteisymmärryspöytäkirjassa
esitetyllä tavalla. 5. Jos jäsenvaltio ei noudata 1
kohdassa tarkoitettua komission pyyntöä tai ei yhden kuukauden kuluessa vastaa
riittävällä tavalla 2 kohdassa tarkoitettuihin komission huomautuksiin,
komissio voi kolmen kuukauden kuluessa huomautustensa antamisesta hyväksyä
täytäntöönpanosäädöksillä päätöksen kyseisten ohjelmien maksujen
keskeyttämisestä osittain tai kokonaisuudessaan. 6. Komissio keskeyttää täytäntöönpanosäädöksillä
kyseisten ohjelmien maksut ja sitoumukset osittain tai kokonaisuudessaan, jos (a)
neuvosto katsoo, että jäsenvaltio ei noudata sitä
koskevia toimenpiteitä, jotka neuvosto on hyväksynyt perussopimuksen 136
artiklan 1 kohdan mukaisesti; (b)
neuvosto katsoo perussopimuksen 126 artiklan 8
kohdan tai 126 artiklan 11 kohdan mukaisesti, että kyseinen jäsenvaltio ei ole
toteuttanut tuloksellisia toimia liiallisen alijäämän korjaamiseksi; (c)
neuvosto toteaa [makrotalouden epätasapainon
ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta] annetun asetuksen (EU) N:o …/2011 8
artiklan 3 kohdan mukaisesti, että jäsenvaltio ei ole toimittanut kahdessa
peräkkäisessä tapauksessa riittävää oikaisutoimenpiteitä koskevaa suunnitelmaa,
tai neuvosto hyväksyy kyseisen asetuksen 10 artiklan 4 kohdan mukaisesti
päätöksen, jossa todetaan noudattamatta jättäminen; (d)
komissio toteaa, ettei jäsenvaltio ole toteuttanut
toimenpiteitä pannakseen täytäntöön neuvoston asetuksessa (EU) N:o 407/2010 tai
neuvoston asetuksessa (EY) N:o 332/2002 tarkoitetun sopeutusohjelman, ja sen
seurauksena päättää olla antamatta lupaa tälle jäsenvaltiolle myönnetyn
rahoitustuen maksamiseen; tai (e)
Euroopan vakausmekanismin johtokunta toteaa, että
kyseiselle jäsenvaltiolle EVM:n lainan muodossa annettavaan EVM:n rahoitustukeen
liitetyt ehdot eivät ole täyttyneet, ja sen seurauksena päättää olla maksamatta
sille myönnettyä vakaustukea. 7. Päättäessään keskeyttää
maksut tai sitoumukset osittain tai kokonaisuudessaan 5 ja 6 kohdan mukaisesti,
komissio varmistaa, että keskeytys on oikeasuhteinen ja vaikuttava ottaen
huomioon kyseisen jäsenvaltion taloudellisen ja sosiaalisen tilanteen, ja
noudattaa tasapuolista kohtelua jäsenvaltioiden välillä, erityisesti sen
suhteen, mitkä ovat keskeytyksen vaikutukset kyseisen jäsenvaltion talouteen. 8. Komissio lopettaa viipymättä
maksujen ja sitoumusten keskeytyksen, jos jäsenvaltio on ehdottanut
kumppanuussopimukseen ja asiaankuuluviin ohjelmiin muutoksia komission
pyytämällä tavalla ja komissio on hyväksynyt ne ja, tapauksen mukaan, (a)
neuvosto on todennut, että jäsenvaltio noudattaa
sitä koskevia toimenpiteitä, jotka neuvosto on hyväksynyt perussopimuksen 136
artiklan 1 kohdan mukaisesti; (b)
liiallisia alijäämiä koskeva menettely keskeytetään
asetuksen (EY) N:o 1467/97 9 artiklan mukaisesti tai neuvosto on päättänyt
perussopimuksen 126 artiklan 12 kohdan mukaisesti kumota liiallisen alijäämään
olemassaoloa koskevan päätöksen; (c)
neuvosto on hyväksynyt kyseisen jäsenvaltion
toimittaman oikaisutoimenpiteitä koskevan suunnitelman asetuksen (EU) N:o […]
[liiallista epätasapainoa koskevasta menettelystä annettu asetus] 8 artiklan 2
kohdan mukaisesti tai liiallisia alijäämiä koskeva menettely jätetään lepäämään
kyseisen asetuksen 10 artiklan 5 kohdan mukaisesti tai neuvosto on päättänyt
liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn kyseisen asetuksen 11 artiklan
mukaisesti; (d)
komissio on todennut, että jäsenvaltio on
toteuttanut toimenpiteitä pannakseen täytäntöön neuvoston asetuksessa (EU) N:o
407/2010 tai neuvoston asetuksessa (EY) N:o 332/2002 tarkoitetun sopeutusohjelman,
ja on sen seurauksena antanut luvan tälle jäsenvaltiolle myönnetyn rahoitustuen
maksamiseen; tai (e)
Euroopan vakausmekanismin johtokunta on todennut,
että kyseiselle jäsenvaltiolle EVM:n lainan muodossa annettavaan rahoitustukeen
liitetyt ehdot ovat täyttyneet, ja on sen seurauksena päättänyt maksaa sille
myönnetyn vakaustuen. Samanaikaisesti neuvosto tekee komission
ehdotuksesta päätöksen budjetoida keskeytetyt maksusitoumukset uudelleen vuosia
2014–2020 koskevan monivuotisen rahoituskehyksen vahvistamisesta annetun
neuvoston asetuksen (EU) N:o […] 8 artiklan mukaisesti. 22 artikla
Tilapäisistä
talousarviovaikeuksista kärsivien jäsenvaltioiden maksujen korottaminen 1. Välimaksuja ja loppumaksuja
voidaan jäsenvaltion pyynnöstä korottaa siten, että ne ovat 10
prosenttiyksikköä suuremmat kuin kullekin EAKR:n, ESR:n ja koheesiorahaston
prioriteetille tai kullekin Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston
ja Euroopan meri- ja kalatalousrahaston toimenpiteelle vahvistettu
osarahoitusosuus. Korotettua osuutta, joka ei voi ylittää 100:aa prosenttia,
sovelletaan maksupyyntöihin, jotka koskevat sitä tilikautta, jonka aikana
jäsenvaltio on toimittanut pyyntönsä, ja sitä seuraavia tilikausia, joiden
aikana jäsenvaltio täyttää yhden seuraavista edellytyksistä: (a)
jäsenvaltio, joka on ottanut euron käyttöön, saa
unionilta neuvoston asetuksen (EU) N:o 407/2010[30] mukaista
makrotaloudellista rahoitusapua; (b)
jäsenvaltio, joka ei ole ottanut käyttöön euroa,
saa neuvoston asetuksen (EY) N:o 332/2002[31] mukaista keskipitkän ajan rahoitustukea; (c)
sen saataville on asetettu rahoitustukea 11 päivänä
heinäkuuta 2011 allekirjoitetun, Euroopan vakausmekanismin perustamisesta
tehdyn sopimuksen mukaisesti. Ensimmäistä alakohtaa ei sovelleta Euroopan
alueellista yhteistyötä koskevan asetuksen mukaisiin ohjelmiin. 2. Sen estämättä, mitä 1
kohdassa säädetään, välimaksuina ja loppumaksuina maksettu unionin tuki ei
kuitenkaan saa olla suurempi kuin julkinen tuki ja EAKR:n, ESR:n ja
koheesiorahaston osalta kullekin prioriteetille tai Euroopan maaseudun
kehittämisen maatalousrahaston ja Euroopan meri- ja kalatalousrahaston osalta
kullekin toimenpiteelle yhteisen strategiakehyksen rahastoista myönnetyn tuen
enimmäismäärä, joka vahvistetaan komission antamassa ohjelman hyväksymistä koskevassa
päätöksessä. III OSASTO
OHJELMATYÖ I LUKU
Yhteisen strategiakehyksen rahastoja koskevat yleiset säännökset 23 artikla
Ohjelmien valmistelu 1. Yhteisen strategiakehyksen
rahastot on pantava täytäntöön ohjelmien kautta kumppanuussopimuksen mukaisesti.
Kunkin ohjelman on katettava 1 päivän tammikuuta 2014 ja 31 päivän joulukuuta
2020 välinen ajanjakso. 2. Ohjelman laatii jäsenvaltio
tai sen nimeämä viranomainen yhteistyössä kumppaneiden kanssa. 3. Jäsenvaltioiden on
toimitettava ohjelmat samanaikaisesti kumppanuussopimuksen kanssa, lukuun
ottamatta Euroopan alueelliseen yhteistyöhön liittyviä ohjelmia, jotka on
toimitettava kuuden kuukauden kuluessa yhteisen strategiakehyksen
hyväksymisestä. Kaikkien ohjelmien mukana on oltava 48 artiklassa säädetty
ennakkoarviointi. 24 artikla
Ohjelmien sisältö 1. Kussakin ohjelmassa on
esitettävä strategia siitä, miten ohjelmalla edistetään älykästä, kestävää ja
osallistavaa kasvua koskevaa unionin strategiaa yhteisen strategiakehyksen ja
kumppanuussopimuksen mukaisesti. Kunkin ohjelman on sisällettävä järjestelyt,
joilla varmistetaan, että yhteisen strategiakehyksen rahastojen ja
toimenpiteiden täytäntöönpano on vaikuttavaa ja koordinoitua ja että
tuensaajien hallinnollinen rasitus vähenee. 2. Kussakin ohjelmassa on
määriteltävä prioriteetit ja esitettävä erityiset tavoitteet, yhteisen
strategiakehyksen rahastoista saatavat tukimäärärahat ja vastaava kansallinen
osarahoitus. 3. Kunkin prioriteetin osalta on
esitettävä indikaattorit, joilla arvioidaan ohjelman täytäntöönpanon
edistymistä tavoitteiden saavuttamisessa ja joita käytetään perustana
seurannassa, arvioinnissa ja tulosten tarkastelussa. Näihin kuuluvat seuraavat: (a)
kohdennettuihin menoihin liittyvät taloudelliset
indikaattorit; (b)
tuettaviin toimiin liittyvät tuotosindikaattorit; (c)
prioriteettiin liittyvät tulosindikaattorit. Rahastokohtaisissa säännöissä on vahvistettava
kunkin yhteisen strategiakehyksen rahaston osalta yhteiset indikaattorit, ja
niissä voidaan määrittää ohjelmakohtaisia indikaattoreita. 4. Yksinomaan teknistä tukea
koskevia ohjelmia lukuun ottamatta kaikkiin ohjelmiin on sisällyttävä kuvaus
toimenpiteistä, joilla otetaan huomioon 7 ja 8 artiklassa vahvistetut
periaatteet. 5. Kussakin ohjelmassa, lukuun
ottamatta sellaisia, joissa teknisen tuen toimet toteutetaan erityisohjelmana,
on vahvistettava alustava tuen määrä, joka on tarkoitus käyttää
ilmastonmuutosta koskeviin tavoitteisiin. 6. Jäsenvaltioiden on laadittava
ohjelma rahastokohtaisten sääntöjen mukaisesti. 25 artikla Ohjelmien
hyväksymismenettely 1. Komissio arvioi ohjelmien
yhdenmukaisuuden suhteessa tähän asetukseen ja rahastokohtaisiin sääntöihin ja
sen, miten ne ovat edistäneet temaattisten tavoitteiden ja kutakin yhteisen
strategiakehyksen rahastoa koskevien unionin prioriteettien toteuttamista,
samoin kuin yhdenmukaisuuden suhteessa yhteiseen strategiakehykseen,
kumppanuussopimukseen, perussopimuksen 121 artiklan 2 kohdan mukaisiin
maakohtaisiin suosituksiin sekä perussopimuksen 148 artiklan 4 kohdan
mukaisesti annettuihin neuvoston suosituksiin ottaen huomioon
ennakkoarvioinnin. Arvioinnissa kiinnitettään huomiota erityisesti
ohjelmastrategian soveltuvuuteen, vastaaviin tavoitteisiin, indikaattoreihin ja
talousarviomäärärahojen kohdentamiseen. 2. Komissio esittää huomautuksia
kolmen kuukauden kuluessa ohjelman toimittamispäivästä. Jäsenvaltion on
toimitettava komissiolle kaikki tarpeelliset lisätiedot ja tarvittaessa
tarkistettava ehdotettua ohjelmaa. 3. Komissio hyväksyy
rahastokohtaisten sääntöjen mukaisesti kunkin ohjelman viimeistään kuusi
kuukautta sen jälkeen, kun jäsenvaltio on (jäsenvaltiot ovat) virallisesti
toimittanut (toimittaneet) sen, edellyttäen että komission mahdollisesti
esittämät huomautukset on otettu riittävällä tavalla huomioon, ei kuitenkaan
ennen 1 päivää tammikuuta 2014 tai ennen kuin komissio on antanut päätöksen
kumppanuussopimuksen hyväksymisestä. 26 artikla
Ohjelmien muuttaminen 1. Jäsenvaltioiden jättämät
ohjelmien muuttamispyynnöt on perusteltava asianmukaisesti, ja niissä on
erityisesti esitettävä ohjelmaan tehtävien muutosten odotetut vaikutukset
älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevan unionin strategian
toteutumiseen sekä ohjelmassa määritellyt erityiset tavoitteet yhteinen
strategiakehys ja kumppanuussopimus huomioon ottaen. Pyyntöjen mukana on oltava
tarkistettu ohjelma ja tarvittaessa tarkistettu kumppanuussopimus. Kun muutetaan Euroopan alueellinen yhteistyö
-tavoitteeseen liittyviä ohjelmia, asiaankuuluvaa kumppanuussopimusta ei saa
muuttaa. 2. Komissio arvioi 1 kohdan
mukaisesti toimitetut tiedot ottaen huomioon jäsenvaltion toimittamat
perustelut. Komissio voi esittää huomautuksia, ja jäsenvaltion on toimitettava
komissiolle kaikki tarpeelliset lisätiedot. Komissio hyväksyy rahastokohtaisten
sääntöjen mukaisesti ohjelman muuttamispyynnöt viimeistään viisi kuukautta sen
jälkeen, kun jäsenvaltio on virallisesti toimittanut ne, edellyttäen että
komission mahdollisesti esittämät huomautukset on otettu riittävällä tavalla
huomioon. Komissio muuttaa tarvittaessa samanaikaisesti päätöstä kumppanuussopimuksen
hyväksymisestä 15 artiklan 3 kohdan mukaisesti. 27 artikla
Euroopan investointipankin
osallistuminen 1. EIP voi jäsenvaltioiden
pyynnöstä osallistua kumppanuussopimuksen valmisteluun sekä toimintaan, joka
liittyy toimien, erityisesti suurhankkeiden, rahoitusvälineiden sekä yksityisen
ja julkisen sektorin kumppanuuksien valmisteluun. 2. Komissio voi kuulla EIP:tä
ennen kumppanuussopimuksen tai ohjelmien hyväksymistä. 3. Komissio voi pyytää EIP:tä
tarkastelemaan suurhankkeiden teknistä laatua sekä taloudellista ja
rahoituksellista elinkelpoisuutta sekä avustamaan sitä käyttöön otettavien tai
kehitettävien rahoitusvälineiden osalta. 4. Komissio voi tämän asetuksen
säännösten täytäntöönpanon yhteydessä myöntää EIP:lle avustuksia tai
palveluhankintasopimuksia, jotka koskevat usean vuoden kuluessa täytäntöön
pantuja aloitteita. Näitä avustuksia tai palveluhankintasopimuksia koskeva
unionin talousarviositoumus tehdään vuosittain. II
LUKU Paikallisyhteisöjen
omat kehittämishankkeet 28 artikla
Paikallisyhteisöjen omat
kehittämishankkeet 1. Paikallisyhteisöjen omat
kehittämishankkeet, joita kutsutaan Euroopan maaseudun kehittämisen
maatalousrahaston osalta LEADERin paikalliseksi kehittämiseksi, (a)
keskittyvät tiettyihin aluetasoa pienempiin
yksiköihin; (b)
ovat paikallisyhteisön vetämiä ja toteutetaan
käyttäen paikallisia toimintaryhmiä, jotka muodostuvat paikallisten yksityisten
ja julkisten sosioekonomisten eturyhmien edustajista ja joiden päätöksenteossa
julkisen sektorin tai yhdenkään yksittäisen eturyhmän osuus ei ole yli 49
prosenttia äänimäärästä; (c)
toteutetaan yhdennettyjen ja monialaisten,
aluekohtaisten paikallisten kehittämisstrategioiden avulla; (d)
on suunniteltu ottaen huomioon paikalliset tarpeet
ja mahdollisuudet ja sisältävät innovatiivisuutta paikallisissa oloissa,
verkostoitumista ja tarvittaessa yhteistyötä. 2. Yhteisen strategiakehyksen
rahastoista paikalliseen kehittämiseen myönnettävän tuen on oltava
yhdenmukaista ja koordinoitua yhteisen strategiakehyksen rahastojen välillä.
Tämä on varmistettava muun muassa koordinoimalla valmiuksien kehittäminen sekä
paikallisten kehittämisstrategioiden ja paikallisten kehittämisryhmien valinta,
hyväksyminen ja rahoittaminen. 3. Jos 29 artiklan 3 kohdan
mukaisesti perustettu paikallisten kehittämisstrategioiden valintakomitea
katsoo, että valitun paikallisen kehittämisstrategian täytäntöönpano edellyttää
useamman kuin yhden rahaston tukea, voidaan nimetä päärahasto. 4. Päärahaston nimeämisen
jälkeen toimintakustannukset sekä paikalliseen kehittämisstrategiaan liittyvät
toiminnan edistämistä ja verkostoitumista koskevat toimenpiteet rahoitetaan
yksinomaan päärahastosta. 5. Yhteisen strategiakehyksen
rahastoista tuettava paikallinen kehittäminen on toteutettava ohjelman yhden
tai useamman prioriteetin kautta. 29 artikla
Paikalliset
kehittämisstrategiat 1. Paikallisen
kehittämisstrategian on sisällettävä vähintään seuraavat osatekijät: (a)
strategian kattaman kohdealueen ja väestömäärän
määrittely; (b)
analyysi alueen kehittämistarpeista ja
-mahdollisuuksista, mukaan lukien analyysi vahvuuksista, heikkouksista,
mahdollisuuksista ja uhista; (c)
kuvaus strategiasta ja sen tavoitteista, kuvaus
strategian yhtenäisyydestä ja innovatiivisuudesta ja tavoitteiden
tärkeysjärjestys, mukaan lukien selkeät ja mitattavissa olevat tuotos- ja
tulostavoitteet. Strategian on oltava johdonmukainen kaikkien mukana olevien
yhteisen strategiakehyksen rahastojen asiaankuuluvien ohjelmien kanssa; (d)
kuvaus prosessista, jonka mukaisesti
paikallisyhteisö on osallistunut strategian kehittämiseen; (e)
toimintasuunnitelma, josta käy ilmi, kuinka
tavoitteet muunnetaan käytännön toimenpiteiksi; (f)
strategian hallintoa ja seurantaa koskevien
järjestelyjen kuvaus, jossa osoitetaan, että paikallisella toimintaryhmällä on
valmiudet strategian täytäntöönpanoon, sekä kuvaus arviointiin liittyvistä
erityisjärjestelyistä; (g)
strategian rahoitussuunnitelma, mukaan luettuna
yhteisen strategiakehyksen rahastojen varojen suunniteltu jako. 2. Jäsenvaltioiden on
määritettävä paikallisten kehittämishankkeiden valintaperusteet.
Valintaperusteita voidaan vahvistaa rahastokohtaisissa säännöissä. 3. Paikallisten
kehittämisstrategioiden valinnasta vastaa komitea, jonka kyseiset ohjelmien
hallintoviranomaiset ovat perustanut tähän tarkoitukseen. 4. Kaikkien paikallisten
kehittämisstrategioiden valinta ja hyväksyntä on saatava päätökseen viimeistään
31 päivänä joulukuuta 2015. 5. Hallintoviranomaisen
tekemässä päätöksessä paikallisen kehittämisstrategian hyväksymisestä on
vahvistettava kunkin yhteisen strategiakehyksen rahaston rahoitusosuudet.
Lisäksi siinä on vahvistettava kyseisten ohjelmien täytäntöönpanosta vastaavien
viranomaisten tehtävät kaikkien strategiaan liittyvien täytäntöönpanotehtävien
osalta. 6. Siirretään komissiolle valta
antaa 142 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, jotka koskevat 1 kohdan a
alakohdassa tarkoitettua strategian kattaman kohdealueen ja väestömäärän
määrittelemistä. 30 artikla
Paikalliset toimintaryhmät 1. Paikallisten toimintaryhmien on suunniteltava ja pantava täytäntöön
paikalliset kehittämisstrategiat. Jäsenvaltioiden on määriteltävä paikallisen
toimintaryhmän ja kyseisten ohjelmien täytäntöönpanosta vastaavien
viranomaisten tehtävät kaikkien strategiaan liittyvien täytäntöönpanotehtävien
osalta. 2. Hallintoviranomaisen on
varmistettava, että paikalliset toimintaryhmät joko valitsevat ryhmästä yhden
kumppanin, joka toimii vetäjänä hallinnollisissa ja taloudellisissa asioissa,
tai kuuluvat oikeudellisesti järjestettyyn yhteiseen rakenteeseen. 3. Paikallisten toimintaryhmien
tehtäviin kuuluvat seuraavat: (a)
parantaa paikallisten toimijoiden valmiuksia
kehittää ja panna täytäntöön toimia; (b)
suunnitella syrjimätön ja avoin valintamenettely ja
toimien valintaperusteet siten, että vältetään eturistiriidat ja varmistetaan,
että vähintään 50 prosenttia valintapäätöksiä tehtäessä annetuista äänistä on
peräisin muilta kuin julkisen sektorin kumppaneilta, valintapäätöksiin on
mahdollista hakea muutosta ja valinta on mahdollista suorittaa kirjallista
menettelyä noudattaen; (c)
varmistaa, että toimia valittaessa noudatetaan
paikallista kehittämisstrategiaa asettamalla ne tärkeysjärjestykseen sen
mukaan, kuinka hyvin ne edistävät strategioiden tavoitteiden saavuttamista; (d)
laatia ja julkaista ehdotuspyyntöjä tai jatkuva
hanke-ehdotusten jättämismenettely, mukaan lukien valintaperusteiden
määrittely; (e)
ottaa vastaan tukihakemukset ja arvioida ne; (f)
valita toimet ja vahvistaa tuen määrä sekä
tarvittaessa esittää ehdotukset elimelle, joka vastaa tukikelpoisuuden
lopullisesta tarkistamisesta ennen hyväksyntää; (g)
seurata paikallisen kehittämisstrategian ja
tuettavien toimien täytäntöönpanoa sekä toteuttaa paikalliseen
kehittämisstrategiaan liittyviä erityisiä arviointitoimenpiteitä. 31 artikla
Yhteisen strategiakehyksen
rahastoista paikalliseen kehittämiseen myönnettävä tuki Paikalliseen kehittämiseen myönnettävä tuki
sisältää (a)
valmistelutuen kustannukset; (b)
paikallisen kehittämisstrategian mukaisten toimien
täytäntöönpanon; (c)
paikallisen toimintaryhmän yhteistyön valmistelun
ja täytäntöönpanon; (d)
toimintakustannukset ja paikallisen kehittämisstrategian
toiminnan edistämisen enintään 25 prosenttiin asti paikallisen
kehittämisstrategian yhteydessä aiheutuneista julkisista kokonaismenoista. IV OSASTO RAHOITUSVÄLINEET 32 artikla
Rahoitusvälineet 1. Yhteisen strategiakehyksen
rahastoja voidaan käyttää rahoitusvälineiden – kyseeseen tulevat myös
rahastojen rahastot – tukemiseen ohjelmassa, jotta edistetään prioriteetin
mukaisten erityisten tavoitteiden saavuttamista; tämän on perustuttava
markkinoiden toimimattomuutta tai puutteellista investointitilannetta sekä
investointitarpeita osoittavaan ennakkoarviointiin. Rahoitusvälineitä
voidaan yhdistää avustuksiin, korkotukiin ja takauspalkkiohyvityksiin. Siinä
tapauksessa jokaisesta rahoitusmuodosta on pidettävä erillistä kirjanpitoa. Siirretään komissiolle valta antaa 142 artiklan
mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa vahvistetaan yksityiskohtaiset säännöt
rahoitusvälineiden ennakkoarvioinnista ja loppukäyttäjille avustusten,
korkotukien, takauspalkkiohyvitysten ja rahoitusvälineiden kautta annetun tuen
yhdistämisestä ja annetaan menojen tukikelpoisuutta koskevat täydentävät
erityissäännöt sekä säännöt siitä, minkä tyyppistä toimintaa ei tueta
rahoitusvälineiden avulla. 2. Rahoitusvälineistä annetun
tuen loppukäyttäjät voivat myös saada avustuksia tai muuta tukea ohjelmasta tai
muusta välineestä, jota tuetaan unionin talousarviosta. Siinä tapauksessa
jokaisesta rahoituslähteestä on pidettävä erillistä kirjanpitoa. 3. Luontoissuoritukset eivät ole
tukikelpoisia menoja rahoitusvälineissä lukuun ottamatta maan tai kiinteistön
muodossa annettuja luontoissuorituksia investointeihin, joiden tavoitteena on
tukea sellaisia kaupunkialueiden kehittämis- tai elvyttämistoimia, joissa maa
tai kiinteistö on osa investointia. Kyseiset maan tai kiinteistön muodossa
annetut luontoissuoritukset ovat tukikelpoisia edellyttäen, että 59 artiklan
edellytykset täyttyvät. 33 artikla
Rahoitusvälineiden
täytäntöönpano 1. Pannessaan täytäntöön 32
artiklaa hallintoviranomaiset voivat antaa rahoitusta seuraaviin rahoitusvälineisiin:
(a)
unionin tasolla perustetut rahoitusvälineet, joita
komissio hallinnoi suoraan tai välillisesti; (b)
kansallisella, alueellisella, valtioiden välisellä
tai rajat ylittävällä tasolla perustetut rahoitusvälineet, joita hallinnoidaan
hallintoviranomaisen toimesta tai sen vastuulla. 2. Edellä 1 kohdan a alakohdassa
tarkoitettuihin rahoitusvälineisiin sovelletaan varainhoitoasetuksen VIII
osastoa. Yhteisen strategiakehyksen rahastoista 1 kohdan a alakohdan mukaisiin
rahoitusvälineisiin osoitetut rahoitusosuudet on vietävä erillisille tileille
ja käytettävä asianomaisten yhteisen strategiakehyksen rahastojen tavoitteiden
mukaisesti tukemaan sellaisia toimenpiteitä ja loppukäyttäjiä, jotka ovat
kyseisten rahoitusosuuksien lähteenä olevan ohjelman tai ohjelmien mukaisia. 3. Kun kyseessä ovat edellä
olevan 1 kohdan b alakohdan mukaiset rahoitusvälineet, hallintoviranomainen voi
antaa rahoitusta seuraaviin: (a)
rahoitusvälineet, jotka täyttävät ne vakioehdot ja
-edellytykset, jotka komissio on vahvistanut täytäntöönpanosäädöksillä 143
artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen; (b)
jo olemassa olevat tai vastaperustetut
rahoitusvälineet, jotka on erityisesti kehitetty asetetun tavoitteen
saavuttamista varten ja jotka ovat sovellettavien unionin ja kansallisten
sääntöjen mukaisia. Komissio hyväksyy delegoiduilla säädöksillä 142
artiklan mukaisesti erityissäännöt, jotka koskevat b alakohdassa tarkoitettuja
tietyn tyyppisiä rahoitusvälineitä sekä tuotteita, joita kyseisillä välineillä
voidaan tuottaa. 4. Tukiessaan 1 kohdan b
alakohdassa tarkoitettuja rahoitusvälineitä hallintoviranomainen voi (a)
sijoittaa sellaisten olemassa olevien tai
vastaperustettujen – myös muista yhteisen strategiakehyksen rahastoista
rahoitettujen – oikeussubjektien pääomaan, jotka panevat täytäntöön
asianomaisten yhteisen strategiakehyksen rahastojen tavoitteiden mukaisia
rahoitusvälineitä ja jotka toteuttavat täytäntöönpanotehtäviä; tällaisiin
investointeihin voidaan osoittaa tukea ainoastaan sen verran kuin tämän
asetuksen tavoitteiden mukaisten uusien rahoitusvälineiden täytäntöönpanoon
tarvitaan; tai (b)
siirtää täytäntöönpanotehtävät i) Euroopan investointipankille; ii) kansainvälisille rahoituslaitoksille,
joissa jäsenvaltio on osakkaana, tai jäsenvaltiossa perustetuille rahoituslaitoksille,
joiden tavoitteena on yleisen edun edistäminen julkisen viranomaisen
valvonnassa ja jotka valitaan sovellettavien unionin ja kansallisten sääntöjen
mukaisesti; iii) sovellettavien unionin ja kansallisten
sääntöjen mukaisesti valitulle julkis- tai yksityisoikeudelliselle yhteisölle; (c)
toteuttaa täytäntöönpanotehtävät suoraan, kun
kyseiset rahoitusvälineet koostuvat yksinomaan lainoista tai takuista. Siirretään komissiolle valta antaa 142 artiklan
mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa vahvistetaan säännöt
rahoitussopimuksista, täytäntöönpanotehtäviä suorittavien yhteisöjen asemasta
ja vastuualueesta sekä hallinnointikustannuksista ja -korvauksista tai
-palkkioista. 5. Kun 4 kohdan b alakohdan i ja
ii alakohdassa tarkoitetut yhteisöt panevat rahoitusvälineitä täytäntöön
rahastojen rahastojen avulla, ne voivat siirtää osan täytäntöönpanotehtävistä
edelleen rahoituksenvälittäjille sillä edellytyksellä, että kyseiset yhteisöt
varmistavat omalla vastuullaan, että rahoituksenvälittäjät täyttävät varainhoitoasetuksen
57 artiklassa ja 131 artiklan 1, 1 a ja 3 kohdassa säädetyt vaatimukset.
Rahoituksenvälittäjät on valittava avointen, läpinäkyvien, oikeasuhteisten ja
syrjimättömien menettelyjen avulla, eturistiriitoja välttäen. 6. Edellä 4 kohdan b alakohdassa
tarkoitetut yhteisöt, joille täytäntöönpanotehtäviä on siirretty, voivat avata
varainhoitotilejä omissa nimissään ja hallintoviranomaisen puolesta. Näillä
varainhoitotileillä olevien varojen hoitamisessa on noudatettava moitteettoman
varainhoidon periaatetta ja asianmukaisia vakavaraisuussääntöjä, ja kyseisten
varojen likviditeetin on oltava riittävä. 7. Siirretään komissiolle valta
antaa 142 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa vahvistetaan
yksityiskohtaiset säännöt erityisvaatimuksista, jotka koskevat
täytäntöönpanotehtävät suoritettavaksi saaneiden yhteisöjen hallinnoimien
varojen siirtämistä ja hallinnointia sekä varojen muuntamista euron ja
kansallisten valuuttojen välillä. 34 artikla
Tiettyjen rahoitusvälineiden
täytäntöönpano 1. Jäljempänä olevan 64 artiklan
mukaisesti hyväksytyt elimet eivät saa tarkastaa paikan päällä sellaisia
toimia, jotka käsittävät 33 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti täytäntöön
pantuja rahoitusvälineitä. Ne saavat säännöllisin väliajoin tarkastuskertomuksia
elimiltä, joille kyseisten rahoitusvälineiden täytäntöönpano on siirretty. 2. Ohjelmien tarkastuksesta
vastaavat elimet eivät saa tarkastaa sellaisia toimia, jotka käsittävät 33
artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti täytäntöön pantuja rahoitusvälineitä,
eivätkä kyseisiin rahoitusvälineisiin liittyviä hallinto- ja
valvontajärjestelmiä. Ne saavat säännöllisin väliajoin tarkastuskertomuksia
tarkastajilta, jotka on nimetty kyseisten rahoitusvälineiden perustamisesta
tehdyissä sopimuksissa. 3. Siirretään komissiolle valta
antaa 142 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, jotka koskevat 33 artiklan
1 kohdan a alakohdan ja 33 artiklan 4 kohdan b alakohdan i, ii ja iii alakohdan
mukaisesti täytäntöön pantujen rahoitusvälineiden hallinto- ja valvontajärjestelyjä. 35 artikla
Rahoitusvälineiden menoja
sisältävät maksupyynnöt 1. Edellä 33 artiklan 1 kohdan a
alakohdassa tarkoitettuja rahoitusvälineitä koskevien maksupyyntöjen on
sisällettävä ja niissä on erikseen ilmoitettava rahoitusvälineeseen maksetun
tuen kokonaismäärä. 2. Kun kyseessä ovat 33 artiklan
1 kohdan b alakohdassa tarkoitetut, 33 artiklan 4 kohdan a ja b alakohdan
mukaisesti täytäntöön pannut rahoitusvälineet, niitä koskevassa maksupyynnössä
esitetyn tukikelpoisten menojen kokonaismäärän on sisällettävä ja siinä on
erikseen ilmoitettava se tuen kokonaismäärä, joka on maksettu tai joka
odotetaan maksettavan kyseiseen rahoitusvälineeseen loppukäyttäjiin tehtäviä
investointeja varten, jotka on suoritettava ennalta määritettynä, enintään
kahden vuoden ajanjaksona, hallinnointikustannukset ja ‑korvaukset tai
-palkkiot mukaan luettuina. 3. Edellä olevan 2 kohdan
mukaisesti määritettyä määrää on mukautettava myöhemmissä maksupyynnöissä,
jotta voidaan ottaa huomioon kyseiseen rahoitusvälineeseen aiemmin maksetun
tukimäärän sekä loppukäyttäjiin tosiasiallisesti investoitujen määrien ero,
maksetut hallinnointikustannukset ja -korvaukset tai -palkkiot mukaan
luettuina. Nämä määrät on ilmoitettava maksupyynnössä erikseen. 4. Kun kyseessä ovat 33 artiklan
1 kohdan b alakohdassa tarkoitetut, 33 artiklan 4 kohdan c alakohdan mukaisesti
täytäntöön pannut rahoitusvälineet, maksupyyntöön on sisällytettävä niiden
maksujen kokonaismäärä, jotka hallintoviranomainen on suorittanut
loppukäyttäjiin tehtäviä investointeja varten. Nämä määrät on ilmoitettava
maksupyynnössä erikseen. 5. Siirretään komissiolle valta
antaa delegoiduilla säädöksillä 142 artiklan mukaisesti erityissäännöt, jotka
koskevat rahoitusvälineisiin tehtäviä maksuja ja maksujen peruuttamista sekä
mahdollisia maksupyyntöihin liittyviä seurauksia. 36 artikla
Tukikelpoiset menot ohjelman
päättyessä 1. Ohjelman päättyessä
rahoitusvälineen tukikelpoisiksi menoiksi katsotaan rahoitusvälineestä 55
artiklan 2 kohdassa mainittuna tukikelpoisuusaikana tosiasiallisesti maksettu
tai, takuurahastojen tapauksessa, sidottu kokonaismäärä, joka vastaa seuraavia
eriä: (a)
loppukäyttäjille suoritetut maksut; (b)
sekä voimassa oleviin että jo erääntyneisiin
takaussopimuksiin sidotut varat tappioihin liittyvien mahdollisten takausvaateiden
täyttämiseksi; tämä erä lasketaan ennalta tehtävän varovaisen riskinarvioinnin
mukaisesti, ja se kattaa suuren määrän uusia lainoja tai muita
riskirahoitusvälineitä loppukäyttäjiin tehtäviä uusia investointeja varten; (c)
rahoitusvälineisiin yhdistettynä käytetyt
pääomitetut korkotuet tai takauspalkkiohyvitykset, jotka tulevat maksettaviksi
enintään kymmenen vuoden ajalta 55 artiklan 2 kohdassa vahvistetun
tukikelpoisuusajan jälkeen ja jotka maksetaan kyseistä tarkoitusta varten
perustetulle sulkutilille; ne maksetaan tosiasiallisesti 55 artiklan 2 kohdassa
vahvistetun tukikelpoisuusajan jälkeen, mutta ne koskevat lainoja tai muita
riskirahoitusvälineitä, jotka on maksettu loppukäyttäjiin tehtyjä investointeja
varten 55 artiklan 2 kohdassa mainittuna tukikelpoisuusaikana; (d)
korvaus aiheutuneista hallinnointikustannuksista
tai rahoitusvälineen hallinnointikorvausten tai -palkkioiden maksu. 2. Kun kyseessä ovat oman
pääoman ehtoiset välineet ja mikroluotot, ne pääomitetut
hallinnointikustannukset taikka -korvaukset tai -palkkiot, jotka tulevat
maksettaviksi enintään viiden vuoden ajalta 55 artiklan 2 kohdassa vahvistetun
tukikelpoisuusajan jälkeen loppukäyttäjiin mainittuna tukikelpoisuusaikana
tehtyjen investointien osalta ja joihin ei voida soveltaa 37 ja 38 artiklan
säännöksiä, voidaan katsoa tukikelpoisiksi menoiksi, kun ne maksetaan kyseistä
tarkoitusta varten perustetulle sulkutilille. 3. Edellä olevan 1 ja 2 kohdan
mukaisesti määritetyt tukikelpoiset menot eivät saa ylittää seuraavien erien
summaa: i) yhteisen strategiakehyksen rahastoista
rahoitusvälineeseen maksetun tuen kokonaismäärä; ja ii) vastaava kansallinen osarahoitus. 4. Siirretään komissiolle valta
antaa 142 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, jotka koskevat korkotuen
ja takauspalkkiohyvitysten vuotuisten maksuerien pääomittamista koskevan
järjestelmän perustamista. 37 artikla
Yhteisen strategiakehyksen
rahastoista rahoitusvälineisiin maksetusta tuesta syntyvät korko- ja muut
tuotot 1. Yhteisen strategiakehyksen
rahastoista rahoitusvälineisiin maksettu tuki on talletettava korolliselle
tilille rahoituslaitoksessa, jonka kotipaikka sijaitsee jäsenvaltiossa, tai se
on sijoitettava väliaikaisesti moitteettoman varainhoidon periaatteen
mukaisesti. 2. Yhteisen strategiakehyksen
rahastoista rahoitusvälineisiin maksetusta tuesta johtuvat korko- ja muut
tuotot on käytettävä samoihin tarkoituksiin kuin saman rahoitusvälineen
yhteydessä yhteisen strategiakehyksen rahastoista maksettu alkuperäinen tuki. 3. Hallintoviranomaisen on
huolehdittava, että korko- ja muiden tuottojen käytöstä pidetään
asianmukaisesti kirjaa. 38 artikla
Yhteisen strategiakehyksen
rahastoista maksetusta tuesta johtuvien varojen uudelleenkäyttö ohjelman
päättämiseen asti 1. Rahoitusvälineisiin takaisin
maksetut, yhteisen strategiakehyksen rahastojen tuesta johtuvat pääomavarat,
jotka saadaan investoinneista tai takaussopimuksiin sidottujen varojen
vapautumisesta, on käytettävä uudelleen samojen tai muiden rahoitusvälineiden
kautta tehtäviin uusiin investointeihin ohjelman tai ohjelmien tavoitteiden
mukaisesti. 2. Tuotot ja muut tulot, kuten
korot, takauspalkkiot, osingot, pääomatulo tai muut investoinneista saadut
tulot, jotka johtuvat yhteisen strategiakehyksen rahastoista
rahoitusvälineeseen maksetusta tuesta, on käytettävä tapauksen mukaan
seuraaviin tarkoituksiin enintään tarvitun määrän suuruisena: (a)
korvaus aiheutuneista hallinnointikustannuksista ja
rahoitusvälineen hallinnointikorvausten tai -palkkioiden maksu; (b)
erityiskorvaus sellaisille
markkinataloussijoittajaperiaatteen mukaisesti toimiville investoijille, jotka
antavat yhteisen strategiakehyksen rahastoista rahoitusvälineeseen maksetun
tuen vastineeksi käyttöön varoja tai tekevät yhteisinvestointeja
loppukäyttäjien tasolla; (c)
samojen tai muiden rahoitusvälineiden kautta tehtävät
uudet investoinnit, jotka vastaavat ohjelman tai ohjelmien tavoitteita. 3. Hallintoviranomaisen on
huolehdittava, että 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen varojen ja tuottojen
käytöstä pidetään asianmukaisesti kirjaa. 39 artikla
Jäljelle jääneiden varojen
käyttö ohjelman päättämisen jälkeen Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat
toimenpiteet sen varmistamiseksi, että pääomavarat sekä tuotot ja muut tulot,
jotka johtuvat yhteisen strategiakehyksen rahastoista rahoitusvälineisiin
maksetusta tuesta, käytetään ohjelman tavoitteiden mukaisesti vähintään
kymmenen vuoden aikana ohjelman päättämisestä. 40 artikla
Rahoitusvälineiden
täytäntöönpanoa koskeva kertomus 1. Hallintoviranomaisen on
lähetettävä komissiolle vuotuisen täytäntöönpanokertomuksen liitteenä
erityiskertomus toimista, joihin sisältyy rahoitusvälineitä. 2. Edellä olevassa 1 kohdassa
tarkoitetun kertomuksen on sisällettävä kustakin rahoitusvälineestä seuraavat
tiedot: (a)
tiedot ohjelmasta ja prioriteetista, johon
perustuen yhteisen strategiakehyksen rahastojen tuki myönnetään; (b)
rahoitusvälineen ja täytäntöönpanojärjestelyjen
kuvaus; (c)
tiedot elimistä, joille täytäntöönpanotehtäviä on
siirretty; (d)
komissiolle toimitettuihin maksupyyntöihin
sisältyvän, rahoitusvälineeseen maksetun tuen kokonaismäärä ohjelman,
prioriteetin tai toimenpiteen mukaan jaoteltuna; (e)
komissiolle toimitettuihin maksupyyntöihin
sisältyvän, rahoitusvälineestä loppukäyttäjille maksetun tai takaussopimuksiin
sidotun tuen kokonaismäärä ohjelman, prioriteetin tai toimenpiteen mukaan jaoteltuna;
(f)
rahoitusvälineen tuottamat tulot ja
rahoitusvälineeseen suoritetut takaisinmaksut; (g)
rahoitusvälineen avulla toteutettujen investointien
kerrannaisvaikutukset sekä investointien ja osuuksien arvo; (h)
rahoitusvälineen osuus kyseisen ohjelman ja prioriteetin
indikaattorien saavuttamisessa. 3. Komissio hyväksyy 143
artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen
täytäntöönpanosäädöksellä yhdenmukaiset edellytykset, jotka koskevat seurantaa
ja seurantatietojen toimittamista komissiolle, myös 33 artiklan 1 kohdan a
alakohdassa tarkoitettujen rahoitusvälineiden osalta.
V OSASTO
SEURANTA JA ARVIOINTI I LUKU
Seuranta I jakso
Ohjelmien seuranta 41 artikla
Seurantakomitea 1. Jäsenvaltion on perustettava
ohjelman täytäntöönpanon seurantaa varten komitea yhteisymmärryksessä
hallintoviranomaisen kanssa kolmen kuukauden kuluessa päivästä, jona ohjelman
hyväksymisestä annettu päätös on annettu tiedoksi jäsenvaltiolle. Jäsenvaltio voi perustaa yhden seurantakomitean
yhteisen strategiakehyksen rahastoista osarahoitettuja ohjelmia varten. 2. Kukin seurantakomitea laatii
ja vahvistaa työjärjestyksensä. 42 artikla
Seurantakomitean kokoonpano 1. Seurantakomitea koostuu
hallintoviranomaisen ja mahdollisten välittävien elinten edustajista sekä
kumppaneiden edustajista. Kullakin seurantakomitean jäsenellä on äänioikeus. Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteeseen
kuuluvan ohjelman seurantakomiteassa on oltava edustajia myös mahdollisista
kyseiseen ohjelmaan osallistuvista kolmansista maista. 2. Komissio osallistuu
seurantakomitean työhön neuvonantajan ominaisuudessa. 3. Jos EIP osallistuu ohjelmaan,
se voi osallistua seurantakomitean työhön neuvonantajan ominaisuudessa. 4. Seurantakomitean
puheenjohtajana toimii jäsenvaltion tai hallintoviranomaisen edustaja. 43 artikla
Seurantakomitean tehtävät 1. Seurantakomitean on
kokoonnuttava vähintään kerran vuodessa, ja sen on tarkasteltava ohjelman
täytäntöönpanoa ja ohjelmalle asetettujen tavoitteiden saavuttamisessa
tapahtunutta edistystä. Tarkastelua suorittaessaan sen on otettava huomioon
taloudelliset tiedot, yhteiset indikaattorit ja ohjelmakohtaiset indikaattorit,
myös tulosindikaattoreiden muutokset ja määrällisten tavoitteiden
saavuttamisessa tapahtunut edistys, sekä tuloskehyksessä määritetyt välitavoitteet. 2. Seurantakomitean on
tarkasteltava yksityiskohtaisesti kaikkia ohjelman tuloksellisuuteen
vaikuttavia tekijöitä. 3. Seurantakomiteaa on kuultava
kaikista ohjelmaa koskevista hallintoviranomaisen esittämistä
muutosehdotuksista, ja sen on annettava niistä lausunto. 4. Seurantakomitea voi antaa
hallintoviranomaiselle suosituksia ohjelman täytäntöönpanosta ja sen
arvioinnista. Sen on seurattava antamiensa suositusten pohjalta toteutettuja
toimenpiteitä. 44 artikla
Täytäntöönpanokertomukset 1. Jäsenvaltioiden on
toimitettava komissiolle ohjelmaa koskeva vuotuinen täytäntöönpanokertomus
edelliseltä varainhoitovuodelta vuodesta 2016 vuoden 2022 loppuun asti. Jäsenvaltioiden on toimitettava ohjelmaa koskeva
lopullinen täytäntöönpanokertomus viimeistään 30 päivänä syyskuuta 2023 EAKR:n,
ESR:n ja koheesiorahaston osalta sekä vuotuinen täytäntöönpanokertomus Euroopan
maaseudun kehittämisen maatalousrahaston ja Euroopan meri- ja
kalatalousrahaston osalta. 2. Vuotuisissa
täytäntöönpanokertomuksissa on esitettävä tietoja ohjelman ja sen
prioriteettien täytäntöönpanosta ottaen huomioon taloudelliset tiedot, yhteiset
indikaattorit ja ohjelmakohtaiset indikaattorit ja määrälliset tavoitteet, myös
tulosindikaattoreiden muutokset, sekä tuloskehyksessä määritetyt välitavoitteet.
Toimitettujen tietojen on liityttävä kokonaisuudessaan toteutettuja toimia ja
myös tiettyjä valittuja toimia kuvaavien indikaattoreiden arvoihin. Niissä on
myös esitettävä ennakkoehtojen täyttämiseksi toteutetut toimenpiteet ja kaikki
ohjelman tuloksellisuuteen vaikuttavat kysymykset sekä toteutetut
oikaisutoimenpiteet. 3. Vuonna 2017 toimitettavassa
vuotuisessa täytäntöönpanokertomuksessa on esitettävä ja arvioitava 2 kohdassa
esitetyt tiedot sekä ohjelman tavoitteiden saavuttamisessa tapahtunut edistys
ottaen huomioon myös yhteisen strategiakehyksen rahastojen vaikutus
tulosindikaattoreiden muutoksiin, jos saatavilla on arviointeihin perustuvaa
näyttöä. Siinä on myös arvioitava 6, 7 ja 8 artiklassa vahvistettujen
periaatteiden huomioon ottamiseen tähtäävien toimien toteuttamista sekä
raportoitava ilmastonmuutosta koskeviin tavoitteisiin käytetystä tuesta. 4. Vuonna 2019 toimitettavan
vuotuisen täytäntöönpanokertomuksen sekä yhteisen strategiakehyksen rahastoja
käsittelevän lopullisen täytäntöönpanokertomuksen on 2 ja 3 kohdassa
esitettyjen tietojen ja arviointien lisäksi sisällettävä tietoja ja arviointeja
siitä, miten ohjelman tavoitteiden saavuttamisessa on edistytty ja miten
ohjelma on edistänyt älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevan unionin
strategian toteutusta. 5. Edellä 1–4 kohdassa
tarkoitetut lopulliset täytäntöönpanokertomukset katsotaan hyväksyttäviksi, jos
ne sisältävät kaikki kyseisissä kohdissa vaaditut tiedot. Komissio ilmoittaa
jäsenvaltiolle viidentoista työpäivän kuluessa vuotuisen
täytäntöönpanokertomuksen vastaanottamispäivästä hyväksynnän epäämisestä;
muussa tapauksessa kertomus katsotaan hyväksyttäväksi. 6. Komissio tarkastelee
vuotuisia täytäntöönpanokertomuksia ja ilmoittaa jäsenvaltiolle huomautuksensa
kahden kuukauden kuluessa vuotuisen täytäntöönpanokertomuksen
vastaanottamisesta ja viiden kuukauden kuluessa lopullisen kertomuksen
vastaanottamisesta. Jos komissio ei esitä huomautuksia näissä määräajoissa,
kertomus katsotaan hyväksytyksi. 7. Komissio voi antaa suosituksia
ohjelman täytäntöönpanoon vaikuttavien kysymysten ratkaisemiseksi. Jos
tällaisia suosituksia annetaan, hallintoviranomaisen on ilmoitettava
komissiolle toteutetuista oikaisutoimenpiteistä kolmen kuukauden kuluessa. 8. Vuotuisten ja lopullisten
täytäntöönpanokertomusten sisällöstä julkaistaan yleistajuinen tiivistelmä. 45 artikla
Vuotuinen arviointikokous 1. Vuodesta 2016 vuoden 2022
loppuun ulottuvana aikana järjestetään vuosittain komission ja kunkin
jäsenvaltion välillä vuotuinen arviointikokous, jossa tarkastellaan jokaisen
ohjelman tuloksellisuutta ottaen soveltuvin osin huomioon vuotuinen
täytäntöönpanokertomus sekä komission huomautukset ja suositukset. 2. Vuotuisessa
arviointikokouksessa voidaan käsitellä useampaa kuin yhtä ohjelmaa. Vuosina
2017 ja 2019 vuotuisessa arviointikokouksessa käsitellään kaikkia asianomaisen
jäsenvaltion ohjelmia ja otetaan lisäksi huomioon jäsenvaltion kyseisinä
vuosina 46 artiklan mukaisesti toimittamat edistymiskertomukset. 3. Jäsenvaltio ja komissio
voivat sopia, että ohjelmaa käsittelevä vuotuinen arviointikokous jätetään
järjestämättä jonakin vuonna, vuosia 2017 ja 2019 lukuun ottamatta. 4. Vuotuisen arviointikokouksen
puheenjohtajana toimii komissio. 5. Jäsenvaltion on
varmistettava, että komission kokouksessa esittämien huomioiden seurauksena
toteutetaan asiamukaisia jatkotoimia. II jakso
Strateginen toteutuminen 46 artikla
Edistymiskertomus 1.
Jäsenvaltion on toimitettava komissiolle
viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2017 kumppanuussopimuksen täytäntöönpanoa
koskeva edistymiskertomus 31 päivältä joulukuuta 2016 ja viimeistään 30 päivänä
kesäkuuta 2019 vastaava kertomus 31 päivältä joulukuuta 2018. 2.
Edistymiskertomuksen on sisällettävä tietoja ja
arviointeja seuraavista: (a)
jäsenvaltiossa kumppanuussopimuksen hyväksymisen
jälkeen tapahtuneet kehittämistarpeiden muutokset; (b)
edistyminen älykästä, kestävää ja osallistavaa
kasvua koskevan unionin strategian tavoitteiden saavuttamisessa etenkin
verrattuna kullekin ohjelmalle tuloskehyksessä asetettuihin välitavoitteisiin
sekä tukeen, joka on käytetty ilmastonmuutosta koskeviin tavoitteisiin; (c)
onko kumppanuussopimuksen hyväksymispäivänä
täyttämättä olleiden ennakkoehtojen täyttämiseksi toteutetut toimenpiteet
toteutettu hyväksytyn aikataulun mukaisesti; (d)
niiden mekanismien täytäntöönpano, joilla
varmistetaan koordinointi yhteisen strategiakehyksen rahastojen ja muiden
unionin ja kansallisten rahoitusvälineiden välillä sekä EIP:n kanssa; (e)
edistyminen ensisijaisille yhteistyöaloille
asetettujen tavoitteiden saavuttamisessa; (f)
toteutetut toimenpiteet, joilla lisätään
jäsenvaltioiden viranomaisten ja tapauksen mukaan tuensaajien valmiuksia
hallinnoida ja käyttää yhteisen strategiakehyksen rahastoja; (g)
tuensaajien hallinnollisen rasituksen
vähentämiseksi suunnitellut toimenpiteet ja vastaavat tavoitteet ohjelmissa; (h)
edellä 5 artiklassa tarkoitettujen kumppaneiden
asema kumppanuussopimuksen täytäntöönpanossa. 3.
Jos komissio kolmen kuukauden kuluessa
edistymiskertomuksen toimittamispäivästä tekee päätelmän, jonka mukaan
toimitetut tiedot ovat puutteellisia tai epäselviä, se voi pyytää
jäsenvaltiolta lisätietoja. Jäsenvaltion on toimitettava pyydetyt tiedot
komissiolle kolmen kuukauden kuluessa ja tarkistettava edistymiskertomusta
tarpeen mukaan. 4.
Komissio laatii vuosina 2017 ja 2019 strategisen
kertomuksen, jossa esitetään yhteenveto jäsenvaltioiden edistymiskertomuksista,
ja toimittaa kertomuksen Euroopan parlamentille, neuvostolle, talous- ja
sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle. 5.
Komissio sisällyttää vuosina 2018 ja 2020 kevään Eurooppa-neuvostolle
antamaansa vuosikertomukseen yhteenvedon strategisesta kertomuksesta ja
erityisesti edistymisestä älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevan
unionin strategian tavoitteiden saavuttamisessa.
II LUKU
Arviointi 47 artikla
Yleiset säännökset 1. Arviointeja tehdään ohjelmien
suunnittelun ja täytäntöönpanon parantamiseksi sekä ohjelmien vaikuttavuuden,
tehokkuuden ja vaikutusten arvioimiseksi. Ohjelmien vaikutukset on arvioitava
asianomaisten yhteisen strategiakehyksen rahastojen tehtävien mukaisesti
käyttäen tapauksen mukaan vertailuperusteina älykästä, kestävää ja osallistavaa
kasvua koskevaa unionin strategiaa[32],
bruttokansantuotetta (BKT) ja työttömyyttä. 2. Jäsenvaltioiden on annettava
käyttöön arviointien toteuttamiseksi tarvittavat resurssit ja huolehdittava,
että käytössä on menettelyjä, joilla tuotetaan ja kerätään arviointeja varten
tarvittavat tiedot, myös yhteisiin indikaattoreihin sekä tapauksen mukaan
ohjelmakohtaisiin indikaattoreihin liittyvät tiedot. 3. Arvioinnit on annettava
sellaisten asiantuntijoiden tehtäväksi, jotka ovat toiminnallisesti
riippumattomia ohjelman täytäntöönpanosta vastaavista viranomaisista. Komissio
antaa ohjeita arviointien suorittamistavasta. 4. Kaikki arvioinnit julkaistaan
kokonaisuudessaan. 48 artikla
Ennakkoarviointi 1.
Jäsenvaltioiden on tehtävä ennakkoarviointeja
kunkin ohjelman suunnittelun parantamiseksi. 2.
Ennakkoarvioinnit on tehtävä ohjelmien
valmistelusta vastaavan viranomaisen vastuulla. Ne on esitettävä komissiolle
samanaikaisesti kuin ohjelma, ja mukaan on liitettävä tiivistelmä.
Rahastokohtaisissa säännöissä voidaan vahvistaa kynnysarvoja, joiden alittuessa
ennakkoarviointi voidaan yhdistää toisen ohjelman arviointiin. 3.
Ennakkoarvioinneissa arvioidaan (a)
älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevan
unionin strategian edistäminen ottaen huomioon valitut temaattiset tavoitteet
ja prioriteetit sekä kansalliset ja alueelliset tarpeet; (b)
ehdotetun ohjelman tai toiminnan sisäinen
johdonmukaisuus ja suhde muihin asiaan liittyviin välineisiin; (c)
talousarviomäärärahojen jaon ja ohjelman
tavoitteiden keskinäinen vastaavuus; (d)
ohjelmille valittujen temaattisten tavoitteiden,
prioriteettien ja vastaavien tavoitteiden johdonmukaisuus yhteisen
strategiakehyksen, kumppanuussopimuksen ja perussopimuksen 121 artiklan 2
kohdan mukaisesti annettujen maakohtaisten suositusten sekä neuvoston
perussopimuksen 148 artiklan 4 kohdan mukaisesti antamien suositusten kanssa; (e)
ehdotettujen ohjelman indikaattorien relevanssi ja
selkeys; (f)
miten odotetut tuotokset vaikuttavat tuloksiin; (g)
ovatko indikaattoreille asetetut määrälliset
tavoitteet realistiset ottaen huomioon suunniteltu yhteisen strategiakehyksen
rahastoista maksettava tuki; (h)
ehdotetun tukimuodon perusteet; (i)
henkilöstöresurssien ja hallinnollisten valmiuksien
riittävyys ohjelman hallintoon; (j)
ohjelman seurantaa ja arviointien suorittamiseen
tarvittavien tietojen keräämistä varten tarkoitettujen menettelyjen
soveltuvuus; (k)
tuloskehykseen valittujen välitavoitteiden
soveltuvuus; (l)
naisten ja miesten yhtäläisten mahdollisuuksien
edistämistä sekä syrjinnän torjumista koskevien suunniteltujen toimenpiteiden
riittävyys; (m)
suunniteltujen kestävää kehitystä tukevien
toimenpiteiden riittävyys. 4. Ennakkoarviointiin on
tarvittaessa sisällytettävä strategisen ympäristöarvioinnin vaatimukset, jotka
on vahvistettu tiettyjen suunnitelmien ja ohjelmien ympäristövaikutusten
arvioinnista 27 päivänä kesäkuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja
neuvoston direktiivin 2001/42/EY[33]
täytäntöönpanon myötä. 49 artikla
Arviointi ohjelmakauden aikana 1. Hallintoviranomaisen on
laadittava jokaiselle ohjelmalle arviointisuunnitelma ja esitettävä se
rahastokohtaisten sääntöjen mukaisesti. 2. Jäsenvaltioiden on
varmistettava riittävät arviointivalmiudet. 3. Hallintoviranomaisten on
ohjelmakauden aikana toteutettava kunkin ohjelman osalta arviointeja, myös
vaikuttavuuden, tehokkuuden ja vaikutusten arviointeja, arviointisuunnitelman
perusteella. Ohjelmakauden aikana on vähintään kerran tehtävä arviointi, jossa
tarkastellaan, miten yhteisen strategiakehyksen rahastoista maksettu tuki on
edistänyt kunkin prioriteetin mukaisia tavoitteita. Kaikkia arviointeja
tarkastellaan seurantakomiteassa, ja ne toimitetaan komissiolle. 4. Komissio voi toteuttaa
oma-aloitteisesti ohjelmien arviointeja. 50 artikla
Jälkiarviointi Komissio tai jäsenvaltiot tekevät
jälkiarviointeja tiiviissä yhteistyössä. Jälkiarvioinneissa tarkastellaan
yhteisen strategiakehyksen rahastojen vaikuttavuutta ja tehokkuutta sekä niiden
vaikutuksia älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevan unionin
strategian toteuttamiseen rahastokohtaisissa säännöissä vahvistettujen
erityisten vaatimusten mukaisesti. Jälkiarvioinnit on suoritettava loppuun
31 päivään joulukuuta 2023 mennessä.
VI OSASTO
TEKNINEN TUKI 51 artikla
Komission aloitteesta
annettava tekninen tuki 1. Yhteisen strategiakehyksen rahastoista voidaan komission aloitteesta
tai puolesta tukea tämän asetuksen täytäntöönpanoon tarvittavia valmistelua,
seurantaa, hallinnollista ja teknistä tukea, arviointia, tarkastuksia ja
valvontaa koskevia toimenpiteitä. Nämä toimenpiteet voivat sisältää ainakin
seuraavat: (a)
hankkeiden valmisteluun ja arviointiin myönnettävä
tuki, myös EIP:n kanssa; (b)
institutionaalisten ja hallinnollisten valmiuksien
lisäämiseen myönnettävä tuki yhteisen strategiakehyksen rahastojen hallinnon
vaikuttavuuden parantamiseksi; (c)
tutkimukset, jotka liittyvät yhteisen
strategiakehyksen rahastoja koskevaan komission raportointiin sekä
koheesiokertomukseen; (d)
yhteisen strategiakehyksen rahastojen
analysointiin, hallinnointiin, seurantaan, tiedonvaihtoon ja täytäntöönpanoon
liittyvät toimenpiteet sekä toimenpiteet, jotka liittyvät valvontajärjestelmien
sekä teknisen ja hallinnollisen tuen täytäntöönpanoon; (e)
yhteisen strategiakehyksen rahastojen nykyistä ja
tulevaa toimintaa käsittelevät arvioinnit, asiantuntijaraportit, tilastot ja
selvitykset, myös yleisluonteiset; tarvittaessa EIP voi toteuttaa nämä; (f)
toimet tietojen levittämiseksi, verkottumisen
tukemiseksi, viestintätoimien toteuttamiseksi, tietoisuuden lisäämiseksi sekä
yhteistyön ja kokemusten vaihdon edistämiseksi, myös kolmansien maiden kanssa.
Jotta varmistetaan tehokkaampi yleisölle suunnattu viestintä ja vahvempi
synergia komission aloitteesta toteutettujen viestintätoimien välillä, tämän
asetuksen mukaisille viestintätoimille kohdennetuilla määrärahoilla on tuettava
myös toimielinten tiedotustoimintaa, joka koskee Euroopan unionin poliittisia
prioriteetteja siltä osin kuin ne liittyvät tämän asetuksen yleisiin
tavoitteisiin; (g)
hallinnoinnissa, seurannassa, tarkastuksessa,
valvonnassa ja arvioinnissa käytettävien sähköisten tietojärjestelmien
käyttöönotto, toiminta ja keskinäiset yhteydet; (h)
toimenpiteet arviointimenetelmien ja
arviointikäytäntöjä koskevan tiedonvaihdon parantamiseksi; (i)
tarkastuksiin liittyvät toimenpiteet; (j)
kansallisten ja alueellisten valmiuksien lisääminen
seuraavilla aloilla: investointisuunnittelu, tarpeiden arviointi, valmistelu
sekä rahoitusvälineiden, yhteisten toimintasuunnitelmien ja suurhankkeiden,
myös EIP:n kanssa toteutettavien yhteisten aloitteiden, suunnittelu ja
täytäntöönpano. 52 artikla
Jäsenvaltioiden aloitteesta
annettava tekninen tuki 1. Yhteisen strategiakehyksen
rahastoista voidaan jäsenvaltioiden aloitteesta rahoittaa toimenpiteitä, jotka
liittyvät valmisteluun, hallinnointiin, seurantaan, arviointiin, tiedotukseen
ja viestintään, verkostoitumiseen, kantelujen käsittelyyn sekä valvontaan ja
tarkastukseen. Jäsenvaltiot voivat käyttää yhteisen strategiakehyksen rahastoja
tukeakseen toimenpiteitä, joilla vähennetään hallinnollista rasitusta,
sähköiset tiedonvaihtojärjestelmät mukaan luettuina, ja lisätään
jäsenvaltioiden ja tuensaajien valmiuksia hallinnoida ja käyttää yhteisen
strategiakehyksen rahastoja. Nämä toimenpiteet voivat koskea edellisiä ja
seuraavia ohjelmakausia. 2. Rahastokohtaisissa säännöissä
voidaan lisätä tai poistaa toimenpiteitä, joita voidaan rahoittaa kulloisenkin
yhteisen strategiakehyksen rahaston teknisestä tuesta.
VII OSASTO
YHTEISEN STRATEGIAKEHYKSEN RAHASTOJEN RAHOITUSTUKI I LUKU
Yhteisen strategiakehyksen rahastojen tuki 53 artikla
Osarahoitusosuuden
määrittäminen 1. Ohjelman hyväksymisestä
annettavassa komission päätöksessä on vahvistettava yhteisen strategiakehyksen
rahastojen tuen osarahoitusosuus tai osarahoitusosuudet ja enimmäismäärä
rahastokohtaisten sääntöjen mukaisesti. 2 Komission aloitteesta tai
komission puolesta toteutettavat teknisen tuen toimenpiteet voidaan rahoittaa
täysimääräisesti. 54 artikla
Tuloja tuottavat toimet 1. Toimen päätökseen saamisen
jälkeen tietyn viitekauden aikana saatavat nettotulot määritetään ennalta
käyttämällä jompaakumpaa seuraavista menetelmistä: a) kiinteän tuloprosenttiosuuden
soveltaminen kyseiseen toimityyppiin; b) toimen nettotulojen käyvän arvon laskenta
ottaen huomioon saastuttaja maksaa ‑periaatteen soveltaminen sekä
tarvittaessa kyseisen jäsenvaltion suhteelliseen vaurauteen liittyvät
tasapuolisuusnäkökohdat. Osarahoitettavan toimen tukikelpoiset menot eivät
saa ylittää toimen investointikustannusten käypää arvoa vähennettyinä
nettotulojen käyvällä arvolla, joka on määritetty jommallakummalla näistä
menetelmistä. Siirretään komissiolle valta antaa a alakohdassa
tarkoitetun kiinteän prosenttiosuuden määrittelyä koskevia delegoituja
säädöksiä 142 artiklan mukaisesti. Komissio vahvistaa b alakohdassa tarkoitetun
menetelmän hyväksymällä täytäntöönpanosäädöksiä 143 artiklan 3 kohdassa
tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. 2. Jos tuloja on mahdotonta
määrittää ennalta objektiivisesti 1 kohdassa esitettyjen menetelmien
mukaisesti, komissiolle ilmoitetuista menoista on vähennettävä nettotulot,
jotka on saatu kolmen vuoden kuluessa toimen päättymisestä tai 30 päivään
syyskuuta 2023 mennessä, sen mukaan, kumpi ajankohta on aikaisempi. 3. Edellä olevaa 1 ja 2 kohtaa
sovelletaan ainoastaan sellaisiin toimiin, joiden kokonaiskustannukset ovat
enemmän kuin 1 000 000 euroa. 4. Tätä artiklaa ei sovelleta
ESR:ään. 5. Edellä oleva 1 ja 2 kohta ei
koske valtiontukisääntöjen piiriin kuuluvia toimia eikä rahoitusvälineisiin tai
rahoitusvälineistä maksettavaa tukea.
II LUKU
Menojen tukikelpoisuus ja toimien pysyvyys 55 artikla
Tukikelpoisuus 1.
Menojen tukikelpoisuus määritetään kansallisten
sääntöjen perusteella, paitsi jos on vahvistettu erityissääntöjä tässä
asetuksessa tai rahastokohtaisissa säännöissä tai tämän asetuksen tai
rahastokohtaisten sääntöjen perusteella. 2.
Menoihin voidaan myöntää yhteisen strategiakehyksen
rahastojen rahoitusosuutta, jos ne ovat aiheutuneet ja jos tuensaaja on
maksanut ne sen päivän, jona ohjelma esitetään komissiolle, tai 1 päivän
tammikuuta 2014, sen mukaan, kumpi ajankohta on aikaisempi, ja 31 päivän
joulukuuta 2022 välisenä aikana. Lisäksi menot ovat oikeutettuja Euroopan
maaseudun kehittämisen maatalousrahaston ja Euroopan meri- ja
kalatalousrahaston rahoitusosuuteen vain, jos maksajavirasto tosiasiallisesti
maksaa kyseisen tuen 1 päivän tammikuuta 2014 ja 31 päivän joulukuuta 2022
välisenä aikana. 3.
Kun kyse on 57 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan
perusteella korvatuista kustannuksista, korvauksen perustana olevat toimet on
toteutettava 1 päivän tammikuuta 2014 ja 31 päivän joulukuuta 2022 välisenä
aikana. 4.
Toimia ei valita yhteisen strategiakehyksen
rahastojen tuen kohteiksi, jos ne on saatettu fyysisesti päätökseen tai
toteutettu kokonaisuudessaan ennen kuin tuensaaja on jättänyt ohjelmaan
liittyvän rahoitushakemuksen hallintoviranomaiselle, siitä riippumatta, onko
tuensaaja maksanut kaikki asiaankuuluvat maksut. 5.
Tämä artikla ei rajoita 51 artiklassa säädettyjen,
komission aloitteesta annettavaa teknistä tukea koskevien tukikelpoisuussääntöjen
soveltamista. 6.
Nettotulot, jotka toimi on tuottanut suoraan
toteuttamisensa aikana ja joita ei ole otettu huomioon toimen
hyväksymisajankohtana, on vähennettävä toimen tukikelpoisista menoista
tuensaajan esittämässä loppumaksupyynnössä. Tätä sääntöä ei sovelleta
rahoitusvälineisiin eikä palkintoihin. 7.
Jos ohjelmaa muutetaan, muutoksen myötä
tukikelpoisiksi tulevat menot ovat tukikelpoisia vasta siitä päivästä, jona
muuttamista koskeva pyyntö toimitetaan komissiolle. 8.
Toimi voi saada tukea yhdestä tai useammasta
yhteisen strategiakehyksen rahastosta ja muista unionin välineistä edellyttäen,
että jonkin yhteisen strategiakehyksen rahaston korvausta koskevaan
maksupyyntöön sisältyvä menoerä ei saa tukea muusta rahastosta tai unionin
välineestä eikä samasta rahastosta muun ohjelman perusteella. 56 artikla
Tukimuodot Yhteisen strategiakehyksen rahastoja käytetään
avustusten, palkintojen, takaisin maksettavan tuen ja rahoitusvälineiden tai
niiden yhdistelmien muodossa annettavan tuen myöntämiseen. Takaisin
maksettavan tuen tapauksessa tuki, joka on maksettu takaisin tuen antaneelle
elimelle tai jäsenvaltion muulle toimivaltaiselle viranomaiselle, on pidettävä
erillisellä tilillä ja käytettävä uudelleen samaan tarkoitukseen tai ohjelman
tavoitteiden mukaisesti. 57 artikla
Avustusmuodot 1. Avustuksia ovat: (a)
korvaukset, jotka kattavat tosiasiallisesti
syntyneet ja maksetut avustuskelpoiset kustannukset sekä tapauksen mukaan
luontoissuoritukset ja poistot; (b)
vakioyksikkökustannukset; (c)
kertakorvaukset enintään 100 000 euron julkisen
rahoitusosuuden rajoissa; (d)
kiinteämääräinen rahoitus, joka määritetään
soveltamalla tiettyä prosenttiosuutta yhteen tai useampaan määriteltyyn
kustannuslajiin. 2. Edellä 1 kohdassa
tarkoitettuja vaihtoehtoja on mahdollista yhdistää ainoastaan, jos niistä kukin
liittyy eri kustannuslajiin tai jos niitä käytetään toimen yhtenä osana oleviin
eri hankkeisiin tai toimen peräkkäisiin vaiheisiin. 3. Jos toimi tai osan toimesta
muodostava hanke toteutetaan yksinomaan urakka-, tavara- tai palveluhankintojen
muodossa, sovelletaan ainoastaan 1 kohdan a alakohtaa. Jos toimessa tai osan
toimesta muodostavassa hankkeessa tehtävät hankinnat koskevat vain tiettyjä
kustannuslajeja, voidaan soveltaa kaikkia 1 kohdassa tarkoitettuja
vaihtoehtoja. 4. Edellä 1 kohdan b, c ja d
alakohdassa tarkoitetut määrät on vahvistettava seuraavien perusteella: (a)
oikeudenmukainen, tasapuolinen ja todennettava
laskentamenetelmä, jonka perustana ovat i) tilastotiedot tai muut objektiiviset
tiedot; tai ii) yksittäisten tuensaajien todennetut
aiemmat tiedot tai kyseisten tuensaajien tavanomaiset
kustannuslaskentakäytännöt; (b)
menetelmät ja vastaavat yksikkökustannukset,
kertakorvaukset ja kiinteämääräinen rahoitus, joita sovelletaan unionin
politiikanaloilla samantyyppisiin toimiin ja tuensaajiin; (c)
menetelmät ja vastaavat yksikkökustannukset,
kertakorvaukset ja kiinteämääräinen rahoitus, joita sovelletaan jäsenvaltion
kokonaan rahoittamissa avustusjärjestelmissä samantyyppisiin toimiin ja
tuensaajiin; (d)
tässä asetuksessa tai rahastokohtaisissa säännöissä
vahvistetut määrät. 5. Asiakirjassa, jossa
määritetään kullekin toimelle asetetut tukiedellytykset, on vahvistettava
toimen kustannusten määrittämisessä sovellettava menetelmä sekä avustuksen
maksamista koskevat edellytykset. 58 artikla Välillisten
kustannusten kiinteämääräinen rahoitus avustusten yhteydessä Jos toimen toteuttamisesta aiheutuu välillisiä
kustannuksia, ne voidaan laskea kiinteämääräisinä jollakin seuraavista
tavoista: (a)
kiinteä prosenttiosuus, joka on enintään 20 prosenttia
avustuskelpoisista välittömistä kustannuksista ja joka lasketaan käyttämällä
oikeudenmukaista, tasapuolista ja todennettavaa laskentamenetelmää tai
menetelmää, jota sovelletaan jäsenvaltion kokonaan rahoittamissa
avustusjärjestelmissä samantyyppisiin toimiin ja avustuksensaajiin; (b)
kiinteä prosenttiosuus, joka on enintään 15
prosenttia avustuskelpoisista välittömistä henkilöstökustannuksista; (c)
kiinteä prosenttiosuus, jota sovelletaan
avustuskelpoisiin välittömiin kustannuksiin ja joka perustuu olemassa oleviin
menetelmiin ja vastaaviin rahoitusosuuksiin, joita sovelletaan unionin
politiikanaloilla samantyyppisiin toimiin ja avustuksensaajiin. Siirretään komissiolle valta antaa 142 artiklan
mukaisesti delegoituja säädöksiä, jotka koskevat edellä c alakohdassa
tarkoitetun kiinteän prosenttiosuuden sekä asiaan liittyvien menetelmien
määrittelyä. 59 artikla
Avustuksiin sovellettavat
erityiset kelpoisuussäännöt 1.
Työn, tavaroiden, palvelujen, maan tai kiinteistön
tarjoamisen muodossa käyttöön annetut luontoissuoritukset, joista ei ole
suoritettu laskuilla tai vastaavalla tavalla todistusvoimaisella asiakirjalla
osoitettavissa olevaa rahakorvausta, voivat olla avustuskelpoisia, jos se
sallitaan yhteisen strategiakehyksen rahastojen ja ohjelman tukikelpoisuussäännöissä
ja jos kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät: (a)
luontoissuorituksia sisältävälle toimelle myönnetty
julkinen tuki ei saa toimen päättyessä ylittää tukikelpoisten menojen
kokonaismäärää, luontoissuoritukset pois luettuina; (b)
luontoissuorituksille määritetty arvo ei ylitä
kyseisillä markkinoilla yleisesti hyväksyttyjä kustannuksia; (c)
luontoissuorituksen arvo ja käyttöön antaminen
voidaan arvioida ja tarkastaa riippumattomalla tavalla; (d)
jos kyse on maan tai kiinteistön tarjoamisesta,
arvo on riippumattoman, pätevän asiantuntijan tai asianmukaisesti valtuutetun
virallisen elimen todistama, eikä se ylitä 3 kohdan b alakohdassa vahvistettua
enimmäismäärää; (e)
jos luontoissuoritukset ovat palkatonta työtä,
kyseisen työn arvon määrittelyssä otetaan huomioon käytetty, todennettu aika
sekä vastaavasta työstä maksettava palkka. 2.
Poistokustannuksia voidaan pitää tukikelpoisina
seuraavin edellytyksin: (a)
se sallitaan ohjelman tukikelpoisuussäännöissä; (b)
menojen määrästä on näyttöarvoltaan laskuihin
rinnastettavat kirjanpitotositteet, kun kyseessä on 57 artiklan 1 kohdan a
alakohdassa tarkoitettu korvausmuoto; (c)
kustannukset liittyvät yksinomaan toimen
tukikauteen; (d)
poistojen kohteena olevan omaisuuden hankintaan ei
ole saatu julkista tukea. 3.
Seuraaviin kustannuksiin ei voida myöntää yhteisen
strategiakehyksen rahastojen rahoitusosuutta: (a)
lainojen korot; (b)
rakentamattoman ja rakennetun maan hankinta siltä
osin kuin siihen käytettävä määrä ylittää kymmenen prosenttia kyseisen toimen
tukikelpoisista kokonaismenoista. Asianmukaisesti perustelluissa
poikkeustapauksissa voidaan hyväksyä suurempi prosenttiosuus ympäristön
säilyttämistä koskevien toimien osalta; (c)
arvonlisävero. Alv-määrät ovat kuitenkin
tukikelpoisia, jos ne kansallisen alv-lainsäädännön mukaan ovat palautukseen
oikeuttamattomia ja jos niiden maksajana on tuensaaja, joka ei ole direktiivin
2006/112/EY 13 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa olevan määritelmän
mukainen verovelvollinen, edellyttäen, että kyseiset alv-määrät eivät ole
infrastuktuurin toimittamisen yhteydessä syntyneitä. 60 artikla
Sijainnin mukaan määräytyvä
toimien tukikelpoisuus 1. Jollei 2 ja 3 kohdassa
tarkoitetuista poikkeuksista ja rahastokohtaisista säännöistä muuta johdu,
yhteisen strategiakehyksen rahastoista tuettujen toimien on sijaittava niitä
tukevan ohjelman kohdealueella, jäljempänä ’ohjelma-alue’. 2. Hallintoviranomainen voi
hyväksyä, että toimi toteutetaan ohjelma-alueen ulkopuolella mutta kuitenkin
unionin alueella edellyttäen, että kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät: (a)
toimesta on hyötyä ohjelma-alueelle; (b)
ohjelman perusteella ohjelma-alueen ulkopuolella
sijaitseviin toimiin osoitettu kokonaismäärä on enintään kymmenen prosenttia
tuesta, joka EAKR:stä, koheesiorahastosta ja Euroopan meri- ja
kalatalousrahastosta myönnetään prioriteettitasolla, ja Euroopan maaseudun
kehittämisen maatalousrahaston osalta enintään kolme prosenttia rahastosta
ohjelmaan myönnetystä tuesta; (c)
seurantakomitea on hyväksynyt kyseisen toimen tai
kyseiset toimityypit; (d)
toimelle tukea myöntävästä ohjelmasta vastaavat
viranomaiset täyttävät toimen hallinnointiin, valvontaan ja tarkastukseen
liittyvät ohjelman viranomaisten velvoitteet tai tekevät toimen toteutusalueen
viranomaisten kanssa sopimuksia edellyttäen, että 2 kohdan a alakohdassa
vahvistetut edellytykset sekä toimea koskevat hallinnointiin, valvontaan ja
tarkastukseen liittyvät velvoitteet täyttyvät. 3. Toiminnan tunnetuksi
tekemistä koskevissa toimissa voi aiheutua menoja unionin alueen ulkopuolella
edellyttäen, että 2 kohdan a alakohdassa vahvistetut edellytykset sekä toimea
koskevat hallinnointiin, valvontaan ja tarkastukseen liittyvät velvoitteet
täyttyvät. 4.
Edellä olevaa 1–3 kohtaa ei sovelleta Euroopan
alueellinen yhteistyö -tavoitteen ohjelmiin eikä ESR:ään. 61 artikla
Toimien pysyvyys 1. Infrastruktuuri- tai
tuotannollisia investointeja käsittävän toimen on maksettava yhteisen
strategiakehyksen rahastojen rahoitusosuus takaisin, jos siihen kohdistuu
tapauksen mukaan viiden vuoden kuluessa loppumaksun suorittamisesta
tuensaajalle tai valtiontukisäännöissä määrätyn ajan kuluessa (a)
tuotantotoiminnan lopettaminen tai sijainnin
muuttaminen; (b)
infrastruktuurin omistussuhteissa tapahtunut
muutos, joka hyödyttää aiheettomasti jotakin yritystä tai julkista yhteisöä;
tai (c)
huomattava muutos, joka vaikuttaa sen luonteeseen,
tavoitteisiin tai täytäntöönpanon edellytyksiin, mikä vaarantaisi sen
alkuperäiset tavoitteet. Jäsenvaltion on perittävä takaisin toimen
yhteydessä aiheettomasti maksetut määrät. 2. Sellaisten
ESR:n tukea saavien toimien sekä muista yhteisen strategiakehyksen rahastoista
tukea saavien toimien, jotka eivät ole infrastruktuuri- eivätkä tuotannollisia
investointeja, on maksettava rahaston rahoitusosuus takaisin ainoastaan
silloin, kun niillä on sovellettavien valtiontukisääntöjen mukaisesti
velvollisuus ylläpitää investointeja ja kun niihin kohdistuu kyseisissä
säännöissä säädetyn määräajan kuluessa tuotantotoiminnan lopettaminen tai
sijainnin muuttaminen. 3. Edellä olevaa 1 ja 2 kohtaa
ei sovelleta rahoitusvälineisiin maksettuihin tai niiden maksamiin rahoitusosuuksiin
eikä toimiin, joihin kohdistuu tuotantotoiminnan lopettaminen sellaisen
konkurssin seurauksena, joka ei ole petollinen. 4. Edellä olevaa 1 ja 2 kohtaa
ei sovelleta niihin investointitukea saaviin luonnollisiin henkilöihin, jotka
investointitoimen päättymisen jälkeen tulevat oikeutetuiksi EGR:n tukeen ja
saavat tukea EGR:stä (asetus [/2012] Euroopan globalisaatiorahastosta), kun
kyseisellä investoinnilla on suora yhteys EGR:n tukeen oikeutetuksi
määritettyyn toimintatyyppiin.
VIII OSASTO
HALLINNOINTI JA VALVONTA I LUKU
Hallinto- ja valvontajärjestelmät 62 artikla
Hallinto- ja
valvontajärjestelmien yleiset periaatteet Hallinto- ja valvontajärjestelmien on sisällettävä säännökset
seuraavista: (a)
kunkin hallinnoinnista ja valvonnasta vastaavan asianomaisen
elimen tehtävien kuvaus samoin kuin tehtävien jako kunkin elimen sisällä; (b)
tehtävien erottamista koskevan periaatteen
noudattaminen kyseisten elinten välillä ja kunkin elimen sisällä; (c)
menettelyt ilmoitettujen menojen oikeellisuuden ja
asianmukaisuuden varmistamiseksi; (d)
sähköiset tietojärjestelmät kirjanpitoa,
taloudellisten tietojen ja indikaattoreita koskevien tietojen säilyttämistä ja
siirtämistä sekä seurantaa ja raportointia varten; (e)
raportointi- ja seurantajärjestelmät, jos
vastuuelin siirtää tehtävien suorittamisen toiselle elimelle; (f)
järjestelyt hallinto- ja valvontajärjestelmien
toiminnan tarkastamiseksi; (g)
järjestelmät ja menettelyt asianmukaisen
jäljitysketjun turvaamiseksi; (h)
sääntöjenvastaisuuksien sekä petosten ehkäisy,
toteaminen ja oikaisu sekä aiheettomasti maksettujen summien takaisinperintä
mahdolliset korot mukaan luettuina. 63 artikla
Jäsenvaltioiden tehtävät 1. Jäsenvaltioiden on täytettävä
varainhoitoasetuksen ja rahastokohtaisten sääntöjen mukaisissa yhteistä
hallinnointia koskevissa säännöissä vahvistetut hallinnointi-, valvonta- ja
tarkastusvelvollisuutensa ja otettava hoitaakseen niistä johtuvat kyseisissä
säännöissä vahvistetut tehtävät. Yhteisen hallinnoinnin periaatteen mukaisesti
ohjelmien hallinnointi ja valvonta kuuluu jäsenvaltioiden vastuulle. 2. Jäsenvaltioiden on
varmistettava, että ohjelmien hallinto- ja valvontajärjestelmät perustetaan
rahastokohtaisissa säännöissä olevien määräysten mukaisesti ja että kyseiset
järjestelmät toimivat tehokkaasti. 3. Jäsenvaltioiden on
perustettava ja otettava käyttöön menettely yhteisen strategiakehyksen
rahastoista osarahoitettujen toimien valintaa tai toteutusta koskevien
kantelujen riippumatonta tutkimista ja ratkaisemista varten. Jäsenvaltioiden on
ilmoitettava näiden tutkimusten tulokset komissiolle pyynnöstä. 4. Jäsenvaltioiden ja komission
välinen virallinen tiedonvaihto on kokonaisuudessaan hoidettava käyttämällä
komission käyttöön ottamaa sähköistä tiedonvaihtojärjestelmää.
II LUKU
Hallinto- ja valvontaelinten hyväksyntä 64 artikla
Hyväksyntä
ja koordinointi 1. Kukin yhteisen
strategiakehyksen menojen hallinnoinnista ja valvonnasta vastaava elin on
varainhoitoasetuksen 56 artiklan 3 kohdan mukaan hyväksyttävä hyväksynnän
antavan ministeriötason viranomaisen virallisella päätöksellä. 2. Hyväksynnän antaminen
edellyttää, että kyseinen elin täyttää rahastokohtaisissa säännöissä
vahvistetut hyväksymisperusteet, jotka koskevat sisäistä ympäristöä, valvontaa,
tiedotusta ja viestintää sekä seurantaa. 3. Hyväksynnän on perustuttava riippumattoman
tarkastuselimen antamaan lausuntoon, jossa arvioidaan, täyttääkö kyseinen elin
hyväksymisperusteet. Riippumattoman tarkastuselimen on tehtäviään
suorittaessaan otettava huomioon kansainvälisesti hyväksytyt
tarkastusstandardit. 4. Hyväksynnän antavan
viranomaisen on valvottava hyväksyttyä elintä ja peruutettava antamansa
hyväksyntä virallisella päätöksellä, jos yksi tai useampi hyväksymisperuste ei
enää täyty, paitsi jos kyseinen elin toteuttaa tarvittavat korjaukset
koeaikana, jonka hyväksynnän antava viranomainen määrittää ongelman vakavuuden
mukaan. Hyväksynnän antavan elimen on ilmoitettava komissiolle viipymättä
mahdollisesta hyväksytylle elimelle määritetystä koeajasta ja mahdollisesta
peruuttamista koskevasta päätöksestä. 5. Jäsenvaltio voi nimetä
yhteensovittamisesta vastaavan viranomaisen, jonka tehtävänä on huolehtia
yhteydenpidosta komissioon ja toimittaa sille tietoja, edistää unionin
sääntöjen yhdenmukaista soveltamista, laatia yhteenvetokertomus, jossa
esitetään kansallisen tason kokonaiskatsaus kaikista hallinnollisista
vahvistuslausumista sekä tarkastuslausunnoista, ja koordinoida yleisluonteisten
puutteiden korjaamiseksi toteutettavia toimenpiteitä. 6. Rajoittamatta
rahastokohtaisissa säännöissä vahvistettujen sääntöjen soveltamista 1 kohdan
mukaisesti hyväksyttävät elimet ovat (a)
EAKR:n, ESR:n ja koheesiorahaston osalta
hallintoviranomaiset ja tapauksen mukaan todentamisviranomaiset; (b)
Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston
ja Euroopan meri- ja kalatalousrahaston osalta maksajavirastot.
III LUKU
Komission valtuudet ja tehtävät 65 artikla
Komission valtuudet ja
tehtävät 1. Komissio varmistaa käytettävissä olevien tietojen, myös
hyväksymismenettelyn, vuotuisen hallinnollisen vahvistuslausuman, vuotuisten
tarkastuskertomusten, vuotuisen tarkastuslausunnon, vuotuisen
täytäntöönpanokertomuksen sekä kansallisten ja unionin elinten toimittamien
tarkastusten perusteella, että jäsenvaltiot ovat perustaneet tämän asetuksen ja
rahastokohtaisten sääntöjen mukaiset hallinto- ja valvontajärjestelmät ja että
kyseiset järjestelmät toimivat tehokkaasti ohjelmien täytäntöönpanon ajan. 2. Komission virkamiehet tai
komission valtuuttamat edustajat voivat asianmukaisen ennakkoilmoituksen
annettuaan tehdä tarkastuksia paikan päällä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta
jäsenvaltioiden suorittamia tarkastuksia. Mainituissa tarkastuksissa voidaan
ennen kaikkea tarkastaa, toimivatko ohjelman tai ohjelman osan tai toimen
hallinto- ja valvontajärjestelmät tehokkaasti, ja arvioida, onko toimien tai ohjelmien
varainhoito moitteetonta. Jäsenvaltion virkamiehet tai valtuutetut edustajat
voivat osallistua näihin tarkastuksiin. Komission virkamiehillä tai komission
valtuuttamilla edustajilla, joilla on asianmukaiset valtuudet suorittaa paikan
päällä tehtäviä tarkastuksia, on oltava mahdollisuus tutustua kaikkiin
tietoihin, asiakirjoihin ja metatietoihin, jotka liittyvät yhteisen
strategiakehyksen rahastoista tuettuihin toimiin tai hallinto- ja
valvontajärjestelmiin, riippumatta välineestä, jolle tiedot ja asiakirjat on
tallennettu. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle pyynnöstä jäljennökset
näistä tiedoista, asiakirjoista ja metatiedoista. Tässä kohdassa vahvistetut valtuudet eivät vaikuta
niiden kansallisten säännösten soveltamiseen, joiden mukaan tietyt toimet
kuuluvat ainoastaan kansallisessa lainsäädännössä nimenomaisesti nimetyille
virkamiehille. Komission virkamiehet ja komission valtuuttamat edustajat eivät
esimerkiksi saa osallistua yksityisissä tiloissa suoritettaviin käynteihin tai
kansallisen lainsäädännön mukaiseen epäiltyjen viralliseen kuulusteluun. Tällä
tavoin hankittujen tietojen on kuitenkin oltava heidän saatavillaan. 3. Komissio voi vaatia
jäsenvaltiota toteuttamaan tarvittavat toimet kansallisten hallinto- ja
valvontajärjestelmien tehokkaan toiminnan tai menojen oikeellisuuden
varmistamiseksi rahastokohtaisten sääntöjen mukaisesti. 4. Komissio voi vaatia
jäsenvaltiota tutkimaan komissiolle esitetyn kantelun, joka koskee yhteisen
strategiakehyksen rahastoista osarahoitettujen toimien valintaa tai toteutusta
tai hallinto- ja valvontajärjestelmän toimintaa.
IX OSASTO
VARAINHOITO, TILIEN TARKASTUS JA HYVÄKSYMINEN JA RAHOITUSOIKAISUT,
VAPAUTTAMINEN I LUKU
Varainhoito 66
artikla
Talousarviositoumukset Unionin talousarviositoumukset toteutetaan
kunkin ohjelman osalta rahastokohtaisina vuotuisina erinä 1 päivän
tammikuuta 2014 ja 31 päivän joulukuuta 2020 välisenä aikana. Ohjelman
hyväksymisestä annettu komission päätös muodostaa varainhoitoasetuksen 75
artiklan 2 kohdassa tarkoitetun rahoituspäätöksen ja, sen jälkeen
rahoituspäätös on annettu tiedoksi asianomaiselle jäsenvaltiolle, kyseisen
asetuksen mukaisen oikeudellisen sitoumuksen. Ensimmäistä erää koskeva talousarviositoumus
tehdään jokaisessa ohjelmassa sen jälkeen, kun komissio on hyväksynyt ohjelman.
Komissio tekee myöhempiä eriä koskevat
talousarviositoumukset ennen kunkin vuoden toukokuun 1 päivää toisessa
alakohdassa tarkoitetun päätöksen perusteella lukuun ottamatta tapauksia,
joihin sovelletaan varainhoitoasetuksen 13 artiklaa. Kun kyse on suoritusvarauksesta ja kasvuun ja
kilpailukykyyn liittyvästä varauksesta, talousarviositoumukset tehdään sen
jälkeen, kun on annettu komission päätös ohjelman muuttamisen hyväksymisestä. 67 artikla
Maksuja koskevat yhteiset
säännöt 1. Komissio suorittaa yhteisen
strategiakehyksen rahastojen rahoitusosuuteen sisältyvät maksut kuhunkin
ohjelmaan talousarviomäärärahojen mukaisesti ja käytettävissä olevien varojen
rajoissa. Kukin maksu kirjataan kyseisen rahaston aikaisimpaan avoimeen talousarviositoumukseen.
2. Maksut suoritetaan
ennakkomaksuina, välimaksuina, tapauksen mukaan vuotuisen saldon maksuna sekä
loppumaksuna. 3. Kun kyseessä on 57 artiklan 1
kohdan b, c ja d alakohdan mukainen tukimuoto, tukikelpoisiksi menoiksi
katsotaan tuensaajalle maksetut määrät. 68 artikla
Välimaksujen, mahdollisen
vuotuisen saldon maksun sekä loppumaksujen laskentaa koskevat yhteiset säännöt Rahastokohtaisissa säännöissä vahvistetaan,
miten välimaksuina, mahdollisina vuotuisen saldon maksuina ja loppumaksuna
korvattava määrä lasketaan. Korvattava määrä saadaan soveltamalla tiettyä
osarahoitusosuutta tukikelpoisiin menoihin. 69 artikla
Maksupyynnöt 1. Rahastokohtaisissa säännöissä
vahvistetaan noudatettava menettely sekä tiedot, jotka on toimitettava maksupyyntöjä
varten. 2. Komissiolle toimitettavassa
maksupyynnössä on varainhoitoasetuksen […] artiklan mukaisesti ilmoitettava
kaikki tiedot, jotka komissio tarvitsee tilinpäätöstä varten. 70 artikla
Ennakkomaksujen ja
välimaksujen yhteismäärä 1. Ennakkomaksujen ja
välimaksujen ja tapauksen mukaan komission maksaman vuotuisen saldon
yhteismäärä saa olla enintään 95 prosenttia ohjelmalle yhteisen
strategiakehyksen rahastoista myönnetystä rahoitusosuudesta. 2. Kun tämä 95 prosentin
enimmäismäärä saavutetaan, jäsenvaltion on toimitettava edelleen maksupyyntöjä
komissiolle. 71 artikla
Euron käyttö Jäsenvaltioiden toimittamissa ohjelmissa
esitetyt määrät, menoarviot, menoilmoitukset, maksupyynnöt, tilinpäätökset sekä
vuotuisissa ja lopullisissa täytäntöönpanokertomuksissa mainitut menot on
esitettävä euromääräisinä. 72 artikla
Ensimmäisen ennakkomaksun
maksaminen 1. Kun komissio on antanut
ohjelman hyväksymistä koskevan päätöksen, se maksaa ensimmäisen ennakkomaksun
koko ohjelmakaudeksi. Ensimmäinen ennakkomaksu maksetaan erinä
määrärahatarpeiden mukaisesti. Erät määritellään rahastokohtaisissa säännöissä. 2. Ennakkomaksua on käytettävä
ainoastaan maksujen suorittamiseen tuensaajille ohjelman täytäntöönpanon
yhteydessä. Se on viipymättä asetettava tästä vastaavan elimen käyttöön. 73 artikla
Ensimmäisen ennakkomaksun
poistaminen tileistä Ensimmäisenä ennakkomaksuna maksettu määrä on
poistettava kokonaisuudessaan komission tileistä viimeistään, kun ohjelma
päätetään. 74 artikla
Maksun määräajan kulumisen
keskeyttäminen 1. Varainhoitoasetuksessa
tarkoitettu valtuutettu tulojen ja menojen hyväksyjä voi keskeyttää
välimaksupyynnön maksumääräajan kulumisen enintään yhdeksällä kuukaudella, jos (a)
kansallisen tai unionin tarkastuselimen
toimittamien tietojen mukaan on olemassa näyttöä, joka viittaa huomattaviin
puutteisiin hallinto- ja valvontajärjestelmien toiminnassa; (b)
kyseisen valtuutetun tulojen ja menojen hyväksyjän
on tehtävä lisätarkistuksia saatuaan tietoonsa tietoja, joiden perusteella hän
epäilee, että maksupyyntöön sisältyvät menot liittyvät sääntöjenvastaisuuteen,
jolla on vakavia taloudellisia seurauksia; (c)
jokin 75 artiklan 1 kohdassa vaadituista
asiakirjoista on jätetty toimittamatta. 2. Valtuutettu tulojen ja
menojen hyväksyjä voi rajata keskeytyksen koskemaan ainoastaan sitä osaa
maksupyynnön menoista, johon 1 kohdassa tarkoitetut seikat vaikuttavat.
Valtuutetun tulojen ja menojen hyväksyjän on ilmoitettava jäsenvaltiolle ja
hallintoviranomaiselle viipymättä keskeyttämisen syistä ja pyydettävä niitä
korjaamaan tilanne. Valtuutetun tulojen ja menojen hyväksyjän on päätettävä
keskeyttäminen heti, kun tarvittavat toimenpiteet on toteutettu. II LUKU
Tilien tarkastus ja hyväksyminen ja rahoitusoikaisut 75 artikla
Tietojen toimittaminen 1. Jäsenvaltion on toimitettava
komissiolle viimeistään tilikauden loppumista seuraavan vuoden helmikuun 1
päivänä seuraavat asiakirjat ja tiedot varainhoitoasetuksen 56 artiklan
mukaisesti: (a)
asianomaisten 64 artiklan nojalla hyväksyttyjen
elinten varmennetut tilinpäätöstiedot; (b)
hallinnollinen vahvistuslausuma tilinpäätöstietojen
täydellisyydestä, oikeellisuudesta ja totuudenmukaisuudesta, sisäisten
valvontajärjestelmien moitteettomasta toiminnasta, tilien perustana olevien
toimien laillisuudesta ja asianmukaisuudesta sekä moitteettoman varainhoidon
periaatteen noudattamisesta; (c)
kaikista käytettävissä olevista tarkastuksista
laadittu yhteenveto, joka sisältää myös analyysin järjestelmään liittyvistä tai
toistuvista puutteista sekä niiden korjaamiseksi toteutetuista tai
suunnitelluista toimenpiteistä; (d)
riippumattoman tarkastuselimen antama
tarkastuslausunto hallinnollisesta vahvistuslausumasta, joka kattaa
tilinpäätöstietojen täydellisyyden, oikeellisuuden ja totuudenmukaisuuden,
sisäisten valvontajärjestelmien moitteettoman toiminnan, tilien perustana
olevien toimien laillisuuden ja asianmukaisuuden sekä moitteettoman
varainhoidon periaatteen noudattamisen, sekä lausuntoon liittyvä
tarkastuskertomus, jossa esitetään lausunnon kohteena olevan tilivuoden osalta
tehtyjen tarkastusten havainnot. 2. Jäsenvaltion on komission
pyynnöstä toimitettava lisätietoja komissiolle. Jos jäsenvaltio ei toimita
pyydettyjä tietoja komission asettamaan määräaikaan mennessä, komissio voi
antaa tilien tarkastusta ja hyväksymistä koskevan päätöksensä hallussaan olevien
tietojen perusteella. 3. Jäsenvaltion on toimitettava
komissiolle viimeistään tilikauden loppumista seuraavan vuoden [helmikuun 15
päivänä] yhteenvetokertomus varainhoitoasetuksen 56 artiklan 5 kohdan viimeisen
alakohdan mukaisesti. 76 artikla
Tilien tarkastus ja
hyväksyminen 1. Komissio tekee
rahastokohtaisten sääntöjen mukaisesti viimeistään tilikauden loppumista
seuraavan vuoden huhtikuun 30 päivänä tilien tarkastusta ja hyväksymistä
koskevan päätöksen kullekin ohjelmalle 64 artiklan nojalla hyväksyttyjen
asianomaisten elinten osalta. Tilien tarkastusta ja hyväksymistä koskeva päätös
kattaa esitettyjen tilinpäätöstietojen täydellisyyden, oikeellisuuden ja
totuudenmukaisuuden, eikä se rajoita mahdollisten myöhempien rahoitusoikaisujen
soveltamista. 2. Vuotuisessa tilien
tarkastuksessa ja hyväksymisessä sovellettavat menettelyt vahvistetaan
rahastokohtaisissa säännöissä. 77 artikla
Komission tekemät
rahoitusoikaisut 1. Komissio tekee
rahoitusoikaisuja peruuttamalla ohjelmalle myönnetyn unionin rahoitusosuuden
kokonaan tai osittain ja suorittamalla jäsenvaltiolta takaisinperinnän, jotta
unionin rahoituksen ulkopuolelle suljetaan menot, jotka ovat sovellettavan
unionin ja kansallisen lainsäädännön vastaisia, mukaan lukien komission tai
Euroopan tilintarkastustuomioistuimen havaitsemat jäsenvaltioiden hallinto- ja
valvontajärjestelmien puutteet. 2. Sovellettavan unionin tai
kansallisen lainsäädännön rikkominen johtaa rahoitusoikaisuun vain siinä
tapauksessa, että yksi seuraavista edellytyksistä täyttyy: (a)
rikkominen on vaikuttanut tai on voinut vaikuttaa
yhteisen strategiakehyksen rahastojen tukikohteeksi otetun toimen valintaan,
jonka vastuuelin on tehnyt; (b)
on mahdollista, että rikkominen on vaikuttanut tai
on voinut vaikuttaa unionin talousarviosta korvattaviksi ilmoitettujen menojen
määrään. 3. Päättäessään 1 kohdan
mukaisen rahoitusoikaisun määrästä komissio ottaa huomioon sovellettavan
unionin tai kansallisen lainsäädännön rikkomisen luonteen ja vakavuuden sekä
sen taloudelliset vaikutukset unionin talousarvioon. 4. Rahoitusoikaisujen tekemiseen
sovellettavat perusteet ja menettelyt vahvistetaan rahastokohtaisissa
säännöissä.
III luku
Vapauttaminen 78 artikla
Periaatteet 1. Kaikkiin ohjelmiin
sovelletaan vapauttamismenettelyä, jossa on lähtökohtana, että ne sitoumukseen
liittyvät määrät, joista ei ole suoritettu ennakkomaksuja tai joista ei ole
esitetty maksupyyntöä määritellyn kauden kuluessa, vapautetaan. 2. Kauden viimeiseen vuoteen
liittyvä sitoumus vapautetaan ohjelmien päättämisessä noudatettavien sääntöjen
mukaisesti. 3. Rahastokohtaisissa säännöissä
täsmennetään, miten vapauttamista koskevaa sääntöä sovelletaan kuhunkin
yhteisen strategiakehyksen rahastoon. 4. Talousarviositoumusten
avoinna oleva osa vapautetaan, jos jokin päättämiseen tarvittavista
asiakirjoista on jätetty toimittamatta komissiolle rahastokohtaisissa
säännöissä vahvistettuihin määräaikoihin mennessä. 79 artikla
Vapauttamista koskevat poikkeukset 1. Vapauttamisen kohteena
olevasta määrästä on vähennettävä määrät, joita vastuuelin ei ole voinut
ilmoittaa komissiolle seuraavista syistä: (a) toimet on keskeytetty sellaisen
oikeudellisen menettelyn tai hallinnollisen muutoksenhaun vuoksi, jolla on
lykkäävä vaikutus; tai (b) koko ohjelman tai ohjelman jonkin osan
täytäntöönpanoa on vakavasti vaikeuttanut ylivoimainen este. Ylivoimaiseen
esteeseen vetoavien kansallisten viranomaisten on osoitettava sen välittömät
seuraukset koko ohjelman tai sen osan täytäntöönpanolle. Vähennystä voidaan pyytää kerran sen jälkeen, kun
keskeyttäminen tai ylivoimainen este on kestänyt enintään yhden vuoden, tai
useita kertoja ylivoimaisen esteen keston mukaan tai sen mukaan, kuinka monta
vuotta on kulunut toimen täytäntöönpanon keskeyttäneen oikeudellisen tai
hallinnollisen päätöksen ja lopullisen oikeudellisen tai hallinnollisen
päätöksen välillä. 2. Jäsenvaltion on lähetettävä
komissiolle tiedot 1 kohdassa tarkoitetuista poikkeuksista viimeistään 31
päivänä tammikuuta sen määrän osalta, joka on ilmoitettava edellisen vuoden
loppuun mennessä. 80 artikla
Menettely 1. Komissio ilmoittaa
jäsenvaltiolle ja hallintoviranomaiselle hyvissä ajoin aina, kun on olemassa
vaara, että 78 artiklassa säädettyä talousarviositoumuksen vapauttamista
sovelletaan. 2. Komissio ilmoittaa 31
tammikuuta käytettävissään olevien tietojen pohjalta jäsenvaltiolle ja
hallintoviranomaiselle määrän, jota talousarviositoumuksen vapauttaminen sen
hallussa olevien tietojen perusteella koskee. 3. Jäsenvaltiolla on kaksi
kuukautta aikaa hyväksyä vapautettava määrä tai esittää huomautuksensa. 4. Jäsenvaltion on viimeistään
30 päivänä kesäkuuta esitettävä komissiolle tarkistettu rahoitussuunnitelma,
jossa otetaan huomioon vähennetyn tukimäärän jakaminen ohjelman yhden tai
useamman prioriteetin kesken kyseisenä varainhoitovuonna. Jos suunnitelmaa ei
esitetä, komissio tarkistaa rahoitussuunnitelmaa vähentämällä yhteisen
strategiakehyksen rahastojen rahoitusosuutta kyseisen varainhoitovuoden osalta.
Vähennys kohdennetaan suhteellisesti kuhunkin prioriteettiin. 5. Komissio muuttaa ohjelman
hyväksymisestä annettua päätöstä täytäntöönpanosäädöksillä viimeistään 30
päivänä syyskuuta. KOLMAS OSA
EAKR:ÄÄN, ESR:ÄÄN JA KOHEESIORAHASTOON SOVELLETTAVAT YLEISET SÄÄNNÖKSET I OSASTO
TAVOITTEET JA RAHOITUSKEHYS
I LUKU
Tehtävä, tavoitteet ja tuen maantieteellinen kattavuus 81 artikla
Tehtävä ja tavoitteet 1. Rahastot osallistuvat unionin
sellaisten toimien kehittämiseen ja toteuttamiseen, joilla lujitetaan sen
taloudellista, sosiaalista ja alueellista yhteenkuuluvuutta perussopimuksen 174
artiklan mukaisesti. Rahastoista tuettavilla toimilla edistetään
älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevaa unionin strategiaa. 2. Tätä varten pyritään
seuraaviin tavoitteisiin: (a)
”Investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin” -tavoite
jäsenvaltioissa ja alueilla, jota tuetaan kaikista rahastoista; ja (b)
”Euroopan alueellinen yhteistyö” -tavoite, jota
tuetaan EAKR:stä. 82 artikla
Investoinnit kasvuun ja
työpaikkoihin 1. Rakennerahastoista tuetaan
Investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin -tavoitetta kaikilla alueilla, jotka ovat
asetuksessa (EY) N:o 1059/2003 vahvistetun yhteisen tilastollisten
alueyksiköiden nimikkeistön 2-tason, jäljempänä ’NUTS 2 -taso’, mukaisia. 2. Investoinnit kasvuun ja
työpaikkoihin -tavoitteen määrärahat kohdennetaan seuraaville kolmelle NUTS 2
-tason alueiden luokille: (a)
vähemmän kehittyneet alueet, joiden BKT asukasta
kohden on alle 75 prosenttia 27 jäsenvaltion EU:n BKT:n keskiarvosta; (b)
siirtymäalueet, joiden BKT asukasta kohden on 75–90
prosenttia 27 jäsenvaltion EU:n BKT:n keskiarvosta; (c)
kehittyneemmät alueet, joiden BKT asukasta kohden
on yli 90 prosenttia 27 jäsenvaltion EU:n BKT:n keskiarvosta. Kyseiset kolme alueluokkaa määritetään sen
perusteella, mikä niiden BKT asukasta kohden ostovoimapariteettina mitattuna ja
kautta 2006–2008 koskevien unionin lukujen perusteella on suhteessa 27
jäsenvaltion EU:n BKT:n keskiarvoon samalla viitekaudella. 3. Koheesiorahastosta tuetaan
jäsenvaltioita, joiden bruttokansantulo (BKTL) asukasta kohden on
ostovoimapariteettina mitattuna ja kautta 2007–2009 koskevien unionin lukujen
perusteella alle 90 prosenttia 27 jäsenvaltion EU:n asukaskohtaisen BKTL:n
keskiarvosta samalla viitekaudella. Koheesiorahastorahoitukseen vuonna 2013 oikeutetut
jäsenvaltiot, joiden nimellinen bruttokansantulo (BKTL) asukasta kohden
kuitenkin on yli 90 prosenttia 27 jäsenvaltion EU:n asukaskohtaisen BKTL:n
keskiarvosta ensimmäisen alakohdan mukaisesti laskettuna, saavat
koheesiorahastosta erityistä siirtymäkauden tukea. 4. Heti tämän asetuksen tultua
voimaan komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksellä päätöksen, jossa
vahvistetaan luettelo 2 kohdan mukaiset kolmea alueluokkaa koskevat ehdot
täyttävistä alueista ja 3 kohdan mukaiset ehdot täyttävistä jäsenvaltioista.
Kyseiset täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 143 artiklan 3 kohdassa
tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. Luettelo on voimassa
1 päivän tammikuuta 2014 ja 31 päivän joulukuuta 2020 välisen ajan. 5. Komissio tarkistaa vuonna
2017 jäsenvaltioiden oikeuden saada koheesiorahastorahoitusta käyttämällä
perusteena 27 jäsenvaltion EU:n BKTL-lukuja kaudelta 2013–2015. Ne
jäsenvaltiot, joiden nimellinen BKTL asukasta kohden on yli 90 prosenttia 27
jäsenvaltion EU:n asukaskohtaisen BKTL:n keskiarvosta, saavat
koheesiorahastosta erityistä siirtymäkauden tukea.
II LUKU
Rahoituskehys 83 artikla
Kokonaismäärärahat 1. Rahastojen
talousarviositoumuksiin käytettävissä olevat kokonaismäärärahat kaudella
2014–2020 ovat 336 020 492 848 euroa vuoden 2011 hintoina
liitteessä II olevan vuosijakauman mukaisesti. Ohjelmatyötä varten ja määrien
ottamiseksi myöhemmin unionin yleiseen talousarvioon kokonaismäärärahoihin
tehdään vuosittain kahden prosentin indeksikorjaus. 2. Komissio hyväksyy
täytäntöönpanosäädöksillä päätöksen, jossa vahvistetaan jäsenvaltiokohtaisten
kokonaismäärärahojen vuosijakauma, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän
artiklan 3 kohdan ja 84 artiklan 7 kohdan soveltamista. 3. Komission aloitteesta
0,35 prosenttia kokonaismäärärahoista kohdennetaan tekniseen tukeen. 84 artikla
Investoinnit kasvuun ja
työpaikkoihin- ja Euroopan alueellinen yhteistyö ‑tavoitteiden määrärahat 1. Investoinnit kasvuun ja
työpaikkoihin -tavoitteen määrärahat ovat 96,52 prosenttia
kokonaismäärärahoista (eli yhteensä 324 320 492 844 euroa), ja
ne kohdennetaan seuraavasti: (a)
50,13 prosenttia (eli yhteensä
162 589 839 384 euroa) vähemmän kehittyneille alueille; (b)
12,01 prosenttia (eli yhteensä 38 951 564 661
euroa) siirtymäalueille; (c)
16,39 prosenttia (eli yhteensä 53 142 922 017
euroa) kehittyneemmille alueille; (d)
21,19 prosenttia (eli yhteensä 68 710 486 782
euroa) koheesiorahastosta tukea saaville jäsenvaltioille; (e)
0,29 prosenttia (eli yhteensä 925 680 000
euroa) lisärahoituksena perussopimuksen 349 artiklassa tarkoitetuille
syrjäisimmille alueille ja NUTS 2 -alueille, jotka täyttävät Itävallan, Suomen
ja Ruotsin liittymissopimukseen liitetyssä pöytäkirjassa N:o 6 olevassa 2
artiklassa määrätyt ehdot. Kaikki alueet, joiden BKT asukasta kohden oli
kaudella 2007–2013 alle 75 prosenttia viitekaudelta määritetystä 25
jäsenvaltion EU:n BKT:n keskiarvosta mutta joiden BTK asukasta kohden on yli 75
prosenttia 27 jäsenvaltion EU:n BKT:n keskiarvosta, saavat rakennerahastoista
määrärahan, joka on suuruudeltaan vähintään kaksi kolmasosaa niille kaudella
2007–2013 kohdennetuista määrärahoista. 2. Jäsenvaltioiden on käytettävä
seuraavia jakoperusteita: (a)
vähemmän kehittyneiden alueiden ja siirtymäalueiden
osalta tukikelpoinen väestö, alueellinen vauraus, kansallinen vauraus ja
työttömyysaste; (b)
kehittyneempien alueiden osalta tukikelpoinen
väestö, alueellinen vauraus, työttömyysaste, työllisyysaste, koulutustaso ja
asukastiheys; (c)
koheesiorahaston osalta väestö, kansallinen vauraus
ja pinta-ala. 3. Vähintään 25 prosenttia
vähemmän kehittyneille alueille osoitetuista rakennerahastovaroista, 40
prosenttia siirtymäaluille osoitetuista rakennerahastovaroista ja 52 prosenttia
kehittyneemmille alueille osoitetuista rakennerahastovaroista kussakin
jäsenvaltiossa on osoitettava ESR:ään. Tätä säännöstä sovellettaessa
[Elintarviketuki vähäosaisimmille -välineen] kautta jäsenvaltiolle myönnetty
tuki katsotaan osaksi ESR:ään osoitettua rakennerahastojen osuutta. 4. Koheesiorahastosta maksettava
tuki liikenteen infrastruktuurille osana ”Verkkojen Eurooppa” -välinettä on
10 000 000 000 euroa. Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksellä
päätöksen, jossa vahvistetaan kunkin jäsenvaltion koheesiorahastomäärärahoista
koko kauden osalta siirrettävä määrä. Kunkin jäsenvaltion
koheesiorahastomäärärahoja vähennetään vastaavasti. Edellä ensimmäisessä alakohdassa mainittua
koheesiorahastosta annettavaa tukea vastaavat vuotuiset määrärahat merkitään
vuoden 2014 talousarviomenettelyssä Verkkojen Eurooppa ‑välineen
asianmukaisiin budjettikohtiin. Koheesiorahastosta osana Verkkojen Eurooppa
-välinettä maksettava tuki pannaan täytäntöön Verkkojen Eurooppa -välineestä
annetun asetuksen (EU) N:o […]/2012[34]
[13] artiklan mukaisesti mainitun asetuksen liitteessä 1 olevan luettelon
mukaisten hankkeiden osalta painottamalla mahdollisimman pitkälle hankkeita,
jotka vastaavat koheesiorahastomäärärahojen kansallista jakoa. 5. Rakennerahastoista
Investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin -tavoitteen perusteella [Elintarviketuki
vähäosaisimmille -välineelle] myönnetty tuki on 2 500 000 000 euroa. Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksellä
päätöksen, jossa vahvistetaan kunkin jäsenvaltion rakennerahastomäärärahoista
koko kauden osalta siirrettävä määrä jäsenvaltiokohtaisesti. Kullekin
jäsenvaltiolle osoitettuja rakennerahastomäärärahoja vähennetään vastaavasti. Ensimmäisessä alakohdassa mainittua
rakennerahastoista annettavaa tukea vastaavat vuotuiset määrärahat merkitään
vuoden 2014 talousarviomenettelyssä [Elintarviketuki vähäosaisimmille
-välineen] asianmukaisiin budjettikohtiin. 6. Investoinnit kasvuun ja
työpaikkoihin -tavoitteeseen tarkoitetuista määrärahoista 5 prosenttia
muodostaa suoritusvarauksen, joka kohdennetaan 19 artiklan mukaisesti. 7. Investoinnit kasvuun ja
työpaikkoihin -tavoitteeseen tarkoitetuista EAKR:n määrärahoista 0,2 prosenttia
kohdennetaan komission aloitteesta innovatiivisille toimenpiteille kaupunkialueiden
kestävän kehityksen alalla. 8. Euroopan alueellinen
yhteistyö -tavoitteen määrärahat ovat 3,48 prosenttia rahastojen
talousarviositoumuksiin käytettävissä olevista kokonaismäärärahoista kaudella
2014–2020 (eli yhteensä 11 700 000 004 euroa.) 85 artikla
Varojen siirtoa koskeva
kielto 1.
Kullekin jäsenvaltiolle vähemmän kehittyneiden
alueiden, siirtymäalueiden ja kehittyneempien alueiden osalta kohdennettuja
kokonaismäärärahoja ei saa siirtää kyseisten alueluokkien välillä. 2.
Edellä olevasta 1 kohdasta poiketen komissio voi
asianmukaisesti perustelluissa olosuhteissa, jotka liittyvät yhden tai useamman
temaattisen tavoitteen täytäntöönpanoon, hyväksyä jäsenvaltion
kumppanuussopimuksessa, kun se toimitetaan ensimmäisen kerran, tekemän
ehdotuksen siirtää enintään 2 prosenttia jonkin alueluokan
kokonaismäärärahoista toisille alueluokille. 86 artikla
Täydentävyys 1. Tässä artiklassa tarkoitetaan (1) ’julkisilla tai niihin rinnastettavilla
rakenteellisilla menoilla’ jäsenvaltioiden neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97[35]
mukaisesti laatimissa vakaus- ja lähentymisohjelmissa ilmoittamaa
julkistalouden kiinteän pääoman bruttomuodostusta julkisen talouden keskipitkän
aikavälin strategiansa esittämiseksi; (2) ’kiinteillä varoilla’ tuotantoprosessien
tuotoksina tuotettuja aineellisia tai aineettomia varoja, joita itseään
käytetään toistuvasti tai jatkuvasti tuotantoprosesseissa pitempään kuin yhden
vuoden ajan; (3) ’kiinteän pääoman bruttomuodostuksella’[36] kaikkia
kotimaisten tuottajien kiinteiden varojen hankintoja tiettynä ajanjaksona,
vähennettynä luovutuksilla, ja eräitä tuottajan tai institutionaalisen yksikön
tuotantotoiminnan aiheuttamia lisäyksiä valmistamattomien varojen arvoon; (4) ’julkistaloudella’ niiden
institutionaalisten yksiköiden kokonaisuutta, jotka poliittisten
velvollisuuksiensa ja taloudellisen sääntelyn tehtäviensä täyttämisen lisäksi
tuottavat pääasiallisesti markkinattomia palveluja (mahdollisesti tavaroita)
yksityiseen tai kollektiiviseen kulutukseen sekä uudelleenjakavat tuloja ja varallisuutta[37]. 2. Investoinnit kasvuun ja
työpaikkoihin -tavoitteeseen osoitettu rahastojen tuki ei saa korvata
jäsenvaltion julkisia tai niihin rinnastettavia rakenteellisia menoja. 3. Jäsenvaltioiden on
säilytettävä kaudella 2014–2020 julkisten tai niihin rinnastettavien
rakenteellisten menojen taso vähintään kumppanuussopimuksessa vahvistettua
tavoitetasoa vastaavana. Julkisten tai niihin rinnastettavien
rakenteellisten menojen keskimääräinen tavoitetaso vuotta kohden vuosina
2014–2020 on vahvistettava kumppanuussopimuksessa, komission tekemän
kumppanuussopimuksessa toimitettujen tietojen ennakkotarkistuksen perusteella
ja ottaen huomioon julkisten tai niihin rinnastettavien rakenteellisten menojen
keskimääräinen taso vuotta kohden kaudella 2007–2013. Komissio ja jäsenvaltiot ottavat huomioon yleiset
makrotaloudelliset olosuhteet ja erityis- tai poikkeustilanteet, kuten
yksityistämiset tai jäsenvaltion julkisten tai niihin rinnastettavien
rakenteellisten menojen poikkeuksellisen tason kaudella 2007–2013. Ne ottavat
myös huomioon rakennerahastojen kansallisen määrärahajaon muutokset verrattuna
vuosiin 2007–2013. 4. Ainoastaan niissä
jäsenvaltioissa, joissa vähemmän kehittyneet alueet ja siirtymäalueet kattavat
vähintään 15 prosenttia koko väestöstä, tarkistetaan, onko investoinnit kasvuun
ja työpaikkoihin -tavoitteeseen kohdentuvien julkisten tai niihin
rinnastettavien rakenteellisten menojen taso säilytetty kauden osalta. Niissä jäsenvaltioissa, joissa vähemmän
kehittyneet alueet ja siirtymäalueet kattavat vähintään 70 prosenttia
väestöstä, tarkistus tehdään kansallisella tasolla. Niissä jäsenvaltioissa, joissa vähemmän
kehittyneet alueet ja siirtymäalueet kattavat enemmän kuin 15 prosenttia mutta
vähemmän kuin 70 prosenttia väestöstä, tarkistus tehdään kansallisella ja
alueellisella tasolla. Tätä varten kyseisten jäsenvaltioiden on toimitettava
komissiolle tiedot menoista vähemmän kehittyneillä alueilla ja siirtymäalueilla
tarkistusprosessin jokaisessa vaiheessa. 5. Investoinnit kasvuun ja
työpaikkoihin -tavoitteen osalta tehdään julkisten tai niihin rinnastettavien
rakenteellisten menojen tason säilyttämistä koskeva tarkistus
kumppanuussopimuksen toimittamisen yhteydessä (ennakkotarkistus), vuonna 2018
(välitarkistus) ja vuonna 2022 (jälkitarkistus). Täydentävyyden tarkistamista koskevat
yksityiskohtaiset säännöt annetaan liitteessä III olevassa 2 kohdassa. 6. Jos komissio toteaa
jälkitarkistuksessa, ettei jäsenvaltio ole säilyttänyt kumppanuussopimuksessa
vahvistettua julkisten tai niihin rinnastettavien rakenteellisten menojen
tavoitetasoa investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin -tavoitteen osalta
liitteessä III esitetyllä tavalla, komissio voi tehdä rahoitusoikaisun.
Päättäessään mahdollisen rahoitusoikaisun tekemisestä komissio ottaa huomioon
sen, onko kyseisen jäsenvaltion taloudellinen tilanne muuttunut merkittävästi
välitarkistuksen jälkeen ja onko muutos otettu tuolloin huomioon.
Rahoitusoikaisun määriä koskevat yksityiskohtaiset säännöt annetaan liitteessä
III olevassa 3 kohdassa. 7. Edellä olevaa 1–6 kohtaa ei
sovelleta Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteeseen liittyviin
toimenpideohjelmiin. II OSASTO
OHJELMATYÖ I LUKU
Rahastoja koskevat yleiset säännökset 87 artikla
Investoinnit kasvuun ja
työpaikkoihin -tavoitteen mukaisten toimenpideohjelmien sisältö ja hyväksyminen 1. Toimenpideohjelma koostuu
toimintalinjoista. Toimintalinja koskee yhtä rahastoa alueluokan osalta ja
vastaa yhtä temaattista tavoitetta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 52
artiklan soveltamista, ja käsittää yhden tai useamman kyseiseen temaattiseen
tavoitteeseen kuuluvan ensisijaisen investointikohteen rahastokohtaisten
sääntöjen mukaisesti. ESR:n tapauksessa toimintalinjaan voi asianmukaisesti
perustelluissa olosuhteissa kuulua 9 artiklan 8, 9, 10 ja 11 kohdassa
vahvistettujen erilaisten temaattisten tavoitteiden mukaisia ensisijaisia
investointikohteita, jotta edistettäisiin niiden vaikutusta muihin
toimintalinjoihin. 2. Toimenpideohjelmassa on
vahvistettava (a)
strategia, jonka mukaisesti toimenpideohjelman
avulla edistetään älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevaa unionin
strategiaa ja joka sisältää seuraavat osat: i) tarvekartoitus, jonka lähtökohtina ovat
perussopimuksen 121 artiklan 2 kohdan mukaisesti annetuissa maakohtaisissa
suosituksissa ja jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoissa
suuntaviivoissa sekä neuvoston perussopimuksen 148 artiklan 4 kohdan mukaisesti
antamissa suosituksissa, jotka jäsenvaltioiden on otettava huomioon
työllisyyspolitiikassaan, todetut haasteet ja jossa otetaan huomion kansalliset
ja alueelliset tarpeet; ii) perustelu valituille temaattisille
tavoitteille ja vastaaville ensisijaisille investointikohteille,
kumppanuussopimus ja ennakkoarvioinnin tulokset huomioon ottaen; (b)
kunkin toimintalinjan osalta: i) ensisijaiset investointikohteet ja
vastaavat erityistavoitteet; ii) yhteiset ja erityiset tuotos- ja
tulosindikaattorit sekä tarvittaessa lähtöarvo ja määrällinen tavoitearvo
rahastokohtaisten sääntöjen mukaisesti; iii) tuettavien toimenpiteiden kuvaus, jossa
eritellään tapauksen mukaan myös tärkeimmät kohderyhmät, erityiset kohdealueet
ja tuensaajatyypit, sekä selostus rahoitusvälineiden suunnitellusta käytöstä; iv) vastaavat tukitoimien luokat, jotka
perustuvat komission täytäntöönpanosäädöksillä 143 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun
tarkastelumenettelyn mukaisesti hyväksymään nimikkeistöön, sekä suunnitelman
mukaisten varojen ohjeellinen jakautuminen; (c)
tuki kumppanuussopimuksessa vahvistetulle
aluekehitykseen sovellettavalle yhdennetylle lähestymistavalle mukaan lukien i) mekanismit, joilla varmistetaan
rahastojen, EAKR:n, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston, Euroopan
meri- ja kalatalousrahaston sekä muiden unionin ja kansallisten
rahoitusvälineiden keskinäinen koordinointi sekä koordinointi EIP:n kanssa; ii) tapauksen mukaan suunniteltu yhdennetty
lähestymistapa kaupunki-, maaseutu-, rannikko- ja kalastusalueiden sekä
alueiden, joihin liittyy alueellisia erityispiirteitä, alueelliseen
kehittämiseen, ja erityisesti 28 ja 29 artiklaan liittyvät täytäntöönpanojärjestelyt; iii) luettelo kaupungeista, joissa
toteutetaan kaupunkialueiden kestävää kehitystä tukevia yhdennettyjä
toimenpiteitä, näihin toimiin tarkoitetun EAKR:n tuen ohjeellinen vuotuinen
jako, asetuksen (EU) N:o [EAKR] 7 artiklan 2 kohdan mukaiset kaupunkien
hallinnoitavaksi annetut varat mukaan luettuina, sekä yhdennettyihin
toimenpiteisiin suunnattavan ESR:n tuen ohjeellinen vuotuinen jako; iv) sellaisten alueiden määrittäminen,
joilla toteutetaan paikallisyhteisöjen omia kehittämishankkeita; v) sellaisia alueiden välisiä ja valtioiden
välisiä toimia koskevat järjestelyt, joissa tuensaajia sijaitsee vähintään
yhdessä muussa jäsenvaltiossa; vi) suunnitelluilla tukitoimilla aikaan
saatavat makroalue- ja merialuestrategioita tukevat vaikutukset soveltuvin
osin; (d)
tuki kumppanuussopimuksessa vahvistetulle
yhdennetylle strategialle, jolla vastataan köyhyydestä eniten kärsivien
maantieteellisten alueiden erityistarpeisiin sekä suurimmassa syrjintä- tai
syrjäytymisvaarassa olevien kohderyhmien tarpeisiin, jolloin erityistä huomiota
kiinnitetään syrjäytyneisiin väestöryhmiin, sekä määrärahojen alustava jako; (e)
järjestelyt rahastojen täytäntöönpanon
vaikuttavuuden varmistamiseksi, muun muassa seuraavat: i) 19 artiklan 1 kohdan mukainen
tuloskehys; ii) kumppanuussopimuksen ja
toimenpideohjelman toimittamispäivänä täyttämättä olevien, liitteen IV
mukaisesti määritettyjen ennakkoehtojen osalta kuvaus kunkin ennakkoehdon
täyttämiseksi toteutettavista toimenpiteistä sekä kyseisten toimenpiteiden
aikataulu; iii) toimet, jotka on toteutettu sen
varmistamiseksi, että kumppanit osallistuvat toimenpideohjelman valmisteluun,
sekä kumppanien rooli toimenpideohjelman täytäntöönpanossa, seurannassa ja
arvioinnissa; (f)
järjestelyt rahastojen täytäntöönpanon tehokkuuden
varmistamiseksi, muun muassa seuraavat: i) suunniteltu teknisen tuen käyttö mukaan
lukien toimenpiteet, joilla lisätään viranomaisten ja tuensaajien
hallinnollisia valmiuksia, sekä 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetut
asiaankuuluvat tiedot kyseisen toimintalinjan osalta; ii) arvio tuensaajille aiheutuvasta
hallinnollisesta rasituksesta sekä sen vähentämiseksi suunnitellut toimet ja
vastaavat tavoitteet; iii) luettelo suurhankkeista, joissa
pääurakoiden toteuttamisen arvioitu aloituspäivä on ennen 1 päivää tammikuuta
2018; (g)
rahoitussuunnitelma, jossa on seuraavat kaksi
taulukkoa: i) taulukko, jossa eritellään
vuosikohtaisesti 53, 110 ja 111 artiklan mukaisesti kustakin rahastosta
annettavaan tukeen varatut kokonaismäärärahat; ii) taulukko, jossa täsmennetään
rahastoista annettavan tuen kokonaismäärärahat ja kansallinen osarahoitus koko
ohjelmakauden, toimenpideohjelman ja kunkin toimintalinjan osalta. Mikäli
kansallinen osarahoitus koostuu julkisesta ja yksityisestä osarahoituksesta,
taulukossa esitetään rahoituksen ohjeellinen jakautuminen julkisten ja
yksityisten osuuksien kesken. Siinä
esitetään tiedotustarkoituksessa suunniteltu EIP:n osuus; (h)
toimenpideohjelmaa koskevat
täytäntöönpanosäännökset, joihin sisältyvät seuraavat tiedot: i) hyväksynnän antavan elimen,
hallintoviranomaisen, todentamisviranomaisen sekä tarvittaessa
tarkastusviranomaisen yksilöinti; ii) sen elimen yksilöinti, jolle komissio suorittaa maksut. 3. Kunkin toimenpideohjelman, ei
kuitenkaan sellaisten, joissa tekninen tuki toteutetaan erityisenä
toimenpideohjelmana, on sisällettävä seuraavat: i) kuvaus erityisistä toimenpiteistä,
joiden avulla toimien valinnassa otetaan huomioon ympäristönsuojelua koskevat
vaatimukset, resurssitehokkuus, ilmastonmuutoksen hillitseminen ja siihen
sopeutuminen, selviytymis- ja palautumiskyky katastrofitilanteissa sekä riskien
ehkäisy ja hallinta; ii) kuvaus erityisistä toimenpiteistä,
joiden avulla edistetään yhtäläisiä mahdollisuuksia ja estetään sukupuoleen,
rotuun tai etniseen alkuperään, uskontoon tai vakaumukseen, vammaisuuteen,
ikään tai sukupuoliseen suuntautumiseen perustuva syrjintä toimenpideohjelman
valmistelun, suunnittelun ja täytäntöönpanon aikana ja varsinkin kun kyseessä
on rahoituksen saatavuus ottaen huomioon syrjintävaarassa olevat kohderyhmät ja
erityisesti vammaisten mahdollisuuksien turvaamista koskevat vaatimukset; iii) kuvaus toimenpideohjelman avulla aikaan
saatavista miesten ja naisten tasa-arvoa edistävistä vaikutuksista ja tapauksen
mukaan järjestelyistä, joilla varmistetaan sukupuolinäkökohtien huomioon ottaminen
toimenpideohjelma- ja toimitasolla. Kun jäsenvaltiot esittävät investoinnit kasvuun ja
työpaikkoihin -tavoitteen mukaista toimenpideohjelmaa koskevan ehdotuksen,
niiden on liitettävä ehdotukseen kansallisen tasa-arvoelimen lausunto ii ja iii
alakohdassa määritetyistä toimenpiteistä. 4. Jäsenvaltioiden on laadittava
toimenpideohjelma komission vahvistaman mallin mukaisesti. Komissio hyväksyy mallin
täytäntöönpanosäädöksillä. Nämä täytäntöönpanosäädökset annetaan 143 artiklan 2
kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen. 5. Komissio antaa
toimenpideohjelman hyväksymistä koskevan päätöksen täytäntöönpanosäädöksillä. 88 artikla
Rahastojen yhteinen tuki 1. Rahastot voivat antaa yhdessä
tukea Investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin ‑tavoitteen mukaisille
toimenpideohjelmille. 2. EAKR:stä ja ESR:stä voidaan rahoittaa täydentävästi ja enintään viiteen
prosenttiin asti unionin rahoitusosuudesta toimenpideohjelman kunkin
toimintalinjan osalta osa toimesta, jonka kustannuksiin voidaan myöntää tukea
toisesta rahastosta siihen sovellettavien tukikelpoisuussääntöjen perusteella
edellyttäen, että kyseiset kustannukset ovat tarpeen toimen tyydyttävän
täytäntöönpanon kannalta ja liittyvät suoraan siihen. 3. Edellä olevaa 1 ja 2 kohtaa
ei sovelleta Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteeseen liittyviin
ohjelmiin. 89 artikla
Investoinnit
kasvuun ja työpaikkoihin -tavoitteen mukaisten toimenpideohjelmien
maantieteellinen toiminta-ala Jollei komission ja jäsenvaltion välillä
toisin sovita, EAKR:n ja ESR:n toimenpideohjelmat on laadittava
tarkoituksenmukaisella maantieteellisellä tasolla, ja vähintään alueellisella
NUTS 2 -tasolla, kunkin jäsenvaltion institutionaalisen järjestelmän
mukaisesti. Koheesiorahaston tukea saavat
toimenpideohjelmat on laadittava kansallisella tasolla. II LUKU
Suurhankkeet 90 artikla
Sisältö EAKR:stä ja koheesiorahastosta voidaan tukea
toimenpideohjelman tai toimenpideohjelmien osana toimea, johon sisältyy
täsmällisen taloudellisen tai teknisen tehtävän suorittamiseksi tarkoitettu
yhtenäinen työ-, toimi- tai palvelukokonaisuus, jolla on selvästi määritetyt
tavoitteet ja jonka kokonaiskustannukset ovat yli 50 000 000 euroa, jäljempänä
’suurhanke’. Rahoitusvälineitä ei katsota suurhankkeiksi. 91 artikla
Komissiolle toimitettavat
tiedot 1.
Jäsenvaltion tai hallintoviranomaisen on
toimitettava komissiolle seuraavat suurhankkeita koskevat tiedot heti, kun
valmistelutyöt on saatu päätökseen: (a)
suurhankkeen täytäntöönpanosta vastaavaa elintä ja
sen kapasiteettia koskevat tiedot; (b)
investointia ja sen sijaintia koskeva kuvaus ja
tiedot; (c)
kokonaiskustannukset ja tukikelpoiset
kokonaiskustannukset ottaen huomioon 54 artiklassa säädetyt vaatimukset; (d)
tiedot suoritetuista toteutettavuustutkimuksista
vaihtoehtojen arviointi, tulokset ja riippumaton laadunarviointi mukaan
luettuina; (e)
kustannus-hyötyanalyysi, myös talous- ja
rahoitusanalyysi, sekä riskinarviointi; (f)
ympäristövaikutusten arviointi ottaen huomioon
ilmastonmuutoksen hillitseminen ja siihen sopeutuminen sekä selviytymis- ja
palautumiskyky katastrofitilanteissa; (g)
hankkeen johdonmukaisuus verrattuna kyseisen
toimenpideohjelman tai ohjelmien asiaankuuluvaan toimintalinjaan ja
odotettavissa olevat vaikutukset kyseisten toimintalinjojen erityisten
tavoitteiden saavuttamiseen; (h)
rahoitussuunnitelma, jossa eritellään suunnitellut
kokonaismäärärahat ja rahastojen, EIP:n ja kaikkien muiden rahoituslähteiden
suunniteltu tuki sekä fyysiset ja taloudelliset indikaattorit, joiden avulla
seurataan edistymistä ottaen huomioon todetut riskit; (i)
suurhankkeen toteuttamisaikataulu ja, jos
täytäntöönpanokauden odotetaan olevan ohjelmakautta pidempi, ne vaiheet, joita
varten haetaan rahastojen tukea ohjelmakaudella 2014–2020. Komissio antaa edellä olevan e alakohdan
mukaisen kustannus-hyötyanalyysin suorittamisessa käytettävää menettelyä
koskevat ohjeelliset suuntaviivat 143 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua
neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen. Suurhankkeita koskevat tiedot on esitettävä
noudattaen mallia, jonka komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksillä. Nämä
täytäntöönpanosäädökset annetaan 143 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua
neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen. 2. Komissiolle hyväksyttäviksi
esitetyt suurhankkeet on sisällytettävä toimenpideohjelman suurhankkeita
käsittelevään luetteloon. Jäsenvaltion tai hallintoviranomaisen on
tarkasteltava kyseistä luetteloa kahden vuoden kuluttua toimenpideohjelman
hyväksymisestä, ja luetteloa voidaan jäsenvaltion pyynnöstä muuttaa 26 artiklan
2 kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti, etenkin sellaisten suurhankkeiden huomioon
ottamiseksi, joiden arvioitu päättymisajankohta on viimeistään vuoden 2022
lopussa. 92 artikla
Suurhanketta koskeva päätös 1. Komissio arvioi suurhankkeen
91 artiklassa tarkoitettujen tietojen pohjalta määrittääkseen, onko siihen
perusteltua myöntää rahastoista tukea ehdotuksen mukaisesti. 2. Komissio antaa
täytäntöönpanosäädöksellä päätöksen suurhankkeen hyväksymisestä viimeistään
kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun tiedot on toimitettu 91 artiklan
mukaisesti. Päätöksessä määritellään fyysinen kohde, rahoitusmäärä, johon
toimintalinjan osarahoitusosuutta sovelletaan, edistymisen seurantaan
käytettävät fyysiset ja taloudelliset indikaattorit sekä suurhankkeen
odotettavissa olevat vaikutukset kyseisen toimintalinjan tai kyseisten
toimintalinjojen tavoitteiden saavuttamiseen. Hyväksymispäätöksen edellytyksenä
on, että ensimmäinen urakkasopimus tehdään kahden vuoden kuluessa päätöksen
päivämäärästä. 3. Jos komissio epää rahastojen
tuen myöntämisen suurhankkeelle, se ilmoittaa perustelunsa jäsenvaltiolle 2 kohdassa
säädetyn määräajan kuluessa. 4. Suurhankkeisiin liittyviä
menoja ei saa sisällyttää maksatushakemuksiin ennen kuin komissio on antanut
hyväksymispäätöksen.
III LUKU
Yhteinen toimintasuunnitelma 93 artikla
Soveltamisala 1. Yhteinen toimintasuunnitelma
on toimi, jonka määrittelyn ja hallinnoinnin lähtökohtina ovat sillä
saavutettavat tuotokset ja tulokset. Siihen kuuluu joukko hankkeita, jotka
toteutetaan tuensaajan vastuulla toimenpideohjelman tai ‑ohjelmien osana;
infrastruktuurin toimittamista koskevat hankkeet jäävät soveltamisalan
ulkopuolelle. Yhteisen toimintasuunnitelman tuotokset ja tulokset sovitaan
jäsenvaltion ja komission välillä, ja tarkoituksena on, että yhteinen
toimintasuunnitelma edistää toimenpideohjelmille asetettujen erityisten
tavoitteiden toteuttamista ja muodostaa pohjan rahastoista annettavalle tuelle.
Tulosten on kytkeydyttävä yhteisen toimintasuunnitelman suoriin vaikutuksiin.
Tuensaajan on oltava julkisoikeudellinen yhteisö. Yhteisiä toimintasuunnitelmia
ei katsota suurhankkeiksi. 2. Yhteiselle
toimintasuunnitelmalle annetun julkisen tuen on oltava vähintään 10 000
000 euroa tai 20 prosenttia toimenpideohjelman tai -ohjelmien julkisesta
tuesta, sen mukaan kumpi on pienempi. 94 artikla
Yhteisten
toimintasuunnitelmien valmistelu 1. Jäsenvaltio,
hallintoviranomainen tai mikä tahansa nimetty julkisoikeudellinen yhteisö voi
esittää yhteistä toimintasuunnitelmaa koskevan ehdotuksen samanaikaisesti
kyseisten toimenpideohjelmien esittämisen kanssa tai toimenpideohjelmien esittämisen
jälkeen. Ehdotuksessa on oltava kaikki 95 artiklassa tarkoitetut osatekijät. 2. Yhteisen toimintasuunnitelman
on katettava osa 1 päivän tammikuuta 2014 ja 31 päivän joulukuuta 2022
välisestä ajasta. Maksujen suorittaminen edellyttää, että yhteisen toimintasuunnitelman
tuotokset ja tulokset on saavutettu yhteisen toimintasuunnitelman
hyväksymisestä annetun päätöksen päivämäärän jälkeen ja ennen määritellyn
täytäntöönpanokauden päättymistä. 95 artikla
Yhteisten
toimintasuunnitelmien sisältö Yhteisen toimintasuunnitelman on sisällettävä
seuraavat osatekijät: (1)
yhteisen toimintasuunnitelman perusteina olevien
kehitystarpeiden ja ‑tavoitteiden analyysi, jossa otetaan huomioon
toimenpideohjelmien tavoitteet ja tarvittaessa perussopimuksen 121 artiklan 2
kohdan mukaisesti annetut maakohtaiset suositukset ja jäsenvaltioiden ja
unionin talouspolitiikan laajat suuntaviivat sekä neuvoston perussopimuksen 148
artiklan 4 kohdan mukaisesti antamat suositukset, jotka jäsenvaltioiden on
otettava huomioon työllisyyspolitiikassaan; (2)
kehys, josta ilmenevät yhteisen
toimintasuunnitelman yleis- ja erityistavoitteiden, tuotoksia ja tuloksia
koskevien välitavoitteiden ja tavoitteiden sekä suunniteltujen hankkeiden tai
hanketyyppien väliset suhteet; (3)
tuotosten ja tulosten seurantaan käytettävät
yhteiset ja erityiset indikaattorit, tarvittaessa toimintalinjoittain; (4)
tiedot yhteisen toimintasuunnitelman
maantieteellisestä kattavuudesta ja kohderyhmistä; (5)
yhteisen toimintasuunnitelman todennäköinen
täytäntöönpanokausi; (6)
analyysi yhteisen toimintasuunnitelman
vaikutuksista miesten ja naisten tasa-arvon edistämiseen sekä syrjinnän
torjumiseen; (7)
analyysi yhteisen toimintasuunnitelman kestävää
kehitystä tukevista vaikutuksista soveltuvin osin; (8)
yhteistä toimintasuunnitelmaa koskevat täytäntöönpanosäännökset,
joihin sisältyvät seuraavat: (a)
yhteisen toimintasuunnitelman täytäntöönpanosta
vastaavan tuensaajan nimeäminen sekä takeet nimetyn tahon kyseistä alaa
koskevasta sekä hallinnollisesta ja varainhoitoa koskevasta pätevyydestä; (b)
yhteisen toimintasuunnitelman ohjausjärjestelyt 97
artiklan mukaisesti; (c)
yhteisen toimintasuunnitelman seuranta- ja
arviointijärjestelyt, myös järjestelyt, joilla varmistetaan välitavoitteiden,
tuotosten ja tulosten saavuttamista koskevien tietojen laatu, kerääminen ja säilytys; (d)
järjestelyt toimintasuunnitelmaa ja rahastoja
käsittelevien tietojen levittämistä sekä viestintää varten; (9)
yhteisen toimintasuunnitelman rahoitukseen
liittyvät järjestelyt, muun muassa seuraavat: (a)
välitavoitteiden, tuotosten ja tulosten saavuttamisesta
aiheutuvat kustannukset 2 kohtaan liittyen, laskettuina 57 artiklan 4 kohdan
sekä ESR-asetuksen 14 artiklan mukaisten menetelmien perusteella; (b)
alustava aikataulu tuensaajalle suoritettavista,
välitavoitteisiin ja tavoitteisiin kytkeytyvistä maksuista; (c)
toimenpideohjelmittain ja toimintalinjoittain
laadittu rahoitussuunnitelma, joka sisältää tukikelpoisen kokonaismäärän sekä
julkisen tuen. Yhteinen toimintasuunnitelma on esitettävä
noudattaen mallia, jonka komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksillä. Nämä
täytäntöönpanosäädökset annetaan 143 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua
neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen. 96 artikla
Yhteistä toimintasuunnitelmaa
koskeva päätös 1. Komissio arvioi yhteisen
toimintasuunnitelman 95 artiklassa tarkoitettujen tietojen pohjalta
määrittääkseen, onko siihen perusteltua myöntää tukea rahastoista. Jos komissio kolmen kuukauden kuluessa yhteistä
toimintasuunnitelmaa koskevan ehdotuksen esittämisestä katsoo, että ehdotus ei
täytä arviointivaatimuksia, komissio esittää jäsenvaltiolle huomautuksia.
Jäsenvaltion on toimitettava komissiolle kaikki sen pyytämät tarpeelliset
lisätiedot ja tarvittaessa tarkistettava yhteistä toimintasuunnitelmaa. 2. Jos mahdolliset huomautukset
on otettu tyydyttävällä tavalla huomioon, komissio antaa yhteisen
toimintasuunnitelman hyväksymistä koskevan päätöksen viimeistään kuuden
kuukauden kuluttua siitä, kun jäsenvaltio on esittänyt ohjelman, mutta ei ennen
kyseisten toimenpideohjelmien hyväksymistä. 3. Edellä 2 kohdassa
tarkoitetussa päätöksessä ilmoitetaan yhteisen toimintasuunnitelman tuensaaja
ja tavoitteet, tuotoksia ja tuloksia koskevat välitavoitteet ja
tulostavoitteet, välitavoitteiden, tuotosten ja tulostavoitteiden
saavuttamisesta aiheutuvat kustannukset sekä toimenpideohjelmittain ja toimintalinjoittain
laadittu rahoitussuunnitelma mukaan lukien tukikelpoinen kokonaismäärä ja
julkinen tuki, yhteisen toimintasuunnitelman täytäntöönpanokausi ja tapauksen
mukaan yhteisen toimintasuunnitelman maantieteellinen kattavuus ja kohderyhmät.
4. Jos komissio epää rahastojen
tuen myöntämisen yhteiselle toimintasuunnitelmalle, se ilmoittaa perustelunsa
jäsenvaltiolle 2 kohdassa säädetyn määräajan kuluessa. 97 artikla
Yhteisen toimintasuunnitelman
ohjauskomitea ja toimintasuunnitelman muuttaminen 1. Jäsenvaltion tai
hallintoviranomaisen on perustettava yhteisen toimintasuunnitelman
ohjauskomitea, joka on toimenpideohjelmien seurantakomiteasta erillinen
komitea. Ohjauskomitea kokoontuu vähintään kaksi kertaa vuodessa. Jäsenvaltio päättää komitean kokoonpanosta
yhteisymmärryksessä hallintoviranomaisen kanssa ja kumppanuusperiaatetta
noudattaen. Komissio voi osallistua ohjauskomitean työhön
neuvonantajan ominaisuudessa. 2. Ohjauskomitean tehtävänä on (a)
tarkastella edistymistä yhteisen
toimintasuunnitelman välitavoitteiden, tuotosten ja tulosten osalta; (b)
tarkastella ja hyväksyä mahdolliset yhteisen
toimintasuunnitelman muuttamista koskevat ehdotukset ottaen huomioon kaikki
toimintasuunnitelman tuloksellisuuteen vaikuttavat kysymykset. 3. Jäsenvaltioiden jättämät
yhteisten toimintasuunnitelmien muuttamispyynnöt on perusteltava
asianmukaisesti Komissio arvioi, onko muuttamispyyntö perusteltu ottaen
huomioon jäsenvaltion toimittamat tiedot. Komissio voi esittää huomautuksia, ja
jäsenvaltion on toimitettava komissiolle kaikki tarpeelliset lisätiedot.
Komissio antaa päätöksen muuttamispyynnön hyväksymisestä viimeistään kolme
kuukautta sen jälkeen, kun jäsenvaltio on virallisesti toimittanut sen,
edellyttäen että komission mahdollisesti esittämät huomautukset on otettu
riittävällä tavalla huomioon. Muutos tulee voimaan päätöksen hyväksymispäivänä,
jollei päätöksessä toisin säädetä. 98 artikla Yhteisen
toimintasuunnitelman varainhoito ja valvonta 1. Maksut yhteisen
toimintasuunnitelman tuensaajalle käsitellään kertakorvauksina tai
vakioyksikkökustannuksina. Edellä 57 artiklan 1 kohdan c alakohdassa
vahvistettua kertakorvausten enimmäismäärää ei sovelleta. 2. Yhteisen toimintasuunnitelman
varainhoidon, valvonnan ja tarkastuksen yksinomaisena tavoitteena on varmistaa,
että yhteisen toimintasuunnitelman hyväksymistä koskevassa päätöksessä
määritellyt maksuedellytykset on täytetty. 3. Tuensaaja ja sen vastuulla
toimivat elimet voivat soveltaa toimien täytäntöönpanosta aiheutuviin
kustannuksiin omia laskenta- ja kirjauskäytäntöjään. Kyseisiin laskenta- ja
kirjauskäytäntöihin ja tuensaajalle tosiasiallisesti aiheutuneisiin
kustannuksiin ei kohdisteta tarkastusviranomaisen tai komission toimittamaa
tarkastusta.
IV LUKU Aluekehitys 99 artikla
Yhdennetyt alueelliset
investoinnit 1. Kun kaupunkikehitysstrategia
tai asetuksen … [ESR] 12 artiklan 1 kohdassa määritelty muu alueellinen
strategia tai sopimus edellyttää yhdennettyä lähestymistapaa, johon sisältyy
yhden tai usean toimenpideohjelman useampaan kuin yhteen toimintalinjaan
liittyviä investointeja, rahastoista tuetut toimenpiteet on toteutettava
yhdennettynä alueellisena investointina. 2. Asiaankuuluvissa
toimenpideohjelmissa eritellään suunnitellut integroidut alueelliset
investoinnit ja esitetään määrärahojen alustava jako kustakin toimintalinjasta
kullekin yhdennetylle alueelliselle investoinnille. 3. Jäsenvaltio tai
hallintoviranomainen voi nimetä yhden tai useamman välittävän elimen,
paikallisviranomaiset, alueelliset kehittämiselimet tai kansalaisjärjestöt
mukaan luettuina, huolehtimaan yhdennetyn alueellisen investoinnin hallinnosta
ja täytäntöönpanosta. 4. Jäsenvaltion tai
asianomaisten hallintoviranomaisten on huolehdittava, että toimenpideohjelman
seurantajärjestelmän avulla on mahdollista yksilöidä ne toimintalinjan toimet
ja tuotokset, joilla on yhteys yhdennettyyn alueelliseen investointiin.
III OSASTO
SEURANTA, ARVIOINTI, TIEDOTTAMINEN JA VIESTINTÄ I LUKU
Seuranta ja arviointi 100 artikla
Seurantakomitean tehtävät 1. Seurantakomitean on
tutkittava erityisesti seuraavat: (a)
kaikki toimenpideohjelman tuloksellisuuteen
vaikuttavat tekijät; (b)
arviointisuunnitelman sekä arviointituloksiin
perustuvien jatkotoimien toteuttamisessa saavutettu edistyminen; (c)
viestintästrategian täytäntöönpano; (d)
suurhankkeiden toteuttaminen; (e)
yhteisten toimintasuunnitelmien täytäntöönpano; (f)
toimet, joilla edistetään miesten ja naisten
välistä tasa-arvoa, yhtäläisiä mahdollisuuksia ja syrjimättömyyttä, vammaisten
mahdollisuudet mukaan luettuina; (g)
kestävää kehitystä tukevat toimet; (h)
ennakkoehtojen täyttämiseen liittyvät
toimenpideohjelman toimet; (i)
rahoitusvälineet. 2. Seurantakomitean on
tutkittava ja hyväksyttävä (a)
toimien valintamenetelmät ja -perusteet; (b)
vuotuiset ja lopulliset täytäntöönpanokertomukset; (c)
toimenpideohjelman arviointisuunnitelma ja siihen
mahdollisesti tehtävät muutokset; (d)
toimenpideohjelman viestintästrategia ja siihen
mahdollisesti tehtävät muutokset; (e)
kaikki toimenpideohjelmaa koskevat
hallintoviranomaisen esittämät muutosehdotukset. 101 artikla
Investoinnit kasvuun ja
työpaikkoihin -tavoitetta koskevat täytäntöönpanokertomukset 1. Jäsenvaltioiden on 44
artiklan 1 kohdan mukaisesti toimitettava komissiolle vuotuinen kertomus
viimeistään 30 päivänä huhtikuuta 2016 ja tämän jälkeen vuosittain viimeistään
30 päivänä huhtikuuta, vuoden 2022 loppuun asti. Vuonna 2016 toimitettavan
kertomuksen on katettava varainhoitovuodet 2014 ja 2015 sekä menojen
tukikelpoisuuden alkamispäivän ja 31 päivän joulukuuta 2013 välinen aika. 2. Vuotuisissa
täytäntöönpanokertomuksissa on esitettävä tietoja seuraavista osa-alueista: (a)
toimenpideohjelman täytäntöönpano 44 artiklan 2
kohdan mukaisesti; (b)
suurhankkeiden ja yhteisten toimintasuunnitelmien
valmistelun ja toteuttamisen edistyminen. 3. Vuonna 2017 toimitettavassa vuotuisessa
täytäntöönpanokertomuksessa on esitettävä ja arvioitava 44 artiklan 3 kohdassa
vaaditut tiedot ja vuonna 2019 toimitettavassa vuotuisessa
täytäntöönpanokertomuksessa mainitun artiklan 4 kohdassa vaaditut tiedot;
lisäksi niissä on esitettävä ja arvioitava 2 kohdassa tarkoitetut tiedot sekä (a)
edistyminen, joka on saavutettu pantaessa
täytäntöön aluekehitykseen sovellettua yhdennettyä lähestymistapaa, joka kattaa
kaupunkialueiden kestävän kehityksen sekä paikallisyhteisöjen omat
kehittämishankkeet toimenpideohjelman puitteissa; (b)
edistyminen, joka on saavutettu toteutettaessa
toimenpiteitä, joilla parannetaan jäsenvaltioiden viranomaisten ja tuensaajien
valmiuksia hallinnoida ja käyttää rahastoja; (c)
alueiden välisten ja valtioiden välisten
toimenpiteiden toteuttamisessa saavutettu edistyminen; (d)
arviointisuunnitelman sekä arviointituloksiin
perustuvien jatkotoimien toteuttamisessa saavutettu edistyminen; (e)
toteutetut toimenpiteet, joilla edistetään miesten
ja naisten tasa-arvoa ja torjutaan syrjintää, vammaisten mahdollisuudet mukaan
luettuina, sekä suoritetut järjestelyt, joilla varmistetaan
sukupuolinäkökohtien huomioon ottaminen toimenpideohjelmassa ja toimissa; (f)
toteutetut 8 artiklan mukaiset kestävää kehitystä
tukevat toimenpiteet; (g)
tulokset rahastojen tiedotus- ja
julkisuustoimenpiteistä, jotka on toteutettu osana viestintästrategiaa; (h)
mahdollisten sosiaalisen innovoinnin alaan
kuuluvien toimenpiteiden toteuttamisessa saavutettu edistyminen; (i)
edistyminen, joka on saavutettu toteutettaessa
toimenpiteitä, joilla vastataan köyhyydestä eniten kärsivien maantieteellisten
alueiden tarpeisiin sekä suurimmassa syrjintä- tai syrjäytymisvaarassa olevien
kohderyhmien tarpeisiin, kiinnittäen erityistä huomiota syrjäytyneisiin
väestöryhmiin; tarvittaessa ilmoitetaan käytetyt rahoitusvarat; (j)
kumppaneiden osallistuminen toimenpideohjelman
täytäntöönpanoon, seurantaan ja arviointiin. 4. Vuotuiset ja lopulliset
täytäntöönpanokertomukset on laadittava komission täytäntöönpanosäädöksillä
vahvistamien mallien mukaisesti. Nämä täytäntöönpanosäädökset annetaan 143 artiklan
2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen. 102 artikla
Taloudellisten tietojen
toimittaminen 1.
Hallintoviranomaisen on viimeistään 31 päivänä
tammikuuta, 30 päivänä huhtikuuta, 31 päivänä heinäkuuta ja 31 päivänä
lokakuuta toimitettava komissiolle sähköisesti seurantaa varten seuraavat
tiedot toimenpideohjelmittain ja toimintalinjoittain: (a)
toimien yhteenlasketut ja julkiset tukikelpoiset
kustannukset sekä tuettaviksi valittujen toimien lukumäärä; (b)
niiden sopimusten tai muiden oikeudellisten
sitoumusten tukikelpoisten julkisten kustannusten kokonaismäärä, joita
tuensaajat ovat tehneet tuettaviksi valittujen toimien täytäntöönpanon
yhteydessä; (c)
tuensaajien hallintoviranomaiselle ilmoittamat
tukikelpoiset kokonaismenot. 2.
Tammikuun 31 päivän tiedonsiirron on lisäksi
sisällettävä edellä mainitut tiedot jaoteltuina tukitoimien luokan mukaan. On
katsottava, että tämä tiedonsiirto täyttää 44 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun
taloudellisten tietojen toimittamista koskevan vaatimuksen. 3.
Tammikuun 31 päivän ja heinäkuun 31 päivän
tiedonsiirtoihin on liitettävä arvio siitä, minkä summan arvosta jäsenvaltiot
odottavat esittävänsä maksatushakemuksia kuluvan ja sitä seuraavan
varainhoitovuoden osalta. 4.
Tämän artiklan mukaisten toimitettujen tietojen
koontipäivä on tiedonsiirtokuukautta edeltävän kuukauden viimeinen päivä. 103 artikla
Koheesiokertomus
Perussopimuksen 175 artiklassa
tarkoitetussa komission kertomuksessa on oltava (a)
selvitys taloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen
koheesion edistymisestä, mukaan luettuna alueiden sosioekonominen tilanne ja
kehitys sekä unionin prioriteettien huomioon ottaminen; (b)
selvitys rahastojen, EIP:n ja muiden välineiden
asemasta sekä muiden unionin ja kansallisten politiikkojen vaikutuksesta
saavutettuun edistymiseen. 104 artikla
Arviointi 1.
Hallintoviranomaisen on laadittava
arviointisuunnitelma jokaiselle toimenpideohjelmalle. Arviointisuunnitelma on
esitettävä seurantakomitealle sen ensimmäisessä kokouksessa. Jos yksi
seurantakomitea käsittelee useampaa toimenpideohjelmaa, arviointisuunnitelma
voi sisältää kaikki kyseiset toimenpideohjelmat. 2.
Hallintoviranomaisten on viimeistään 31 päivänä
joulukuuta 2020 toimitettava komissiolle kutakin ohjelmaa koskeva kertomus,
joka sisältää yhteenvedon ohjelmakauden aikana tehtyjen arviointien tuloksista
sekä arvioinnin ohjelman tärkeimmistä tuotoksista ja tuloksista. 3.
Komissio tekee jälkiarviointeja tiiviissä
yhteistyössä jäsenvaltioiden ja hallintoviranomaisten kanssa.
II LUKU
Tiedottaminen ja viestintä 105 artikla
Tiedottaminen ja
julkistaminen 1. Jäsenvaltioiden ja
hallintoviranomaisten vastuulla on (a)
huolehtia, että perustetaan yksi keskitetty
verkkosivusto tai yksi keskitetty verkkoportaali, jossa on tietoa kaikista
kyseisen jäsenvaltion toimenpideohjelmista ja linkit niihin; (b)
tiedottaa mahdollisille tuensaajille
toimenpideohjelmien tarjoamista rahoitusmahdollisuuksista; (c)
tehdä koheesiopolitiikan ja rahastojen roolia ja
saavutuksia tunnetuksi unionin kansalaisten keskuudessa järjestämällä tiedotus-
ja viestintätoimia, joiden aiheina ovat kumppanuussopimusten,
toimenpideohjelmien ja toimien tulokset ja vaikutukset. 2. Rahastojen tuen avoimuuden
varmistamiseksi jäsenvaltioiden on pidettävä yllä luetteloa, joka sisältää
toimet toimenpideohjelmittain ja rahastoittain jaoteltuina csv- tai
xml-muodossa; luetteloon on oltava pääsy keskitetystä verkkosivustosta tai
keskitetystä verkkoportaalista, ja siinä on esitettävä luettelo ja yhteenveto
kaikista kyseisen jäsenvaltion toimenpideohjelmista. Toimet käsittävää luetteloa on päivitettävä
vähintään joka kolmas kuukausi. Liitteessä V vahvistetaan vähimmäistiedot, jotka
on esitettävä toimista laaditussa luettelossa. 3. Liitteessä V vahvistetaan
yksityiskohtaiset säännöt, jotka koskevat yleisöön kohdistuvia tiedotus- ja
julkisuustoimenpiteitä sekä hakijoihin ja tuensaajiin kohdistuvia
tiedotustoimenpiteitä. 4. Komissio vahvistaa toimia
koskevien tiedotus- ja julkisuustoimenpiteiden tekniset seikat sekä symbolin
laatimista koskevat ohjeet ja standardivärien määritelmän täytäntöönpanosäädöksillä
143 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. 106 artikla
Viestintästrategia 1. Hallintoviranomaisen on
laadittava viestintästrategia kullekin toimenpideohjelmalle. On mahdollista
laatia yksi yhteinen viestintästrategia useille toimenpideohjelmille. Viestintästrategian on sisällettävä liitteessä V
säädetyt osatekijät ja vuotuiset päivitykset sekä yksityiskohtaiset tiedot
suunnitelluista tiedotus- ja julkisuustoimista. 2. Viestintästrategia on
käsiteltävä ja hyväksyttävä seurantakomitean ensimmäisessä kokouksessa
toimenpideohjelman hyväksymisen jälkeen. Mahdolliset viestintästrategian tarkistukset
käsittelee ja hyväksyy seurantakomitea. 3. Hallintoviranomaisen on
tiedotettava kunkin toimenpideohjelman seurantakomitealle vähintään kerran
vuodessa viestintästrategian täytäntöönpanon edistymisestä sekä tekemästään
tulosarvioinnista. 107 artikla
Tiedotus- ja
viestintäkoordinaattorit ja heidän verkostonsa 1.
Jokaisen jäsenvaltion on nimettävä tiedotus- ja
viestintäkoordinaattori, joka koordinoi yhden tai useamman rahaston tiedotus-
ja viestintätoimia, ja ilmoitettava siitä komissiolle. 2.
Tiedotus- ja viestintäkoordinaattori koordinoi
rahastojen kansallista tiedottajaverkostoa ja toimii puheenjohtajana verkoston
kokouksissa mukaan lukien asianomaiset Euroopan alueellisen yhteistyön
ohjelmat, liitteessä V tarkoitettu verkkosivuston tai verkkoportaalin
perustaminen ja ylläpito sekä velvollisuus tuottaa yleiskatsaus kansallisella
tasolla toteutetuista viestintätoimenpiteistä. 3.
Kunkin hallintoviranomaisen on nimettävä yksi
tiedottamisesta ja viestinnästä vastaava henkilö toimenpideohjelmien tasolle ja
ilmoitettava kyseiset nimetyt henkilöt komissiolle. 4.
Komissio perustaa jäsenvaltioiden ja
hallintoviranomaisten nimeämistä jäsenistä koostuvia unionin verkostoja, joiden
tarkoituksena on vaihtaa tietoja viestintästrategioiden täytäntöönpanon
tuloksista, kokemuksia tiedotus- ja viestintätoimenpiteiden toteuttamisesta
sekä hyviä käytänteitä.
IV OSASTO
TEKNINEN TUKI 108 artikla
Komission aloitteesta
annettava tekninen tuki Rahastoista voidaan tukea teknistä tukea
enintään 0,35 prosentin osuudella vuotuisista kokonaismäärärahoistaan. 109 artikla
Jäsenvaltioiden aloitteesta
annettava tekninen tuki 1. Jokaisesta rahastosta voidaan
rahoittaa sellaisen teknisen tuen toimia, jotka ovat tukikelpoisia minkä
tahansa muun rahaston edellytysten mukaisesti. Rahastoista tekniseen tukeen
myönnetty määrä saa olla enintään neljä prosenttia siitä kokonaismäärästä, joka
rahastoista on myönnetty Investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin -tavoitteen
kunkin alueluokan toimenpideohjelmiin. 2. Tekninen tuki toteutetaan
toimenpideohjelmaan kuuluvana yhden rahaston toimintalinjana tai erityisenä
toimenpideohjelmana. 3. Rahastosta tekniseen tukeen
myönnetty määrä saa olla enintään kymmenen prosenttia siitä kokonaismäärästä,
joka on myönnetty kyseisestä rahastosta jäsenvaltion toimenpideohjelmiin
Investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin ‑tavoitteen kussakin alueluokassa.
V OSASTO
RAHASTOJEN RAHOITUSTUKI 110 artikla
Osarahoitusosuuden
määrittäminen 1. Toimenpideohjelman
hyväksymisestä annettavassa komission päätöksessä vahvistetaan kullekin
toimintalinjalle myönnetyn rahastojen tuen osarahoitusosuus ja enimmäismäärä. 2 Komission päätöksessä
määritetään toimintalinjakohtaisesti, sovelletaanko toimintalinjan
osarahoitusosuutta (a) tukikelpoisten menojen kokonaismäärään
julkis- ja yksityisrahoitteiset osuudet mukaan lukien; vai (b) tukikelpoisiin julkisiin menoihin. 3. Investoinnit kasvuun ja
työpaikkoihin -tavoitteen mukaisissa toimenpideohjelmissa osarahoitusosuus saa
olla kunkin toimintalinjan tasolla enintään (a)
85 prosenttia koheesiorahaston osalta; (b)
85 prosenttia niille jäsenvaltioiden vähemmän
kehittyneille alueille, joiden keskimääräinen asukaskohtainen BKT vuosina
2007–2009 oli alle 85 prosenttia 27 jäsenvaltion EU:n vastaavan ajanjakson
keskiarvosta, sekä syrjäisimmille alueille; (c)
80 prosenttia sellaisille muille kuin b alakohdassa
tarkoitetuille jäsenvaltioiden vähemmän kehittyneille alueille, jotka voivat
saada siirtymäkauden tukea koheesiorahastosta 1 päivästä tammikuuta 2014; (d)
75 prosenttia muille kuin b ja c alakohdassa
tarkoitetuille jäsenvaltioiden vähemmän kehittyneille alueille sekä kaikille
alueille, joiden asukaskohtainen BKT vuosina 2007–2013 oli alle 75 prosenttia
25 jäsenvaltion EU:n kyseisen viitekauden keskiarvosta mutta joiden
asukaskohtainen BKT on yli 75 prosenttia 27 jäsenvaltion EU:n BKT:n
keskiarvosta; (e)
60 prosenttia muille kuin d alakohdassa
tarkoitetuille siirtymäalueille; (f)
50 prosenttia muille kuin d alakohdassa
tarkoitetuille kehittyneemmille alueille. Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen
mukaisissa toimenpideohjelmissa osarahoitusosuus saa olla kunkin toimintalinjan
tasolla enintään 75 prosenttia. 4. Edellä olevan 84 artiklan 1
kohdan e alakohdan mukaisen lisämäärärahan tapauksessa osarahoitusosuus saa
olla enintään 50 prosenttia. Samaa osarahoitusosuutta sovelletaan asetuksen
(EU) N:o […]/2012 [EAY-asetus] 4 artiklan 2 kohdan mukaiseen lisämäärärahaan. 5. Edellä 3 kohdassa
toimintalinjatasolla määritettyä osarahoituksen enimmäisosuutta korotetaan
kymmenellä prosenttiyksiköllä, jos toimintalinja toteutetaan kokonaisuudessaan
rahoitusvälineiden avulla tai paikallisyhteisöjen omina kehittämishankkeina. 6. Kutakin toimintalinjaa
koskevan rahastojen rahoitusosuuden on oltava vähintään 20 prosenttia
tukikelpoisista julkisista menoista. 7. Toimenpideohjelmassa voidaan
perustaa erillinen toimintalinja, jonka osarahoitusosuus on enimmillään 100
prosenttia ja jonka tarkoituksena on tukea EU:n tasolla perustettujen ja
komission suoraan tai välillisesti hallinnoimien rahoitusvälineiden avulla
toteutettuja toimia. Kun tällaiseen tarkoitukseen vahvistetaan erillinen
prioriteetti, kyseiseen toimintalinjaan kuuluvaa tukea ei saa toteuttaa muulla
tavoin. 111 artikla
Osarahoitusosuuden
mukauttaminen Toimintalinjaa
koskevaa rahastojen osarahoitusosuutta voidaan mukauttaa seuraavien tekijöiden
huomioon ottamiseksi: (1)
toimintalinjan merkittävyys älykästä, kestävää ja
osallistavaa kasvua koskevan unionin strategian toteuttamiseen nähden, ottaen
huomioon erityiset ratkaistavat eroavuudet; (2)
ympäristön suojelu ja parantaminen erityisesti
ennalta varautumisen periaatetta sekä ennalta ehkäisevien toimien toteuttamisen
periaatetta samoin kuin saastuttaja maksaa -periaatetta noudattaen; (3)
käyttöön otetun yksityisen rahoituksen osuus; (4)
seuraavan määritelmän mukaisten vakavista ja
pysyvistä luontoon tai väestöön liittyvistä haitoista kärsivien alueiden
kuuluminen tuen piiriin: (a)
koheesiorahaston tukea saavat saarijäsenvaltiot ja
muut saaret lukuun ottamatta saaria, joilla sijaitsee jäsenvaltion pääkaupunki
tai joilla on kiinteät yhteydet mannermaahan; (b)
jäsenvaltion kansallisessa lainsäädännössä
määritellyt vuoristoalueet; (c)
harvaan asutut (alle 50 asukasta neliökilometriä
kohden) ja erittäin harvaan asutut (alle 8 asukasta neliökilometriä kohden)
alueet.
VI OSASTO
HALLINNOINTI JA VALVONTA I LUKU
Hallinto- ja valvontajärjestelmät 112 artikla
Jäsenvaltioiden tehtävät 1. Jäsenvaltioiden on
varmistettava, että toimenpideohjelmien hallinto- ja valvontajärjestelmät
perustetaan 62 ja 63 artiklan mukaisesti. 2. Jäsenvaltioiden on estettävä,
todettava ja oikaistava sääntöjenvastaisuudet sekä perittävä takaisin
aiheettomasti maksetut määrät ja tarvittaessa perittävä viivästyskorkoa.
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava kyseisistä sääntöjenvastaisuuksista komissiolle
ja tiedotettava komissiolle tapauksiin liittyvien hallinnollisten ja
oikeudellisten menettelyjen etenemisestä. Jos tuensaajalle aiheettomasti maksettuja määriä
ei saada perittyä takaisin jäsenvaltion virheen tai laiminlyönnin vuoksi,
jäsenvaltio vastaa menetettyjen määrien korvaamisesta unionin yleiseen
talousarvioon. Siirretään komissiolle valta antaa 142 artiklan
mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa vahvistetaan yksityiskohtaiset säännöt
tässä kohdassa määritetyistä jäsenvaltioiden velvoitteista. 3. Jäsenvaltioiden on
huolehdittava, että viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2014 tuensaajien ja
hallintoviranomaisten, todentamisviranomaisten, tarkastusviranomaisten ja
välittävien elinten tiedonvaihto voidaan kokonaisuudessaan hoitaa yksinomaan
sähköisten tiedonvaihtojärjestelmien avulla. Järjestelmien avulla on määrä parantaa
yhteentoimivuutta kansallisten ja unionin rakenteiden kanssa ja mahdollistaa
se, että tuensaajat voivat toimittaa kaikki ensimmäisessä alakohdassa
tarkoitetut tiedot vain kerran. Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksillä
yksityiskohtaiset säännöt, jotka koskevat tämän kohdan mukaista tiedonvaihtoa.
Kyseiset täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 143 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua
tarkastelumenettelyä noudattaen.
II LUKU
Hallinto- ja valvontaviranomaiset 113 artikla
Viranomaisten nimeäminen 1. Jäsenvaltion on nimettävä kuhunkin toimenpideohjelmaan
hallintoviranomaiseksi kansallinen, alueellinen tai paikallinen viranomainen
tai elin. Sama viranomainen tai elin voidaan nimetä hallintoviranomaiseksi
useampaa kuin yhtä toimenpideohjelmaa varten. 2. Jäsenvaltion on nimettävä
kuhunkin toimenpideohjelmaan todentamisviranomaiseksi kansallinen, alueellinen
tai paikallinen viranomainen tai elin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 3
kohdan soveltamista. Sama todentamisviranomainen voidaan nimetä useampaa kuin
yhtä toimenpideohjelmaa varten. 3. Jäsenvaltio voi nimetä
toimenpideohjelmaa varten hallintoviranomaisen, joka suorittaa lisäksi todentamisviranomaisen
tehtävät. 4. Jäsenvaltion on nimettävä
kuhunkin toimenpideohjelmaan tarkastusviranomaiseksi kansallinen, alueellinen
tai paikallinen viranomainen tai elin, joka on hallinto- ja
todentamisviranomaisesta toiminnallisesti riippumaton. Sama
tarkastusviranomainen voidaan nimetä useampaa kuin yhtä toimenpideohjelmaa
varten. 5. Kun
kyseessä on Investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin -tavoite,
hallintoviranomainen, tapauksen mukaan todentamisviranomainen sekä
tarkastusviranomainen voivat olla osa samaa viranomaista tai elintä
edellyttäen, että tehtävien erottamista koskevaa periaatetta noudatetaan.
Sellaisissa toimintaohjelmissa, joissa rahastoista maksetun tuen kokonaismäärä
on yli 250 000 000 euroa, tarkastusviranomainen ei kuitenkaan saa
olla osa samaa viranomaista tai elintä kuin hallintoviranomainen. 6. Jäsenvaltio voi nimetä yhden
tai useamman välittävän elimen, joka suorittaa tietyt hallinto- tai
todentamisviranomaisen tehtävät kyseisen viranomaisen vastuulla. Asianmukaiset
järjestelyt hallintoviranomaisen tai todentamisviranomaisen ja välittävien
elinten välillä on vahvistettava kirjallisessa muodossa. 7. Jäsenvaltio tai
hallintoviranomainen voi antaa toimenpideohjelman osan hallinnoinnin
välittävälle elimelle siten, että mainitun välittävän elimen ja jäsenvaltion
tai hallintoviranomaisen ja mainitun elimen välillä tehdään sopimus, jäljempänä
’yleiskattava tuki’. Välittävän elimen on osoitettava vakavaraisuutensa ja
kyseistä alaa koskeva sekä hallinnollinen ja varainhoitoa koskeva pätevyytensä.
8. Jäsenvaltion
on vahvistettava kirjalliset säännöt, jotka koskevat sen suhteita
hallintoviranomaisiin, todentamisviranomaisiin ja tarkastusviranomaisiin,
kyseisten viranomaisten välisiä suhteita sekä kyseisten viranomaisten suhteita
komissioon. 114 artikla
Hallintoviranomaisen tehtävät
1. Hallintoviranomainen vastaa toimenpideohjelman hallinnoinnista
moitteettoman varainhoidon periaatetta noudattaen. 2. Kun kyseessä on ohjelmatason
hallinto, toimenpideohjelmasta vastaavan hallintoviranomaisen tehtävänä on (a)
tukea seurantakomitean työtä ja toimittaa sille
tietoja, joita se tarvitsee tehtäviensä hoitamiseksi, erityisesti tietoja
edistymisestä toimenpideohjelman tavoitteiden saavuttamisessa sekä
taloudellisia tietoja ja indikaattoreihin ja välitavoitteisiin liittyviä
tietoja; (b)
laatia vuotuiset ja lopulliset
täytäntöönpanokertomukset ja toimittaa ne komissiolle sen jälkeen, kun
seurantakomitea on ne hyväksynyt; (c)
asettaa välittävien elinten saataville niiden
tehtävien suorittamisen kannalta olennaisia tietoja ja tuensaajien saataville
toimien toteuttamisen kannalta olennaisia tietoja; (d)
ottaa käyttöön sähköinen tietojärjestelmä, jolla
tallennetaan ja säilytetään seurantaa, arviointia, varainhoitoa ja
tarkastamista varten tarvittavat tiedot kustakin toimesta, tapauksen mukaan
myös tiedot toimien yksittäisistä osallistujista; (e)
varmistaa, että d alakohdassa tarkoitetut tiedot
kerätään ja viedään kyseiseen järjestelmään ja säilytetään siinä ja että
indikaattoreita koskevat tiedot jaotellaan sukupuolen mukaan, jos ESR-asetuksen
liitteessä I on tällainen jaotteluvaatimus. 3. Kun kyseessä on toimien
valinta, hallintoviranomaisen tehtävänä on (a)
laatia ja ottaa hyväksymisen jälkeen käyttöön
asianmukaiset valintamenettelyt ja ‑perusteet, jotka i) ovat syrjimättömät ja avoimet; ii) vastaavat 7 ja 8 artiklassa säädettyjä
yleisiä periaatteita; (b)
varmistaa, että valittu toimi kuuluu kyseisen
rahaston tai kyseisten rahastojen toiminta-alaan ja toimenpideohjelman
toimintalinjassa tai ‑linjoissa määritettyyn tukitoimien luokkaan; (c)
toimitettava tuensaajalle asiakirja, jossa
määritetään kullekin toimelle asetetut tukiedellytykset mukaan lukien
erityisvaatimukset, jotka koskevat osana toimea toimitettavia tuotteita tai
suoritettavia palveluja, rahoitussuunnitelmaa ja toteuttamiselle asetettua
aikarajoitusta; (d)
varmistaa ennen toimen hyväksymistä, että
tuensaajalla on c alakohdassa määriteltyjen edellytysten täyttämiseen
tarvittavat hallinnolliset, toiminnalliset ja rahoitusvalmiudet; (e)
varmistua toimea koskevien unionin ja kansallisten
sääntöjen noudattamisesta, jos toimi on alkanut ennen kuin siihen liittyvä
rahoitushakemus on jätetty hallintoviranomaiselle; (f)
varmistaa, että hakijalle ei myönnetä rahastoista
tukea, jos siltä on peritty tai olisi pitänyt periä takaisin tukea 61 artiklan
mukaisesti tuotantotoiminnan unionin alueella tapahtuvan uudelleensijoittamisen
vuoksi; (g)
määrittää tukitoimien luokat, joihin toimen menot
on kohdennettava. 4. Kun kyseessä on
toimenpideohjelman varainhoito ja valvonta, hallintoviranomaisen tehtävänä on (a)
tarkastaa, että osarahoitetut tuotteet ja palvelut
on toimitettu ja että tuensaajat ovat maksaneet ilmoittamansa menot ja että ne
ovat sovellettavan unionin ja kansallisten lainsäädännön, toimenpideohjelman ja
toimelle asetettujen tukiedellytysten mukaiset; (b)
varmistaa, että tosiasiallisesti syntyneiden
tukikelpoisten kustannusten perusteella korvattavien toimien täytäntöönpanoon
osallistuvilla tuensaajilla on käytössään joko erillinen kirjanpitojärjestelmä
tai soveltuva kirjanpitokoodi kaikille toimeen liittyville tapahtumille; (c)
ottaa käyttöön tehokkaita ja oikeasuhteisia
petostentorjuntatoimenpiteitä todetut riskin huomioon ottaen; (d)
ottaa käyttöön menettelyt, joilla varmistetaan,
että kaikki menoja ja tarkastuksia koskevat asiakirjat, joita tarvitaan
asianmukaisen jäljitysketjun turvaamiseksi, säilytetään 62 artiklan g
alakohdan vaatimusten mukaisesti; (e)
laatia hallinnollinen vahvistuslausuma hallinto- ja
valvontajärjestelmän toiminnasta, tilien perustana olevien toimien
laillisuudesta ja asianmukaisuudesta sekä moitteettoman varainhoidon
periaatteen noudattamisesta sekä kertomus, jossa esitetään toimitettujen
hallinnon tarkastusten tulokset, hallinto- ja valvontajärjestelmässä havaitut
puutteet sekä niiden korjaamiseksi toteutetut toimet. 5. Edellä olevan 4 kohdan a alakohdan
mukaisten tarkastusten on sisällettävä seuraavat menettelyt: (a)
tuensaajan kutakin korvaushakemusta koskevat
hallinnolliset tarkastukset; (b)
toimia koskevat, paikan päällä tehtävät
tarkastukset. Paikan päällä tehtävien tarkastusten tiheys ja
kattavuus on suhteutettava toimelle myönnetyn julkisen tuen määrään sekä
riskitasoon, joka on määritetty paikan päällä tehdyissä tarkastuksissa ja
tarkastusviranomaisen toimittamissa tarkastuksissa koko hallinto- ja
valvontajärjestelmän osalta. 6. Edellä olevan 5 kohdan b
alakohdan mukaisia yksittäisten toimien paikan päällä suoritettavia
tarkastuksia voidaan tehdä otantaperiaatteella. 7. Mikäli hallintoviranomainen
on myös toimenpideohjelman tuensaaja, 4 kohdan a alakohdassa tarkoitettuihin
tarkastuksiin liittyvillä järjestelyillä on varmistettava tehtävien erottaminen
riittävällä tavalla. 8. Komissio antaa 142 artiklan
mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa vahvistetaan 2 kohdan d alakohdan
mukaisessa tiedonvaihdossa sovellettavat toimintatavat. 9. Komissio antaa 142 artiklan
mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa vahvistetaan 4 kohdan d alakohdassa
tarkoitettuun jäljitysketjuun liittyviä järjestelyjä koskevat säännöt. 10. Komissio hyväksyy
täytäntöönpanosäädöksillä 4 kohdan e alakohdassa tarkoitetun hallinnollisen
vahvistuslausuman mallin. Nämä täytäntöönpanosäädökset annetaan 143 artiklan 2
kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen. 115 artikla
Todentamisviranomaisen
tehtävät Toimenpideohjelman todentamisviranomaisen
tehtävänä on erityisesti (a)
laatia maksatushakemukset ja toimittaa ne
komissiolle sekä todentaa, että ne on laadittu luotettavan
kirjanpitojärjestelmän ja todennettavissa olevien tositteiden perusteella ja
että niihin on kohdistunut hallintoviranomaisen tekemiä tarkastuksia; (b)
laatia tilinpäätös; (c)
todentaa vuotuisten tilinpäätöstietojen
täydellisyys, oikeellisuus ja totuudenmukaisuus ja se, että kirjatut menot ovat
sovellettavien unionin ja kansallisten sääntöjen mukaiset ja aiheutuneet
toimenpideohjelmaan sovellettavien perusteiden mukaisesti rahoitettaviksi
valituista toimista, jotka ovat unionin ja kansallisten sääntöjen mukaiset; (d)
varmistaa, että käytössä on kutakin toimea koskevan
kirjanpitoaineiston tallentamiseen ja säilyttämiseen tarkoitettu sähköinen
tietojärjestelmä, joka käsittää kaikki maksatushakemusten ja tilinpäätöksen
laatimiseen vaaditut tiedot, mukaan lukien tiedot takaisin perittävistä
määristä, takaisin perityistä määristä sekä määristä, jotka on palautettu
johonkin toimeen tai toimenpideohjelmaan tarkoitetun rahoitusosuuden
täysimääräisen tai osittaisen peruuttamisen johdosta; (e)
varmistaa, että se on saanut hallintoviranomaiselta
maksatushakemusten laatimista ja esittämistä varten tarvitsemansa tiedot menoja
koskevista menettelyistä ja tarkastuksista; (f)
ottaa maksatushakemusten laadinnassa ja
esittämisessä huomioon kaikkien tarkastusviranomaisen tekemien tai sen
vastuulla tehtyjen tarkastusten tulokset; (g)
säilyttää sähköisessä muodossa kirjanpitoaineisto,
joka koskee komissiolle ilmoitettuja menoja ja tuensaajille maksettua vastaavaa
julkista rahoitusosuutta; (h)
pitää kirjaa takaisin perittävistä määristä ja
määristä, jotka on palautettu johonkin toimeen tarkoitetun rahoitusosuuden
täysimääräisen tai osittaisen peruuttamisen johdosta. Takaisin perityt määrät
palautetaan unionin yleiseen talousarvioon ennen toimenpideohjelman päättämistä
vähentämällä ne seuraavasta menoilmoituksesta. 116 artikla
Tarkastusviranomaisen
tehtävät 1. Tarkastusviranomaisen on varmistettava, että tehdään hallinto- ja
valvontajärjestelmiä, toimista poimittua asianmukaista otosta sekä
tilinpäätöstä koskevia tarkastuksia. Siirretään komissiolle valta antaa kyseisiä
tarkastuksia koskevien edellytysten vahvistamiseksi delegoituja säädöksiä 142
artiklan mukaisesti. 2. Jos tarkastukset suorittaa
jokin muu elin kuin tarkastusviranomainen, tarkastusviranomaisen on
huolehdittava siitä, että kaikki tällaiset elimet ovat vaadittavalla tavalla
toiminnallisesti riippumattomia. 3. Tarkastusviranomaisen
on huolehdittava siitä, että tarkastustyössä otetaan huomioon kansainvälisesti
hyväksytyt tarkastusstandardit. 4. Tarkastusviranomaisen on kuuden kuukauden kuluessa toimenpideohjelman
hyväksymisestä laadittava tarkastusten toimittamista koskeva
tarkastusstrategia. Tarkastusstrategiassa on
vahvistettava tarkastusmenetelmät, toimia koskevissa tarkastuksissa
sovellettava otantamenetelmä sekä kuluvan tilivuoden ja kahden seuraavan
tilivuoden tarkastussuunnitelma. Tarkastusstrategiaa on päivitettävä vuosittain
vuodesta 2016 vuoden 2022 loppuun. Jos useampaan toimenpideohjelmaan sovelletaan
yhteistä hallinto- ja valvontajärjestelmää, kyseisille toimenpideohjelmille
voidaan laatia yksi tarkastusstrategia. Tarkastusviranomaisen on toimitettava
tarkastusstrategia komissiolle pyynnöstä. 5. Tarkastusviranomaisen
on laadittava i) edellisen tilivuoden tilinpäätöstä koskeva tarkastuslausunto, joka
koskee tilinpäätöstietojen täydellisyyttä, oikeellisuutta ja
totuudenmukaisuutta, hallinto- ja valvontajärjestelmän toimintaa sekä tilien
perustana olevien toimien laillisuutta ja asianmukaisuutta; ii) vuotuinen tarkastuskertomus, jossa
esitetään edellisen tilivuoden aikana tehtyjen tarkastusten havainnot. Edellä ii alakohdassa tarkoitetussa kertomuksessa
on esitettävä hallinto- ja valvontajärjestelmässä havaitut puutteet sekä niiden
korjaamiseksi toteutetut tai ehdotetut toimenpiteet. Jos useampaan toimenpideohjelmaan sovelletaan
yhteistä hallinto- ja valvontajärjestelmää, ii alakohdassa vaaditut tiedot
voidaan koota yhteen kertomukseen. 6. Komissio vahvistaa
tarkastusstrategian, tarkastuslausunnon ja vuotuisen tarkastuskertomuksen
mallit sekä 4 kohdassa tarkoitetun otantamenetelmän täytäntöönpanosäädöksillä.
Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 143 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua
tarkastelumenettelyä noudattaen. 7. Komissio hyväksyy komission virkamiesten tai komission valtuuttamien
edustajien tekemien tarkastusten aikana kerättyjen tietojen käyttöä koskevat
soveltamissäännöt 143 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua
tarkastelumenettelyä noudattaen. III LUKU
Hyväksyntä 117 artikla
Hallintoviranomaisen ja
todentamisviranomaisen hyväksyntä ja hyväksynnän peruuttaminen 1. Hyväksynnän antavan elimen on
annettava virallinen päätös sellaisten hallintoviranomaisten ja
todentamisviranomaisten hyväksymisestä, jotka täyttävät komission delegoiduilla
säädöksillä 142 artiklan mukaisesti vahvistamat hyväksymisperusteet. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun
virallisen päätöksen on perustuttava riippumattoman tarkastuselimen antamaan
kertomukseen ja lausuntoon, joissa esitetään arviointi hallinto- ja
valvontajärjestelmästä, myös välittävien elinten osuudesta kyseisessä
järjestelmässä, sekä arvioidaan, onko järjestelmä 62, 63, 114 ja 115 artiklan
mukainen. Hyväksynnän antavan elimen on otettava huomioon se, ovatko
toimenpideohjelman hallinto- ja valvontajärjestelmät samanlaisia kuin
edellisellä ohjelmakaudella käytetyt järjestelmät, sekä kaikki osoitukset
järjestelmien tehokkaasta toiminnasta. 3. Jäsenvaltion on toimitettava
1 kohdassa tarkoitettu virallinen päätös komissiolle kuuden kuukauden kuluessa
toimenpideohjelman hyväksymistä koskevan päätöksen antamisesta. 4. Jos rahastoista
toimenpideohjelmalle annetun tuen kokonaismäärä ylittää 250 000 000 euroa,
komissio voi pyytää kahden kuukauden kuluessa 1 kohdassa tarkoitetun virallisen
päätöksen vastaanottamisesta riippumattoman tarkastuselimen kertomusta ja
lausuntoa sekä hallinto- ja valvontajärjestelmän kuvausta. Komissio voi esittää huomautuksia kahden kuukauden
kuluessa kyseisten asiakirjojen vastaanottamisesta. Päättäessään kyseisten asiakirjojen pyytämisestä
komissio ottaa huomioon, ovatko toimenpideohjelman hallinto- ja
valvontajärjestelmät samanlaisia kuin edellisellä ohjelmakaudella käytetyt
järjestelmät ja suorittaako hallintoviranomainen myös todentamisviranomaisen
tehtävät, minkä lisäksi se ottaa huomioon myös kaikki osoitukset järjestelmien
tehokkaasta toiminnasta. 118 artikla
Yhteistyö
tarkastusviranomaisten kanssa 1. Komissio tekee yhteistyötä
tarkastusviranomaisten kanssa niiden tarkastussuunnitelmien ja -menetelmien
keskinäiseksi yhteensovittamiseksi ja vaihtaa viipymättä tietoja hallinto- ja
valvontajärjestelmien tarkastusten tuloksista.
2. Tämän yhteistyön helpottamiseksi tapauksissa, joissa jäsenvaltio nimeää
useita tarkastusviranomaisia, jäsenvaltio voi nimetä yhteensovittamisesta
vastaavan elimen. 3. Komissio,
tarkastusviranomaiset sekä mahdollinen yhteensovittamisesta vastaava elin
tapaavat säännöllisesti vähintään kerran vuodessa, jolleivät ne muuta sovi,
tutkiakseen yhdessä vuotuista tarkastuskertomusta, lausuntoa ja
tarkastusstrategiaa ja vaihtaakseen näkemyksiä hallinto- ja
valvontajärjestelmien parantamiseen liittyvistä kysymyksistä.
VII OSASTO
VARAINHOITO, TILIEN TARKASTUS JA HYVÄKSYMINEN JA RAHOITUSOIKAISUT I LUKU
Varainhoito 119 artikla
Maksuja koskevat yhteiset
säännöt Jäsenvaltion on varmistettava, että
tuensaajille maksetun julkisen tuen määrä on viimeistään toimenpideohjelman
päättämisvaiheessa ainakin yhtä suuri kuin komission rahastoista jäsenvaltiolle
maksama rahoitusosuus. 120 artikla
Välimaksujen, vuotuisen
loppusaldon sekä loppumaksun laskemista koskevat yhteiset säännöt 1. Komissio maksaa välimaksuna
90 prosenttia määrästä, joka saadaan sovellettaessa toimenpideohjelman
hyväksymistä koskevassa päätöksessä säädettyä kunkin toimintalinjan
osarahoitusosuutta kyseisen toimintalinjan osalta tukikelpoisiin menoihin,
jotka on ilmoitettu maksatushakemuksessa. Se määrittää vuotuisen saldon 130
artiklan 1 kohdan mukaisesti. 2. Rahastoista toimintalinjalle
välimaksuina, vuotuisina saldoina sekä loppumaksuina maksettu yhteisön
rahoitusosuus ei kuitenkaan saa olla suurempi kuin (a)
toimintalinjaa koskevassa maksatushakemuksessa
ilmoitettu julkinen tuki; ja (b)
toimintalinjalle rahastoista osoitettu
rahoitusosuus, joka on vahvistettu toimenpideohjelman hyväksymistä koskevassa
komission päätöksessä. 3. Sen estämättä, mitä 22
kohdassa säädetään, välimaksuina ja loppumaksuina maksettu unionin tuki ei
kuitenkaan saa olla suurempi kuin julkinen tuki ja rahastoista kullekin
toimintalinjalle myönnetyn tuen enimmäismäärä, joka vahvistetaan
toimenpideohjelman hyväksymistä koskevassa komission päätöksessä. 121 artikla
Maksatushakemukset 1. Maksatushakemuksiin on
sisällyttävä kunkin toimintalinjan osalta (a)
tuensaajien toimia toteuttaessaan maksamien
tukikelpoisten menojen kokonaismäärä, joka on viety todentamisviranomaisen
kirjanpitoon; (b)
toimien toteuttamisesta aiheutuneen julkisen tuen
kokonaismäärä, joka on viety todentamisviranomaisen kirjanpitoon; (c)
tuensaajalle maksettu vastaava tukikelpoinen
julkinen tuki, joka on viety todentamisviranomaisen kirjanpitoon. 2. Maksatushakemuksiin
sisältyvien menojen tueksi on esitettävä maksukuitit tai vastaavalla tavalla
todistusvoimaiset kirjanpitoasiakirjat, paitsi jos kyseessä on 57 artiklan 1
kohdan b, c ja d alakohdassa, 58 artiklassa, 59 artiklan 1 kohdassa ja 93
artiklassa sekä Euroopan sosiaalirahastosta ja asetuksen (EY) N:o 1081/2006
kumoamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o
[…]/2012 [ESR] 14 artiklassa säädetty tukimuoto. Tällaisten tukimuotojen
tapauksessa maksatushakemukseen on sisällytettävä menoina hallintoviranomaisen
tuensaajalle korvaamat kustannukset. 3. Komissio hyväksyy
maksatushakemusten mallin täytäntöönpanosäädöksillä. Nämä
täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 143 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua
neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen. 122 artikla
Tuensaajalle maksettavat
maksut Hallintoviranomaisten on varmistettava, että
tuensaajat saavat julkisen tuen kokonaisuudessaan mahdollisimman pian ja
täysimääräisenä ja joka tapauksessa ennen kuin vastaavat menot sisällytetään
maksatushakemukseen. Siitä ei saa vähentää tai pidättää mitään määriä eikä
siitä saa periä mitään erityismaksuja tai muita vaikutukseltaan vastaavia
maksuja, jotka vähentäisivät tuensaajille maksettavia määriä. 123 artikla
Euron käyttö 1. Jäsenvaltiot, jotka eivät ole
ottaneet käyttöön euroa valuuttanaan maksatushakemuksen päivämäärään mennessä,
muuntavat kansallisessa valuutassa aiheutuneet menojen määrät euroiksi. Tämä
määrä muunnetaan euroiksi käyttäen komission kuukausittaista kirjanpitokurssia
siltä kuukaudelta, jonka aikana meno merkittiin kyseisen toimenpideohjelman
hallintoviranomaisen tileille. Komissio julkaisee tämän kurssin sähköisesti
kuukausittain. 2. Kun eurosta tulee jonkin
jäsenvaltion valuutta, 1 kohdassa kuvattua muuntomenettelyä sovelletaan edelleen
kaikkiin menoihin, jotka merkitään hallintoviranomaisen tileille ennen
kansallisen valuutan ja euron välisen kiinteän muuntokurssin voimaantulopäivää.
124 artikla
Ennakkomaksun maksaminen 1. Ensimmäinen ennakkomaksu
maksetaan erinä seuraavasti: (a) vuonna 2014: kaksi prosenttia
tukimäärästä, joka rahastoista on osoitettu kyseiselle toimenpideohjelmalle
koko ohjelmakaudeksi; (b) vuonna 2015: yksi prosentti tukimäärästä,
joka rahastoista on osoitettu kyseiselle toimenpideohjelmalle koko ohjelmakaudeksi;
(c) vuonna 2016: yksi prosentti tukimäärästä,
joka rahastoista on osoitettu kyseiselle toimenpideohjelmalle koko
ohjelmakaudeksi. Jos toimenpideohjelma hyväksytään vuonna 2015 tai
myöhemmin, aikaisemmat erät maksetaan hyväksymisvuonna. 2. Vuotuinen ennakkomaksu
maksetaan ennen heinäkuun 1 päivää vuosina 2016–2022. Vuonna 2016 se on kaksi
prosenttia tukimäärästä, joka rahastoista on osoitettu kyseiselle
toimenpideohjelmalle koko ohjelmakaudeksi. Vuosina 2017–2022 se on 2,5
prosenttia tukimäärästä, joka rahastoista on osoitettu kyseiselle
toimenpideohjelmalle koko ohjelmakaudeksi. 125 artikla
Ennakkomaksun selvittäminen Ennakkomaksuna maksettu määrä poistetaan
komission tileistä 130 artiklan mukaisesti. 126 artikla
Välimaksupyyntöjen
esittämistä ja niiden maksamista koskevat määräajat 1. Todentamisviranomaisen on
esitettävä säännöllisesti välimaksupyyntö, joka kattaa kyseisen viranomaisen
kirjanpitoon viedyt, tuensaajille maksettua julkista tukea vastaavat määrät 30
päivänä kesäkuuta päättyvältä tilivuodelta. 2. Todentamisviranomaisen on
esitettävä välimaksua koskeva lopullinen maksupyyntö viimeistään edellisen
tilivuoden päätymistä seuraavan heinäkuun 31 päivänä, ja joka tapauksessa ennen
kuin se esittää ensimmäisen välimaksupyynnön seuraavalta tilivuodelta. 3. Ensimmäistä välimaksupyyntöä
ei saa tehdä ennen kuin komissio on saanut virallisen asiakirjan
hallintoviranomaisen hyväksymisestä. 4. Välimaksuja ei saa suorittaa
toimenpideohjelmalle, jos komissiolle ei ole toimitettu vuotuista täytäntöönpanokertomusta
101 artiklan mukaisesti. 5. Komissio suorittaa välimaksun
käytettävissä olevien varojen rajoissa viimeistään 60 päivän kuluttua siitä
päivästä, jona maksupyyntö on kirjattu komissiossa. 127
artikla
Vapauttaminen 1. Komissio vapauttaa toimenpideohjelmassa
toisen alakohdan mukaisesti lasketusta määrästä ne osat, joita ei ole käytetty
ensimmäisen ja vuotuisen ennakkomaksun, välimaksujen ja vuotuisen saldon
maksamiseen viimeistään ohjelman talousarviositoumusvuotta seuraavan toisen
varainhoitovuoden joulukuun 31 päivänä tai joiden osalta ei ole toimitettu 126
artiklan 1 kohdan mukaista maksupyyntöä. Komissio laskee vapautettavan määrän lisäämällä
kuudesosan vuoden 2014 vuotuiseen kokonaisrahoitusosuuteen liittyvästä
vuotuisesta talousarviositoumuksesta kuhunkin kauden 2015–2020
talousarviositoumuksista. 2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdan
ensimmäisessä alakohdassa säädetään, vapauttamisen määräaikoja ei sovelleta
vuoden 2014 vuotuista kokonaisrahoitusosuutta koskevaan vuotuiseen
talousarviositoumukseen. 3. Jos ensimmäinen
talousarviositoumus liittyy vuoden 2015 vuotuiseen kokonaisrahoitusosuuteen,
vapauttamisen määräaikoja ei 1 kohdasta poiketen sovelleta vuoden 2015
vuotuista kokonaisrahoitusosuutta koskevaan vuotuiseen talousarviositoumukseen.
Tuolloin komissio laskee 1 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisen määrän
lisäämällä viidesosan vuoden 2015 vuotuista kokonaisrahoitusosuutta koskevasta
vuotuisesta talousarviositoumuksesta kuhunkin kauden 2016–2020
talousarviositoumuksista. 4. Talousarviositoumusten 31
päivänä joulukuuta 2022 avoinna oleva osa vapautetaan, jos mikä tahansa 107
artiklan 1 kohdassa vaadituista asiakirjoista on jätetty toimittamatta
komissiolle 30 päivään syyskuuta 2023 mennessä. II LUKU
Tilien tarkastus ja hyväksyminen ja päättäminen I jakso
Tilien tarkastus ja hyväksyminen 128 artikla
Tilinpäätöksen sisältö 1. Kunkin toimenpideohjelman
varmennettujen tilinpäätöstietojen on katettava tilivuosi ja sisällettävä
kunkin toimintalinjan osalta: (a)
tuensaajien toimia toteuttaessaan maksamien
tukikelpoisten menojen kokonaismäärä, joka on viety todentamisviranomaisen
kirjanpitoon, ja vastaava maksettu tukikelpoinen julkinen tuki sekä toimien
toteuttamisesta aiheutuneen julkisen tuen kokonaismäärä; (b)
tilivuoden aikana peruutetut ja takaisin perityt
määrät, tilivuoden lopun tilanteen mukaisesti takaisin perittävät määrät, 61
artiklan nojalla suoritetut takaisinperinnät sekä määrät, joita ei saada
perityiksi takaisin; (c)
toimintalinjakohtainen luettelo niistä tilivuoden
aikana päätökseen saaduista toimista, jotka ovat saaneet tukea EAKR:stä ja
koheesiorahastosta; (d)
toimintalinjoittain edellä olevan a alakohdan
nojalla todettujen menojen ja saman tilivuoden osalta maksatushakemuksissa
ilmoitettujen menojen välinen täsmäytys sekä selvitys mahdollisista eroista. 2. Todentamisviranomainen voi
määrittää kunkin tilinpäätökseen sisältyvän toimintalinjan osalta varauksen,
joka saa olla enintään viisi prosenttia kyseiseltä tilivuodelta esitettyjen
maksatushakemusten mukaisista kokonaismenoista, jos tarkastusviranomaisen
kanssa on käynnissä menettely, jossa käsitellään kyseisten menojen laillisuuden
ja asianmukaisuuden arviointia. Varauksen kattama määrä on vähennettävä 1
kohdan a alakohdassa tarkoitetusta tukikelpoisten menojen kokonaismäärästä.
Kyseiset määrät on lopullisesti sisällytettävä seuraavan vuoden tilinpäätökseen
tai jätettävä sen ulkopuolelle. 129 artikla
Tietojen toimittaminen Jäsenvaltioiden on toimitettava 75 artiklan 1
kohdan mukaiset asiakirjat kultakin vuodelta vuodesta 2016 vuoden 2022 loppuun.
130 artikla
Vuotuinen tilien tarkastus ja
hyväksyminen 1. Laskiessaan rahastoista
tietyn tilivuoden osalta veloitettavaa määrää komissio ottaa huomioon
seuraavat: (a) kirjanpitoon viety 128 artiklan 1 kohdan
a alakohdassa tarkoitettu menojen kokonaismäärä, johon sovelletaan kunkin
toimintalinjan osarahoitusosuutta; (b) komission kyseisen tilivuoden aikana
suorittamien maksujen kokonaismäärä, joka käsittää seuraavat: i) komission 120 artiklan 1 kohdan ja 22
artiklan mukaisesti suorittamien välimaksujen määrä; ja ii) 124 artiklan 2 kohdan mukaisesti
maksetun vuotuisen ennakkomaksun määrä. 2. Kun tilien tarkastuksen ja
hyväksymisen tuloksena saatu vuotuinen saldo on saatavaa jäsenvaltiolta,
komissio antaa siitä perintämääräyksen. Kun vuotuinen saldo on maksettavaa
jäsenvaltiolle, se lisätään seuraavaan välimaksuun, jonka komissio suorittaa
tilien tarkastuksen ja hyväksymisen jälkeen. 3. Jos komissio ei
jäsenvaltiosta johtuvista syistä pysty suorittamaan tilien tarkastusta ja
hyväksymistä viimeistään tilivuoden päättymistä seuraavan vuoden huhtikuun 30
päivänä, komissio ilmoittaa jäsenvaltiolle toimenpiteistä, jotka
hallintoviranomaisen tai tarkastusviranomaisen on toteutettava, tai
tutkimuksista, joita komissio esittää suoritettavaksi 65 artiklan 2 ja 3 kohdan
nojalla. 4. Komission suorittama
vuotuisen saldon maksu perustuu kirjanpidon mukaisiin menoihin, joista on
vähennetty sellaisten komissiolle ilmoitettujen menojen osalta tehty varaus,
jota käsittelevä menettely on käynnissä tarkastusviranomaisen kanssa. 131 artikla
Vähittäinen päättäminen 1. EAKR:n ja koheesiorahaston
tapauksessa kunkin toimenpideohjelman tilinpäätökseen on sisällytettävä
toimintalinjakohtainen luettelo tilivuoden aikana päätökseen saaduista
toimista. Menot, jotka liittyvät näihin toimiin ja sisältyvät tileihin, joiden
osalta on tehty tarkastus- ja hyväksymispäätös, katsotaan päätetyiksi. 2. ESR:n tapauksessa menot,
jotka sisältyvät tileihin, joiden osalta on tehty tarkastus- ja
hyväksymispäätös, katsotaan päätetyiksi. 132 artikla
Asiakirjojen saatavuus 1. Hallintoviranomaisen on
varmistettava, että kaikki toimia koskevat tositteet ovat pyynnöstä komission
ja tilintarkastustuomioistuimen saatavilla kolmen vuoden ajan, sanotun
kuitenkaan rajoittamatta valtiontukisääntöjen soveltamista. Kyseinen kolmen
vuoden määräaika alkaa tilien tarkastusta ja hyväksymistä koskevan, 130
artiklan nojalla hyväksytyn päätöksen antamisvuoden joulukuun 31 päivänä tai
viimeistään loppumaksun suorittamispäivänä. Mainittu kolmen vuoden määräaika lakkaa kulumasta
vireillä olevan oikeudenkäynnin tai hallintomenettelyn johdosta tai komission
asianmukaisesti perustellusta pyynnöstä. 2. Asiakirjat on säilytettävä
joko alkuperäisinä tai oikeaksi todistettuina jäljennöksinä tai sellaisilla
yleisesti hyväksytyillä tietovälineillä, joissa on alkuperäiset asiakirjat
sähköisessä muodossa tai vain sähköisessä muodossa olemassa olevat asiakirjat. 3. Asiakirjat on säilytettävä
muodossa, josta tietojen kohteet ovat tunnistettavissa ainoastaan niin kauan
kuin on tarpeen siihen tarkoitukseen, jota varten tiedot on kerätty tai jota
varten niitä myöhemmin käsitellään. 4. Siirretään komissiolle valta
antaa 142 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joilla määritetään, mitä
tietovälineitä voidaan pitää yleisesti hyväksyttyinä. 5. Kansallisten viranomaisten on
määritettävä menettely, jolla yleisesti hyväksytyillä tietovälineillä
säilytettyjen asiakirjojen todistetaan vastaavan alkuperäisiä asiakirjoja, ja
menettelyllä on varmistettava, että säilytetyt versiot vastaavat kansallisten
lakien vaatimuksia ja että niitä voidaan käyttää tarkastustarkoituksiin. 6. Jos asiakirjat ovat olemassa
vain sähköisessä muodossa, käytettyjen tietokonejärjestelmien on täytettävä
hyväksytyt turvallisuusvaatimukset, joilla varmistetaan, että säilytetyt
asiakirjat vastaavat kansallisten lakien vaatimuksia ja että niitä voidaan
käyttää tarkastustarkoituksiin.
II jakso
Toimenpideohjelmien päättäminen 133 artikla
Asiakirjojen esittäminen
päättämistä varten ja loppumaksun maksaminen 1. Jäsenvaltioiden on esitettävä
seuraavat asiakirjat viimeistään 30 päivänä syyskuuta 2023: (a)
loppumaksun maksamista koskeva hakemus; (b)
toimenpideohjelmaa koskeva lopullinen
täytäntöönpanokertomus; ja (c)
edellä 75 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut
asiakirjat viimeiseltä tilivuodelta eli 1 päivästä heinäkuuta 2022 alkaen 30
päivään kesäkuuta 2023. 2. Loppumaksu maksetaan
viimeistään kolmen kuukauden kuluttua viimeisen tilivuoden tilien tarkastusta
ja hyväksymistä koskevan päätöksen päivästä tai yhden kuukauden kuluttua
lopullisen täytäntöönpanokertomuksen hyväksymispäivästä, sen mukaan kumpi
päivämäärä on myöhempi. III jakso
Maksujen keskeyttäminen 134 artikla
Maksujen keskeyttäminen 1. Komissio voi keskeyttää
välimaksut toimintalinjojen tai toimenpideohjelmien tasolla kokonaan tai
osittain, jos: (a)
toimenpideohjelman hallinto- ja
valvontajärjestelmässä on vakava puute, jonka osalta ei ole toteutettu
oikaisutoimenpiteitä; (b)
menoilmoitukseen sisältyvät menot liittyvät vakavia
taloudellisia seurauksia aiheuttavaan sääntöjenvastaisuuteen, jota ei ole
oikaistu; (c)
jäsenvaltio ei ole toteuttanut tarvittavia
toimenpiteitä korjatakseen 74 artiklan mukaisen keskeyttämisen aiheuttavan
tilanteen; (d)
seurantajärjestelmän laadussa tai luotettavuudessa
tai yhteisiä ja erityisiä indikaattoreita koskevissa tiedoissa on vakava puute; (e)
jäsenvaltio ei ole toteuttanut ennakkoehtojen
täyttämiseen liittyviä toimenpideohjelman mukaisia toimenpiteitä; (f)
tulosten tarkastelusta käy ilmi, että
toimintalinjan osalta ei ole saavutettu tuloskehyksessä asetettuja välitavoitteita; (g)
jäsenvaltio jättää vastaamatta tai ei vastaa
riittävällä tavalla 20 artiklan 5 kohdan mukaisessa tilanteessa; (h)
kyseessä on jokin 21 artiklan 6 kohdan a–e
alakohdassa tarkoitetuista tapauksista. 2. Komissio voi
täytäntöönpanosäädöksillä päättää keskeyttää välimaksut kokonaisuudessaan tai
osittain sen jälkeen, kun se on antanut jäsenvaltiolle mahdollisuuden esittää
huomautuksensa. 3. Komissio lopettaa kaikkia
välimaksuja tai niiden osaa koskevan keskeytyksen, kun jäsenvaltio on
toteuttanut keskeytyksen lopettamiseksi tarvittavat toimenpiteet.
III LUKU
Rahoitusoikaisut I jakso
Jäsenvaltioiden tekemät rahoitusoikaisut 135 artikla
Jäsenvaltioiden tekemät rahoitusoikaisut 1. Jäsenvaltioilla on ensisijainen vastuu sääntöjenvastaisuuksien
tutkimisesta, tarvittavien rahoitusoikaisujen tekemisestä ja varojen
takaisinperinnästä. Kun on kyse järjestelmästä aiheutuvasta
sääntöjenvastaisuudesta, jäsenvaltion on laajennettava tutkimuksiaan siten,
että ne kattavat kaikki toimet, joihin on voinut aiheutua sääntöjenvastaisuuksia. 2. Jäsenvaltion on tehtävä tarpeelliset rahoitusoikaisut, jotka liittyvät
toimissa tai toimenpideohjelmissa havaittuihin yksittäisiin tai järjestelmästä
aiheutuviin sääntöjenvastaisuuksiin. Rahoitusoikaisut
käsittävät toimen tai toimenpideohjelman julkisen rahoitusosuuden peruuttamisen
kokonaan tai osittain. Jäsenvaltion on otettava huomioon
sääntöjenvastaisuuksien luonne ja vakavuus sekä niistä rahastolle aiheutunut
taloudellinen tappio, ja sen on tehtävä oikeasuhteinen oikaisu. Hallintoviranomaisen
on sisällytettävä rahoitusoikaisut sen tilivuoden tilinpäätökseen, jona
peruuttamisesta päätetään. 3. Jäsenvaltio voi käyttää 2 kohdan mukaisesti peruutetun rahastojen
rahoitusosuuden uudelleen kyseisessä toimenpideohjelmassa, jollei 4 kohdasta
muuta johdu. 4. Rahoitusosuutta, joka on
peruutettu 2 kohdan mukaisesti, ei saa käyttää uudelleen mihinkään
oikaisun kohteena olleeseen toimeen, ja jos rahoitusoikaisu tehdään
järjestelmästä aiheutuvan sääntöjenvastaisuuden vuoksi, osuutta ei saa käyttää
mihinkään sellaiseen toimeen, johon on esiintynyt järjestelmästä aiheutuva
sääntöjenvastaisuus. II jakso
Komission tekemät rahoitusoikaisut 136 artikla
Rahoitusoikaisujen perusteet 1. Komissio voi tehdä
rahoitusoikaisuja täytäntöönpanosäädöksillä peruuttamalla toimenpideohjelmalle
myönnetyn unionin rahoitusosuuden 77 artiklan mukaisesti kokonaan tai osittain,
jos se tarvittavan tutkinnan jälkeen päätyy siihen, että: (a) toimenpideohjelman hallinto- ja
valvontajärjestelmässä on vakava puute, joka on vaarantanut
toimenpideohjelmalle jo maksetun unionin rahoitusosuuden; (b) jäsenvaltio ei ole täyttänyt
135 artiklan mukaisia velvoitteitaan ennen tämän kohdan mukaisen
oikaisumenettelyn vireillepanoa; (c) maksupyyntöön sisältyvät menot ovat
sääntöjenvastaiset, eikä jäsenvaltio ole oikaissut niitä ennen tämän kohdan
mukaisen oikaisumenettelyn vireillepanoa. Komissio tekee rahoitusoikaisunsa havaittujen
yksittäisten sääntöjenvastaisuuksien perusteella ja ottaen huomioon sen, onko
sääntöjenvastaisuus järjestelmästä aiheutuva. Jos rahastoista veloitettujen
sääntöjenvastaisten menojen tarkka laskeminen ei ole mahdollista, komissio
soveltaa kiinteämääräistä tai ekstrapoloitua rahoitusoikaisua. 2. Edellä olevan 1 kohdan
mukaisen oikaisun määrää päättäessään komissio ottaa huomioon
sääntöjenvastaisuuden luonteen ja vakavuuden samoin kuin kyseisessä
toimenpideohjelman hallinto- ja valvontajärjestelmissä havaittujen puutteiden
johdosta aiheutuvien taloudellisten vaikutusten suuruuden. 3. Kun komissio perustaa
kantansa muiden kuin omien yksiköidensä tilintarkastajien raportteihin, se
tekee omat johtopäätöksensä taloudellisista seurauksista tarkasteltuaan
kyseisen jäsenvaltion 135 artiklan 2 kohdan mukaisesti toteuttamia
toimenpiteitä, 112 artiklan 3 kohdan mukaisesti lähetettyjä tietoja
ja jäsenvaltioiden mahdollisesti antamia vastineita. 4. Jos komissio toteaa ohjelman
lopullisen täytäntöönpanokertomuksen tarkastelun perusteella vakavan puutteen
tuloskehyksessä asetettujen tavoitteiden saavuttamisessa, se voi täytäntöönpanosäädöksillä
tehdä rahoitusoikaisuja kyseisten toimintalinjojen osalta. 5. Jos jäsenvaltio ei täytä
86 artiklassa tarkoitettuja velvoitteitaan, komissio voi suhteessa siihen,
missä määrin näitä velvoitteita on jätetty noudattamatta, tehdä rahoitusoikaisun
peruuttamalla rakennerahaston rahoitusosuuden kyseiselle jäsenvaltiolle joko
kokonaan tai osittain. 6. Siirretään komissiolle valta
antaa 142 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joilla vahvistetaan
rahoitusoikaisun suuruuden määrittämisperusteet. 137 artikla
Menettely 1. Ennen rahoitusoikaisua
koskevan päätöksen tekemistä komissio panee menettelyn vireille ilmoittamalla
jäsenvaltiolle alustavat päätelmänsä ja pyytämällä jäsenvaltiota toimittamaan
tutkimuksiinsa perustuvat huomautuksensa kahden kuukauden kuluessa. 2. Kun komissio ehdottaa ekstrapolaatioon perustuvaa tai kiinteämääräistä
rahoitusoikaisua, jäsenvaltiolle annetaan mahdollisuus kyseisiä aineistoja
tutkimalla osoittaa, että sääntöjenvastaisuus ei tosiasiassa ole niin laaja
kuin komissio arvioi. Sovittuaan
asiasta komission kanssa jäsenvaltio voi rajoittaa tämän tutkimuksen laajuuden
aiheelliseen aineiston osaan tai otokseen. Aineistojen
tutkimiseen varattu aika saa asianmukaisesti perusteltuja tapauksia lukuun
ottamatta olla enintään toiset kaksi kuukautta 1 kohdassa tarkoitetun kahden
kuukauden määräajan jälkeen. 3. Komissio ottaa huomioon kaikki jäsenvaltion 1 ja 2 kohdassa
mainittujen määräaikojen kuluessa toimittamat todisteet. 4. Jos jäsenvaltio ei hyväksy komission alustavia päätelmiä, komissio
kutsuu jäsenvaltion järjestämäänsä kuulemiseen, jotta varmistetaan, että
rahoitusoikaisun soveltamista koskevien komission päätelmien perustana on
käytettävissä kaikki asiaankuuluvat tiedot ja huomautukset. 5. Rahoitusoikaisujen soveltamista varten komissio hyväksyy
täytäntöönpanosäädöksillä päätöksen kuuden kuukauden kuluessa kuulemisesta tai
lisätietojen vastaanottamisesta, jos jäsenvaltion kanssa on kuulemisen
perusteella sovittu kyseisten lisätietojen toimittamisesta. Komissio ottaa huomioon kaikki menettelyn
kuluessa toimitetut tiedot ja huomautukset. Jos kuulemista ei pidetä, kuuden
kuukauden määräaika alkaa siitä päivästä, jona komissio lähetti kutsun
kuulemiseen. 6. Jos komissio tai Euroopan
tilintarkastustuomioistuin havaitsee komissiolle lähetettyyn tilinpäätökseen
vaikuttavia sääntöjenvastaisuuksia, niihin perustuvalla rahoitusoikaisulla
pienennetään rahastoista toimenpideohjelmalle osoitettua tukea. 138 artikla
Jäsenvaltioiden velvoitteet Komission tekemä rahoitusoikaisu ei vaikuta jäsenvaltion
velvoitteeseen periä varat takaisin tämän asetuksen 135 artiklan
2 kohdan mukaisesti eikä jäsenvaltion velvoitteeseen periä perussopimuksen
107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu valtiontuki neuvoston asetuksen (EY)
N:o 659/1999[38]
14 artiklan mukaisesti. 139 artikla
Takaisinmaksut 1. Kaikki unionin yleiseen
talousarvioon takaisin maksettavat määrät on suoritettava varainhoitoasetuksen
73 artiklan mukaisesti laaditussa perintämääräyksessä vahvistettuun
määräaikaan mennessä. Määräajan viimeinen päivä on määräyksen antamista
seuraavan toisen kuukauden viimeinen päivä. 2. Takaisinmaksun viivästyminen
johtaa viivästyskorkoon, joka lasketaan määräpäivästä tosiasialliseen
maksupäivään. Viivästyskoron korkokanta on puolitoista prosenttiyksikköä
korkeampi kuin korkokanta, jota Euroopan keskuspankki soveltaa pääasiallisiin
jälleenrahoitustoimiinsa sen kuukauden ensimmäisenä työpäivänä, jona määräaika
päättyy.
VIII OSASTO Toimenpideohjelmien suhteellinen valvonta 140 artikla
Toimenpideohjelmien
suhteellinen valvonta 1. Kun toimen tukikelpoisten
menojen kokonaismäärä on enintään 100 000 euroa, siihen ei kohdisteta enempää
kuin yksi joko tarkastusviranomaisen tai komission suorittama tarkastus ennen
kuin kaikki kyseessä olevat 131 artiklan mukaiset menot päätetään. Muihin
toimiin ei kohdisteta enempää kuin yksi tarkastusviranomaisen ja komission
suorittama tarkastus tilivuotta kohden ennen 131 artiklan mukaisten menojen
päättämistä. Nämä säännökset eivät rajoita 4 kohdan soveltamista. 2. Kun toimenpideohjelmaa
koskeva uusin tarkastuslausunto osoittaa, ettei merkittäviä puutteita ole,
komissio voi sopia tarkastusviranomaisen kanssa seuraavassa 118 artiklan 3
kohdan mukaisessa kokouksessa, että tarvittavan tarkastustyön määrään voidaan
tehdä todetun riskin mukainen oikeasuhtainen vähennys. Sellaisissa tapauksissa komissio ei suorita omia paikan päällä
tehtäviä tarkastuksia, jollei ole osoituksia sellaisiin komissiolle tilivuonna
ilmoitettuihin menoihin vaikuttavista puutteista, joiden osalta on annettu
tilien tarkastusta ja hyväksymistä koskeva päätös. 3. Kun komissio
toimenpideohjelman tapauksessa toteaa voivansa luottaa tarkastusviranomaisen
lausuntoon, se voi sopia tarkastusviranomaisen kanssa, että se rajaa omat
paikan päällä tehtävät tarkastuksensa tarkastusviranomaisen työn
tarkastamiseen, jollei tarkastusviranomaisen työtä koskevista puutteista ole
osoituksia tilivuodelta, joiden osalta on annettu tilien tarkastusta ja
hyväksymistä koskeva päätös. 4. Tarkastusviranomainen ja
komissio voivat kohdistaa toimiin tarkastuksia, jos riskinarvioinnissa on
todettu erityinen sääntöjenvastaisuuksien tai petosten riski ja jos on
osoituksia kyseisen toimenpideohjelman hallinto- ja valvontajärjestelmässä
olevista vakavista puutteista, minkä lisäksi ne voivat suorittaa tarkastuksia
kaikkien toimeen liittyvien menojen 131 artiklan mukaista päättämistä
seuraavien kolmen vuoden aikana, tarkastusotannan yhteydessä, sanotun
kuitenkaan rajoittamatta 1 kohdan soveltamista. Komissio voi milloin tahansa
tarkastaa toimia arvioidakseen tarkastusviranomaisen työtä uudelleen suoritetun
tarkastuksen avulla.
NELJÄS OSA TOIMIVALLAN SIIRTO SEKÄ TÄYTÄNTÖÖNPANO-,
SIIRTYMÄ- JA LOPPUSÄÄNNÖKSET I LUKU Toimivallan siirto ja
täytäntöönpanosäännökset 141 artikla
Liitteiden muuttaminen Komissio voi hyväksyä delegoiduilla
säädöksillä 142 artiklan mukaisesti muutoksia tämän asetuksen liitteisiin I ja
V tämän asetuksen asiaa koskevien säännösten soveltamisalalla. 142 artikla
Siirretyn säädösvallan
käyttäminen 1. Komissiolle siirrettyyn
valtaan antaa delegoituja säädöksiä sovelletaan tässä artiklassa säädettyjä
ehtoja. 2. Tässä asetuksessa tarkoitettu
säädösvalta siirretään määräämättömäksi ajaksi tämän asetuksen
voimaantulopäivästä. 3. Euroopan parlamentti tai
neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 141 artiklassa tarkoitetun säädösvallan
siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan päätöksessä
mainittu säädösvallan siirto. Päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana
päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai
jonakin myöhempänä, päätöksessä mainittuna päivänä. Päätös ei vaikuta jo
voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen. 4. Heti kun komissio on antanut
delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan
parlamentille ja neuvostolle. 5. Delegoitu säädös tulee
voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden
kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan
parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä
Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä
ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan
parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella
kuukaudella. Jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole
määräajan päättyessä vastustanut delegoitua säädöstä, se julkaistaan Euroopan
unionin virallisessa lehdessä ja se tulee voimaan siinä mainittuna päivänä. Delegoitu säädös voidaan julkaista Euroopan
unionin virallisessa lehdessä ja se voi tulla voimaan ennen edellä
tarkoitetun määräajan päättymistä, jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto
ovat ilmoittaneet komissiolle, etteivät ne aio vastustaa säädöstä. Jos Euroopan parlamentti tai neuvosto vastustaa
delegoitua säädöstä, se ei tule voimaan. Säädöstä vastustava toimielin esittää
syyt, miksi se vastustaa delegoitua säädöstä. 143 artikla
Komiteamenettely 1. Komissiota avustaa rahastojen
yhteensovittamisesta vastaava komitea. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o
182/2011 tarkoitettu komitea. 2. Kun viitataan tähän kohtaan,
sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 4 artiklaa. 3. Kun viitataan tähän kohtaan,
sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa. Kun 2 ja 3 kohdassa
tarkoitettu komitean lausunto on tarkoitus hankkia kirjallista menettelyä noudattaen,
tämä menettely päätetään tuloksettomana, jos komitean puheenjohtaja lausunnon
antamiselle asetetussa määräajassa niin päättää tai […] komitean jäsentä sitä
pyytää. Jos komitea ei anna lausuntoa, komissio ei hyväksy
ehdotusta täytäntöönpanosäädökseksi ja sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011
5 artiklan 4 kohdan kolmatta alakohtaa. II
LUKU Siirtymä-
ja loppusäännökset
144 artikla
Uudelleentarkastelu Euroopan parlamentti ja neuvosto tarkastelevat
tätä asetusta uudelleen viimeistään 31 päivänä joulukuuta 20XX
perussopimuksen 177 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen. 145
artikla
Siirtymäsäännökset 1. Tämä asetus ei estä
jatkamasta tai muuttamasta, kokonaan tai osittain peruuttaminen mukaan
luettuna, kyseisiä hankkeita niiden päättämiseen asti tai apua, jonka komissio
on hyväksynyt asianomaisen asetuksen tai muun 31 päivänä joulukuuta 2013
kyseiseen apuun sovellettavan lainsäädännön nojalla. 2. Asetuksen (EY) N:o 1083/2006
nojalla tehdyt hakemukset ovat edelleen voimassa. 146 artikla
Kumoaminen 1. Kumotaan neuvoston asetus
(EY) N:o 1083/2006 1 päivästä tammikuuta 2014. 2. Viittauksia kumottuun
asetukseen pidetään viittauksina tähän asetukseen. 147
artikla
Voimaantulo Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä
sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava,
ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston
puolesta Puhemies Puheenjohtaja LIITE I Tuloskehyksen
perustamisessa käytettävä menetelmä 1. Tuloskehyksessä on
vahvistettava soveltuvissa tapauksissa kunkin prioriteetin osalta
välitavoitteet vuosiksi 2016 ja 2018 ja tavoitteet vuodeksi 2022.
Välitavoitteet ja tavoitteet on esitettävä taulukossa 1 vahvistetun mallin
mukaisesti. Taulukko 1: Tuloskehyksen vakiomalli Prioriteetti || Indikaattori ja mittausyksikkö tapauksen mukaan || Välitavoite vuodeksi 2016 || Välitavoite vuodeksi 2018 || Tavoite vuodeksi 2022 || || || || || || || || || || || || || || || || 2. Välitavoitteilla mitataan
prioriteetin erityisten tavoitteiden toteutumista ja ilmaistaan tarvittaessa
edistyminen, joka on saavutettu tavoitteisiin nähden kyseisen ajanjakson
päättymishetkeen mennessä. Vuodeksi 2016 vahvistettavissa välitavoitteissa on
mainittava taloudelliset indikaattorit ja tuotosindikaattorit. Vuodeksi 2018
vahvistettavissa välitavoitteissa on mainittava taloudelliset indikaattorit,
tuotosindikaattorit ja tapauksen mukaan tulosindikaattorit. Välitavoitteita
voidaan asettaa myös täytäntöönpanon avainkohdille. 3. Välitavoitteiden on oltava –
relevantteja, jotta ne antavat olennaisen tiedon
prioriteetin edistymisestä; –
läpinäkyviä objektiivisesti määriteltyine
päämäärineen ja asianmukaisesti kartoitettuine, julkisesti saatavilla olevine
tietolähteineen; –
todennettavissa olevia ilman, että aiheutetaan
kohtuutonta hallinnollista rasitetta; –
soveltuvin osin samassa linjassa kaikkien
toimenpideohjelmien osalta.
LIITE II Maksusitoumusmäärärahojen
vuotuinen jakautuminen 2014–2020 […] LIITE III
Täydentävyys
1.
Julkiset tai niihin rinnastettavat rakenteelliset menot
Julkisten tai niihin rinnastettavien
rakenteellisten menojen määrittämisessä käytetään sarakkeessa X-1 olevaa
kiinteän pääoman bruttomuodostusta kuvaavaa lukua, joka ilmaistaan osuutena
BKT:sta, vakaus- ja lähentymisohjelmien muotoa ja sisältöä koskevien ohjeiden[39]
liitteessä 2 olevan taulukon 2 mukaisesti.
2.
Tarkistukset
Edellä olevan 86 artiklan 3 kohdan
mukaiseen täydentävyyden tarkistamiseen sovelletaan seuraavia sääntöjä: 2.1 Ennakkotarkistus (a)
Kun jäsenvaltio toimittaa kumppanuussopimuksen, sen
on toimitettava tiedot suunnitelluista menoista jäljempänä olevassa taulukossa
1 esitetyssä muodossa. Niissä jäsenvaltioissa, joissa vähemmän kehittyneillä
alueilla ja siirtymäalueilla asuu enemmän kuin 15 prosenttia mutta vähemmän
kuin 70 prosenttia väestöstä, tiedot menoista [vähemmän kehittyneillä
alueilla ja siirtymäalueilla] on toimitettava samassa muodossa. Taulukko 1 Julkistalouden menot osuutena BKT:sta || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 P51 || X || X || X || X || X || X || X (b)
Jäsenvaltion on toimitettava komissiolle tiedot
tärkeimmistä makrotaloudellisista indikaattoreista ja ennusteista, joihin
julkisten tai niihin rinnastettavien rakenteellisten menojen taso perustuu. (c)
Kun komissio ja jäsenvaltio ovat päässeet
sopimukseen, edellä oleva taulukko 1 sisällytetään kyseisen jäsenvaltion
kumppanuussopimukseen julkisten tai niihin rinnastettavien rakenteellisten
menojen tavoitetasona, joka on säilytettävä vuosina 2014–2020. 2.2 Välitarkistus (a)
Välitarkistuksen ajankohtana jäsenvaltion katsotaan
säilyttäneen julkisten tai niihin rinnastettavien rakenteellisten menojen
tason, jos vuosien 2014–2017 menojen vuotuinen keskiarvo on samansuuruinen tai
korkeampi kuin kumppanuussopimuksessa asetettu tavoitetaso. (b)
Välitarkistuksen jälkeen komissio voi jäsenvaltiota
kuultuaan tarkistaa kumppanuussopimukseen sisällytettyä julkisten tai niihin
rinnastettavien rakenteellisten menojen tavoitetasoa, jos jäsenvaltion
taloustilanne on muuttunut huomattavasti kumppanussopimuksen hyväksymisen
jälkeen, eikä muutosta ole otettu huomioon tavoitetasoa vahvistettaessa. 2.3 Jälkitarkistus Jälkitarkistuksen ajankohtana jäsenvaltion
katsotaan säilyttäneen julkisten tai niihin rinnastettavien rakenteellisten
menojen tason, jos vuosien 2014–2020 menojen vuotuinen keskiarvo on samansuuruinen
tai korkeampi kuin kumppanuussopimuksessa asetettu tavoitetaso.
3.
Jälkitarkistuksen jälkeen tehtävän rahoitusoikaisun määrät
Kun komissio päättää tehdä rahoitusoikaisun
86 artiklan 4 kohdan mukaisesti, rahoitusoikaisun määrä lasketaan
vähentämällä 3 prosenttia kumppanuussopimuksessa vahvistetun tavoitetason ja
saavutetun tason välisestä erosta, joka ilmoitetaan prosenttiosuutena sovitusta
tavoitetasosta, ja jakamalla sitten tulos 10:llä. Rahoitusoikaisu määräytyy
soveltamalla tätä rahoitusoikaisun määrää kyseiselle jäsenvaltiolle vähemmän
kehittyneitä alueita ja siirtymäalueita varten myönnettävään rahoitusosuuteen
koko ohjelmakauden osalta. Mikäli kumppanuussopimuksessa sovitun
tavoitetason ja saavutetun tason välinen ero, joka ilmoitetaan prosenttiosuutena
kumppanuussopimukseen merkitystä tavoitetasosta, on korkeintaan
3 prosenttia, rahoitusoikaisua ei tehdä. Rahoitusoikaisu saa olla enintään
5 prosenttia kyseiselle jäsenvaltiolle vähemmän kehittyneitä alueita ja
siirtymäalueita varten myönnettävästä rahoitusosuudesta koko ohjelmakauden
osalta. LIITE IV
Ennakkoehdot Temaattiset
ennakkoehdot Temaattiset tavoitteet || Ennakkoehdot || Täyttymiskriteerit 1. Tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja innovoinnin vahvistaminen (T&K-tavoite) (9 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu) || 1.1. Tutkimus ja innovointi: Kansallisen uudistusohjelman mukaisesti on laadittu älykkääseen erikoistumiseen tähtäävä kansallinen tai alueellinen tutkimus- ja innovointistrategia yksityisten tutkimus- ja innovointi-investointien lisäämiseksi; strategian on oltava hyvin toimivien kansallisen tai alueellisten tutkimus- ja innovointijärjestelmien ominaispiirteiden[40] mukainen. || – Käytössä on älykkääseen erikoistumiseen tähtäävä kansallinen tai alueellinen tutkimus- ja innovointistrategia, – joka perustuu SWOT-analyysiin resurssien kohdentamiseksi vain tiettyihin tutkimus- ja innovointiprioriteetteihin; – jossa hahmotellaan toimenpiteet yksityisten TTK-investointien lisäämiseksi; – johon sisältyy seuranta- ja tarkistusjärjestelmä. – Jäsenvaltio on hyväksynyt kehyksen, jossa määritellään tutkimukseen ja innovointiin käytössä olevat talousarviomäärärahat. – Jäsenvaltio on hyväksynyt monivuotisen suunnitelman, joka koskee EU:n prioriteetteihin liittyvien investointien budjetointia ja priorisointia (Euroopan tutkimusinfrastruktuurien strategiafoorumi ESFRI). 2. Tieto- ja viestintätekniikan käyttömahdollisuuksien, käytön ja laadun parantaminen (laajakaistaa koskeva tavoite) (9 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu) || 2.1. Digitaalinen kasvu: Älykkääseen erikoistumiseen tähtäävään kansalliseen tai alueelliseen tutkimus- ja innovointistrategiaan sisältyy digitaalista kasvua käsittelevä luku, jonka tavoitteena on lisätä kohtuuhintaisten, laadukkaiden ja yhteentoimivien tieto- ja viestintätekniikkaan pohjautuvien yksityisten ja julkisten palvelujen kysyntää ja niiden käyttöä kansalaisten keskuudessa, myös muita heikommassa asemassa olevien ryhmien, yritysten, julkisten viranomaisten ja valtioiden rajat ylittävien aloitteiden osalta. || – Älykkääseen erikoistumiseen tähtäävässä kansallisessa tai alueellisessa tutkimus- ja innovointistrategiassa on digitaalista kasvua käsittelevä luku, johon sisältyy – toimien budjetointi ja priorisointi SWOT-analyysin pohjalta ja linjassa Euroopan digitaalistrategian tulostaulun[41] kanssa; – analyysi tieto- ja viestintätekniikan kysynnän ja tarjonnan tasapainoisesta tukemisesta; – mitattavissa olevat tavoitteet digitaalisen lukutaidon, osaamisen, tietoyhteiskuntaan osallistumisen, verkkopalvelujen saatavuuden ja sähköisten terveydenhuoltopalvelujen alalla toteutettaville tukitoimille, joiden on oltava linjassa olemassa olevien alakohtaisten kansallisten tai alueellisen strategioiden kanssa; – arvio tieto- ja viestintäteknisten valmiuksien kehittämisen tehostamistarpeista. 2.2. Seuraavan sukupolven liityntäverkkojen infrastruktuuri: On laadittu sellaiset kansalliset seuraavan sukupolven liityntäverkkoja koskevat suunnitelmat, joissa otetaan huomioon alueelliset toimet nopeita internet-liittymiä koskevien EU-tavoitteiden[42] saavuttamiseksi, kohdennetaan toimet alueille, joilla markkinat eivät kykene tarjoamaan avointa infrastruktuuria kohtuullisin kustannuksin ja tarpeeksi laadukkaasti kilpailua ja valtiontukia koskevien EU-sääntöjen mukaisesti ja huolehditaan siitä, että palvelut ovat muita heikommassa asemassa olevien ryhmien saatavilla. || – Käytössä on seuraavan sukupolven liityntäverkkoja koskeva suunnitelma, johon sisältyy – kysynnän lisäämiseen perustuva infrastruktuuri-investointisuunnitelma ja säännöllisesti päivitettävä infrastruktuurin ja palvelujen kartoitus; – kestäviä investointimalleja, joilla lisätään kilpailua ja varmistetaan kohtuuhintaisten, laadukkaiden ja tulevaisuuden vaatimukset huomioon ottavien infrastruktuurien ja palvelujen saatavilla olo; – toimenpiteitä yksityisten investointien lisäämiseksi. 3. Pienten ja keskisuurien yritysten (pk-yritysten) kilpailukyvyn parantaminen (9 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu) || 3.1. On toteutettu erityistoimia, joilla pannaan tehokkaasti täytäntöön eurooppalaisia pk-yrityksiä tukeva aloite (Small Business Act) ja sen 23. helmikuuta 2011 tehty uudelleentarkastelu[43], myös ”pienet ensin” ‑periaate. || – Erityistoimiin kuuluvat seuraavat: – seurantamekanismi, jolla varmistetaan SBA-aloitteen täytäntöönpano, ml. elin, joka koordinoi pk-yritysasioita kaikissa hallintoelimissä (”pk-yrityslähettiläs”); – toimet, joilla lyhennetään uusien yritysten perustamisaika kolmeen työpäivään ja alennetaan perustamiskustannukset 100 euroon; – toimet, joilla lyhennetään kolmeen kuukauteen aika, joka kuluu yrityksen tietynlaisen toiminnan käynnistämiseen ja harjoittamiseen tarvittavien lisenssien ja lupien saamiseen; – mekanismi, jolla arvioidaan järjestelmällisesti lainsäädännön vaikutusta pk-yrityksiin pk-yritystestin avulla ottaen tarvittaessa huomioon yritysten kokoerot. 3.2. Kaupallisissa toimissa tapahtuvien maksuviivästysten torjumisesta 16. helmikuuta 2011 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2011/7/EU[44] on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä. || – Direktiivi on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä direktiivin 12 artiklan mukaisesti (16. maaliskuuta 2013 mennessä). 4. Vähähiiliseen talouteen siirtymisen tukeminen kaikilla aloilla (9 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu) || 4.1. Energiatehokkuus: Rakennusten energiatehokkuudesta 19. toukokuuta 2010 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2011/31/EU[45] on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä kyseisen direktiivin 28 artiklan mukaisesti. Noudatetaan jäsenvaltioiden pyrkimyksistä vähentää kasvihuonekaasupäästöjään yhteisön kasvihuonekaasupäästöjen vähentämissitoumusten täyttämiseksi vuoteen 2020 mennessä 23. huhtikuuta 2009 tehdyn Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen 406/2009/EY[46] 6 artiklan 1 kohdan säännöksiä. Energian loppukäytön tehokkuudesta ja energiapalveluista 5. huhtikuuta 2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/32/EY[47] on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä. Hyötylämmön tarpeeseen perustuvan sähkön ja lämmön yhteistuotannon edistämisestä sisämarkkinoilla ja direktiivin 92/42/ETY muuttamisesta 11. helmikuuta 2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/8/EY[48] on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä. || – Noudatetaan direktiivin 2010/31/EU 3, 4 ja 5 artiklassa säädettyjä rakennusten energiatehokkuuteen liittyviä vähimmäisvaatimuksia. – On hyväksytty tarvittavat toimenpiteet rakennusten energiatehokkuuden sertifiointijärjestelmän perustamiseksi direktiivin 2010/31/EU 11 artiklan mukaisesti. – On toteutettu vaadittava määrä julkisten rakennusten saneerauksia. – Loppukäyttäjille tarjotaan käyttäjäkohtaiset mittarit. – Lämmityksen ja jäähdytyksen tehokkuutta edistetään direktiivin 2004/8/EY mukaisesti. 4.2. Uusiutuva energia: Uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian käytön edistämisestä sekä direktiivien 2001/77/EY ja 2003/30/EY muuttamisesta ja myöhemmästä kumoamisesta 23. huhtikuuta 2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/28/EY[49] on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä. || – Jäsenvaltio on ottanut käyttöön läpinäkyviä tukijärjestelmiä, verkkoon pääsyä ja toimituksia koskevat prioriteetit sekä julkaistut, vakioidut säännöt teknisistä mukautuksista johtuvien kustannusten kantamiselle ja jakamiselle. – Jäsenvaltio on hyväksynyt kansallisen uusiutuvaa energiaa käsittelevän toimintasuunnitelman direktiivin 2009/28/EY 4 artiklan mukaisesti. 5. Ilmastonmuutokseen sopeutumisen ja riskien ehkäisemisen edistäminen (ilmastonmuutosta koskeva tavoite) (9 artiklan 5 kohdassa tarkoitettu) || 5.1. Riskinehkäisy ja -hallinta: On laadittu katastrofien hallintaan tarkoitetut kansalliset tai alueelliset riskiarvioinnit, joissa otetaan huomioon ilmastonmuutokseen sopeutuminen[50]. || – Käytössä on kansallinen tai alueellinen riskinarviointi, – johon sisältyy kuvaus kansallisessa riskinarvioinnissa käytettävistä menettelystä, metodologiasta, menetelmistä ja muista kuin arkaluonteisista tiedoista; – johon sisältyy kuvaus yhden riskin ja usean riskin skenaarioista; – jossa otetaan tarvittaessa huomioon kansalliset strategiat ilmastonmuutokseen sopeutumiseksi. 6. Ympäristön suojeleminen ja luonnonvarojen kestävän käytön edistäminen (9 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu) || 6.1. Vesihuolto: a) Käytössä on veden hinnoittelupolitiikka, joka tarjoaa käyttäjille riittävät kannustimet vesivarojen tehokkaaseen käyttämiseen ja b) veden käytön eri sektorit osallistuvat riittävästi vesipalveluista aiheutuvien kustannusten kattamiseen yhteisön vesipolitiikan puitteista 23. lokakuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/60/EY[51] 9 artiklan mukaisesti. || – Jäsenvaltio on varmistanut, että veden käytön eri sektorit osallistuvat riittävästi vesipalveluista aiheutuvien kustannusten kattamiseen direktiivin 2000/60/EY 9 artiklan mukaisesti. – Jokaiselle vesipiirille, jossa tehdään investointeja, on hyväksytty vesipiirin hoitosuunnitelma yhteisön vesipolitiikan puitteista 23. lokakuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/60/EY[52] 13 artiklan mukaisesti. · 6.2. Jäteala: Jätteistä ja tiettyjen direktiivien kumoamisesta 19. marraskuuta 2008 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/98/EY[53] on pantu täytäntöön etenkin direktiivin mukaisten jätehuoltosuunnitelmien laatimisen ja jätehierarkian osalta. || – Jäsenvaltio on raportoinut komissiolle siitä, missä määrin direktiivin 2008/98/EY 11 artiklan tavoitteet on saavutettu, syistä, joiden vuoksi tavoitteet ovat jääneet saavuttamatta, ja toimista, jotka aiotaan toteuttaa tavoitteiden saavuttamiseksi. – Jäsenvaltio on varmistanut, että sen toimivaltaiset viranomaiset laativat direktiivin 2008/98/EY 1, 4, 13 ja 16 artiklan mukaisesti yhden tai useita jätehuoltosuunnitelmia, kuten direktiivin 28 artiklassa vaaditaan. – Jäsenvaltio on viimeistään 12. joulukuuta 2013 hyväksynyt direktiivin 2008/98/EY 1 ja 4 artiklan mukaisesti jätteen syntymisen ehkäisemistä koskevia ohjelmia, kuten direktiivin 29 artiklassa vaaditaan. – Jäsenvaltio on toteuttanut tarvittavat toimenpiteet jätteen uudelleenkäyttöä ja kierrätystä koskevien vuoden 2020 tavoitteiden saavuttamiseksi direktiivin 2008/98/EY 11 artiklan mukaisesti. 7. Kestävän liikenteen edistäminen ja pullonkaulojen poistaminen tärkeimmistä liikenneverkkoinfrastruktuureista (9 artiklan 7 kohdassa tarkoitettu) || 7.1. Maantieliikenne: On laadittu kansallinen liikenteen kokonaissuunnitelma, joka käsittää asianmukaisen investointien priorisoinnin Euroopan laajuisen liikenneverkon (TEN-T) liikenneinfrastruktuurin ydinverkkoon, kattavaan verkkoon (muut kuin TEN-T:n ydinverkkoon tehtävät investoinnit) ja toissijaisiin tieyhteyksiin (ml. alue- ja paikallistason julkinen liikenne). || – Käytössä on liikenteen kokonaissuunnitelma, johon sisältyy – investointien priorisointi TEN-T:n ydinverkkoon, kattavaan verkkoon ja toissijaisiin tieyhteyksiin. Priorisoinnissa tulisi ottaa huomioon investointien vaikutukset liikkuvuuteen, liikenteen kestävyyteen, kasvihuonekaasujen vähentämiseen ja yhtenäiseen Euroopan liikennealueeseen; – realistinen ja harkittu hankesuunnitelma (aikatauluineen ja rahoituskehyksineen); – liikennesuunnitelman strateginen ympäristöarviointi, joka täyttää lainsäädännön vaatimukset; – toimenpiteet, joilla lisätään välittäjänä toimivien elinten ja tuensaajien valmiuksia toteuttaa hankesuunnitelma. 7.2. Rautatieliikenne: Kansallisessa liikenteen kokonaissuunnitelmassa on rautatieliikenteen kehittämistä koskeva luku, jossa priorisoidaan investoinnit Euroopan laajuisen liikenneverkon (TEN-T) liikenneinfrastruktuurin ydinverkkoon, kattavaan verkkoon (muut kuin TEN-T:n ydinverkkoon tehtävät investoinnit) ja rautatiejärjestelmän toissijaisiin yhteyksiin sen mukaan, miten ne vaikuttavat liikkuvuuteen, liikenteen kestävyyteen ja kansalliseen ja Euroopan laajuiseen verkostoon. Investoinnit kattavat kaluston, yhteentoimivuuden ja toimintakyvyn kehittämisen. || – Liikenteen kokonaissuunnitelmassa on rautatieliikenteen kehittämistä koskeva luku, johon sisältyy · realistinen ja harkittu hankesuunnitelma (aikatauluineen ja rahoituskehyksineen); · liikennesuunnitelman strateginen ympäristöarviointi, joka täyttää lainsäädännön vaatimukset; · toimenpiteet, joilla lisätään välittäjänä toimivien elinten ja tuensaajien valmiuksia toteuttaa hankesuunnitelma. 8. Työllisyyden edistäminen ja työvoiman liikkuvuuden tukeminen (työllisyyttä koskeva tavoite) (9 artiklan 8 kohdassa tarkoitettu) || 8.1. Työnhakijoiden ja työelämän ulkopuolella olevien henkilöiden työelämään pääsy, ml. paikalliset työllisyysaloitteet ja työvoiman liikkuvuuden tukeminen: Suunnitellaan ja toteutetaan aktiivista työmarkkinapolitiikkaa työllisyyden suuntaviivojen sekä jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen[54] mukaisesti työpaikkojen luomisen mahdollistavien olosuhteiden osalta. || – Työvoimapalveluilla on valmiudet järjestää ja ne järjestävät – kaikkien työnhakijoiden saatavilla olevia yksilöllisiä palveluita sekä aktiivisia ja ennalta ehkäiseviä työmarkkinatoimenpiteitä varhaisessa vaiheessa; – työmarkkinoilla tapahtuvien rakenteellisten muutosten (kuten vähähiiliseen talouteen siirtymisen) myötä syntyvien pitkäkestoisten työllistymismahdollisuuksien ennakointia ja tähän liittyvää neuvontaa; – avointa ja järjestelmällistä tiedotusta uusista avoimista työpaikoista. – Työvoimapalvelut ovat luoneet työnantajien ja oppilaitosten välisiä verkostoja. 8.2. Itsenäinen ammatinharjoittaminen, yrittäjyys ja yritysten perustaminen: On laadittu kokonaisvaltainen strategia osallistavan tuen myöntämisestä yritysten perustamiseen Small Business Act ‑aloitteen[55] mukaisesti ja linjassa työllisyyden suuntaviivojen sekä jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen[56] kanssa työpaikkojen luomisen mahdollistavien olosuhteiden osalta. || – Käytössä on kokonaisvaltainen strategia, johon sisältyy – toimia, joilla lyhennetään uusien yritysten perustamisaika kolmeen työpäivään ja alennetaan perustamiskustannukset 100 euroon; – toimia, joilla lyhennetään kolmeen kuukauteen aika, joka kuluu yrityksen tietynlaisen toiminnan käynnistämiseen ja harjoittamiseen tarvittavien lisenssien ja lupien saamiseen; – toimia, joilla luodaan yhteyksiä yritysten kehittämispalveluiden ja rahoituspalveluiden välille (rahoituksen saanti), ml. muita heikommassa asemassa olevien ryhmien ja alueiden tavoittaminen. 8.3. Työmarkkinalaitosten nykyaikaistaminen ja vahvistaminen, ml. toimet työvoiman kansainvälisen liikkuvuuden lisäämiseksi[57]: - Työmarkkinalaitoksia nykyaikaistetaan ja vahvistetaan työllisyyden suuntaviivojen mukaisesti; - Työmarkkinalaitosten uudistuksia ennen laaditaan selkeä strategia ja ennakkoarviointi, joissa otetaan huomioon sukupuolinäkökohdat. || – Työvoimapalvelujen uudistamiseksi toteutetaan toimet, joilla pyritään lisäämään niiden valmiuksia järjestää[58] – kaikkien työnhakijoiden saatavilla olevia yksilöllisiä palveluita sekä aktiivisia ja ennalta ehkäiseviä työmarkkinatoimenpiteitä varhaisessa vaiheessa; – neuvontaa työmarkkinoilla tapahtuvien rakenteellisten muutosten (kuten vähähiiliseen talouteen siirtymisen) myötä syntyvistä pitkäkestoisista työllistymismahdollisuuksista; – avointa ja järjestelmällistä tiedotusta unionin tasolla tarjolla olevista uusista avoimista työpaikoista. – Työvoimapalvelujen uudistamiseen sisältyy työnantajien ja oppilaitosten välisten verkostojen luominen. 8.4. Aktiivisena ja terveenä ikääntyminen: Suunnitellaan ja toteutetaan aktiivisen ikääntymisen politiikkaa työllisyyden suuntaviivojen[59] mukaisesti. || – Toteutetaan toimet, joilla vastataan aktiivisena ja terveenä ikääntymisen haasteisiin[60]. – Asianmukaiset sidosryhmät osallistuvat aktiivisen ikääntymisen politiikan suunnitteluun ja toteuttamiseen; – Jäsenvaltiolla on käytössä toimenpiteet, joilla edistetään aktiivista ikääntymistä ja vähennetään varhaiseläkkeelle jäämistä. || 8.5. Työntekijöiden, yritysten ja yrittäjien sopeutuminen muutokseen: On laadittu poliittiset toimintalinjat, joilla pyritään kannustamaan muutoksen ennakointia ja hyvää hallinnointia ja rakenneuudistusta kaikilla asianomaisilla tasoilla (kansallisella, alueellisella, paikallisella ja alakohtaisella tasolla)[61]. || – Käytössä on toimivia välineitä, joilla työmarkkinaosapuolia ja viranomaisia tuetaan muutokseen ja rakenneuudistukseen reagoivien lähestymistapojen kehittämisessä. 9. Investoiminen ammattitaitoon, koulutukseen ja elinikäiseen oppimiseen (koulutusta koskeva tavoite) (9 artiklan 10 kohdassa tarkoitettu) || 9.1. Koulunkäynnin keskeyttäminen: On laadittu kokonaisvaltainen strategia koulunkäynnin keskeyttämisten vähentämiseksi koulunkäynnin keskeyttämisen vähentämiseen tähtäävistä politiikoista 28. kesäkuuta 2011 annetun neuvoston suosituksen[62] mukaisesti. || – Käytössä on koulunkäynnin keskeyttämistä koskevien valtakunnallisen, alueellisen ja paikallisen tason tietojen kokoamista ja analysointia varten järjestelmä, – joka tarjoaa riittävän näytön kohdennetun politiikan perustaksi; – jota käytetään järjestelmällisesti kehityssuuntauksien seurannassa kullakin tasolla. – Käytössä on koulunkäynnin keskeyttämisten vähentämistä koskeva strategia, – joka perustuu näyttöön; – joka on kokonaisvaltainen (esim. kattaa kaikki koulutussektorit varhaiskasvatus mukaan luettuna) ja johon sisältyy riittävästi ehkäiseviä toimenpiteitä sekä interventio- ja kompensaatiotoimenpiteitä; – jonka tavoitteet ovat linjassa koulunkäynnin keskeyttämisen vähentämiseen tähtäävistä politiikoista annetun neuvoston suosituksen kanssa; – joka on monialainen ja jossa otetaan mukaan kaikki koulunkäynnin keskeyttämisten kannalta merkittävät politiikan alat ja sidosryhmät ja koordinoidaan näiden toimintaa. 9.2. Korkea-asteen koulutus: On hyväksytty kansallisia tai alueellisia strategioita, joilla lisätään korkea-asteen koulutuksen tuloksellisuutta, laatua ja tehokkuutta 10. toukokuuta 2006 annetun komission tiedonannon Tuloksia korkeakoulujen nykyaikaistamisesta – koulutus, tutkimus ja innovaatiot[63] mukaisesti. || – Käytössä on kansallinen tai alueellinen korkeakoulutusstrategia, – johon sisältyy koulutukseen osallistumisen ja koulutuksen tuloksellisuuden lisäämiseen tähtääviä toimenpiteitä, joilla – parannetaan mahdollisille tuleville opiskelijoille annettavaa ohjausta; – lisätään alemman tulotason ryhmien ja muiden aliedustettuina olevien ryhmien osallistumista korkea-asteen koulutukseen; – lisätään aikuisopiskelijoiden osallistumista; – (tarvittaessa) vähennetään opintojen keskeyttäjien määrää / lisätään opinnot loppuun suorittajien määrää; – johon sisältyy laadun parantamiseen tähtääviä toimenpiteitä, joilla – kannustetaan innovatiivista sisällön ja ohjelmien suunnittelua; – edistetään opetuksen korkeita laatustandardeja; – johon sisältyy työllistettävyyden ja yrittäjyyden lisäämiseen tähtääviä toimenpiteitä, joilla – kannustetaan laaja-alaisten taitojen, myös yrittäjyyden, kehittämiseen kaikissa korkea-asteen koulutusohjelmissa; – pienennetään sukupuolten välisiä eroja opinto- ja ammattivalinnoissa ja kannustetaan opiskelijoita hakeutumaan aloille, joilla heidän sukupuolensa on aliedustettuna, tavoitteena vähentää työmarkkinoiden eriytymistä sukupuolten mukaan; – varmistetaan, että opetus perustuu tietoon elinkeinoelämän käytänteiden tutkimuksesta ja kehityssuuntauksista. 9.3. Elinikäinen oppiminen: On laadittu kansallinen ja/tai alueellinen poliittinen kehys elinikäistä oppimista varten unionin tason poliittisen ohjauksen[64] mukaisesti. || – Käytössä on elinikäisen oppimisen kansallinen ja/tai alueellinen poliittinen kehys, johon sisältyy – toimia, joilla tuetaan elinikäisen oppimisen täytäntöönpanoa ja osaamisen kehittämistä ja joihin sisältyy sidosryhmien, mm. työmarkkinaosapuolten ja kansalaisjärjestöjen, kanssa muodostettavia yhteistyökumppanuuksia; – toimia, joilla kehitetään tehokkaasti ammatillisessa koulutuksessa olevien nuorten, aikuisten, työmarkkinoille palaavien naisten, kouluttamattomien ja iäkkäiden työntekijöiden ja muiden epäsuotuisassa asemassa olevien ryhmien taitoja; – toimia, joilla laajennetaan pääsyä elinikäisen oppimisen piiriin hyödyntämällä tehokkaasti avoimuutta lisääviä välineitä (eurooppalainen tutkintojen viitekehys, kansallinen tutkintojen viitekehys, eurooppalainen ammatillisen koulutuksen opintosuoritusten ja arvosanojen siirtojärjestelmä, ammatillisen koulutuksen eurooppalainen laadunvarmistusjärjestelmä) ja kehittämällä ja ottamalla käyttöön elinikäisen oppimisen palveluja (yleissivistävä ja ammatillinen koulutus, ohjaus ja validointi); – toimia, joilla parannetaan yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen tarkoituksenmukaisuutta mukauttamalla sitä kartoitettujen kohderyhmien tarpeisiin. 10. Sosiaalisen osallisuuden edistäminen ja köyhyyden torjunta (köyhyyttä koskeva tavoite) (9 artiklan 9 kohdassa tarkoitettu) || 10.1. Aktiivinen osallistaminen Syrjäytyneiden väestöryhmien, kuten romanien, yhteiskuntaan integroituminen: - Laaditaan ja pannaan täytäntöön köyhyyden vähentämiseen tähtäävä kansallinen strategia työmarkkinoilta syrjäytyneiden aktiivisen osallisuuden edistämisestä 3. lokakuuta 2008 annetun komission suosituksen[65] ja työllisyyden suuntaviivojen mukaisesti. - Käytössä on kansallinen romanien integrointistrategia romanien kansallisia integrointistrategioita koskevan EU:n puitekehyksen[66] mukaisesti. - Asianomaisille sidosryhmille tarjotaan tukea rahaston varojen käyttöön saamisessa. || – Käytössä on köyhyyden vähentämiseen tähtäävä strategia, – joka perustuu näyttöön. Tämä edellyttää tietojen keräämistä ja analysointia varten perustettua järjestelmää, josta saadaan riittävästi näyttöä köyhyyden vähentämiseen tähtäävien toimintalinjojen kehittämisen perustaksi. Järjestelmää käytetään kehityssuuntauksien seurannassa; – joka on (kansallisessa uudistusohjelmassa määritetyn) köyhyyteen ja syrjäytymiseen liittyvän kansallisen tavoitteen mukainen ja johon sisältyy työllistymismahdollisuuksien laajentaminen muita heikommassa asemassa oleviin ryhmiin; – johon sisältyy syrjäytyneiden ja muita heikommassa asemassa olevien väestöryhmien, myös romanien, alueellisen keskittymisen kartoitus, joka menee aluetasoa/NUTS 3-tasoa pitemmälle; – jossa osoitetaan, että työmarkkinaosapuolet ja asianmukaiset sidosryhmät osallistuvat aktiivisen osallistamisen suunnitteluun; – johon sisältyy toimia, joilla tuetaan siirtymistä laitosperustaisesta hoidosta yhteisöperustaisen hoidon käyttöön; – jossa kartoitetaan selkeästi toimet segregoitumisen ehkäisemiseksi ja vähentämiseksi kaikilla aloilla. – Käytössä on kansallinen romanien integrointistrategia, – jossa romanien integroinnille asetetaan saavutettavissa olevat kansalliset tavoitteet, jotta kuilu valtaväestöön saataisiin kurottua umpeen. Tavoitteet olisi asetettava vähintäänkin koulutukselle, työllisyydelle, terveydenhoidolle ja asumiselle, jotka ovat myös EU:n tavoitteita romanien integroinnille; – joka on linjassa kansallisen uudistusohjelman kanssa; – jossa tarvittaessa määritellään jo käytössä olevien sosioekonomisten ja alueellisten indikaattoreiden (erittäin alhainen koulutustaso, pitkäaikaistyöttömyys jne.) avulla ne epäsuotuisat mikroalueet ja/tai erotellut asuinalueet, joiden väestö on kaikkein osattominta; – johon osoitetaan kansallisesta talousarviosta riittävä rahoitus, jota täydennetään tarvittaessa kansainvälisellä ja EU:n rahoituksella; – joka käsittää tiukat seurantamenetelmät romanien integrointitoimien vaikutusten arvioimiseksi ja tarkastelumekanismin strategian mukauttamiseksi; – jonka suunnittelussa, täytäntöönpanossa ja seurannassa tehdään tiiviistä yhteistyötä ja käydään jatkuvaa vuoropuhelua romanien kansalaisyhteiskunnan sekä alue- ja paikallisviranomaisten kanssa; – jossa nimetään romanien integrointistrategian kansallinen yhteyspiste, jolla on valtuudet koordinoida strategian laatimista ja täytäntöönpanoa. – Asianomaisille sidosryhmille annetaan tukea hankehakemusten laatimiseen ja valituksi tulleiden hankkeiden toteuttamiseen ja hallinnointiin. 10.2. Terveys: On laadittu kansallinen tai alueellinen terveydenhuoltostrategia, jolla varmistetaan laadukkaiden terveydenhuoltopalvelujen saatavuus ja taloudellinen kestävyys. || – Käytössä on kansallinen tai alueellinen terveydenhuoltostrategia, – johon sisältyy koordinoituja toimia laadukkaiden terveydenhuoltopalvelujen saatavuuden parantamiseksi; – johon sisältyy toimia terveydenhuoltosektorin tehokkuuden lisäämiseksi muun muassa hyödyntämällä tehokkaita innovatiivisia teknologioita, palveluntarjontamalleja ja infrastruktuureita; – johon sisältyy seuranta- ja tarkistusjärjestelmä. – Jäsenvaltio tai alue on hyväksynyt kehyksen, jossa määritellään terveydenhuoltoon käytössä olevat talousarviomäärärahat. 11. Institutionaalisten valmiuksien ja tehokkaan julkishallinnon edistäminen (9 artiklan 11 kohdassa tarkoitettu) || Jäsenvaltion hallinnon tehokkuus. - On laadittu strategia jäsenvaltion hallinnon tehostamiseksi julkishallinnon uudistaminen mukaan luettuna[67]. || – Toteutetaan jäsenvaltion hallinnon tehostamiseen tähtäävää strategiaa[68], – johon sisältyy analyysi ja strateginen suunnitelma lainsäädäntöön, organisaatioon ja/tai menettelyihin tehtävistä uudistuksista; – johon sisältyy laadunhallintajärjestelmien kehittäminen; – johon sisältyy integroituja toimia hallintomenettelyjen yksinkertaistamiseksi ja rationalisoimiseksi; – jossa kehitetään ja toteutetaan henkilöresurssistrategioita ja -politiikkaa, ml. rekrytointisuunnitelmat ja henkilöstön urapolut, valmiuksien lisääminen ja resurssointi; – jossa kehitetään osaamista kaikilla tasoilla; – johon sisältyy seuranta- ja arviointimenettelyjen ja -välineiden kehittäminen. Yleiset
ennakkoehdot Ala || Ennakkoehdot || Täyttymiskriteerit 1. Syrjinnän vastainen toiminta || On perustettu järjestelmä, jolla varmistetaan yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27. marraskuuta 2000 annetun direktiivin 2000/78/EY[69] ja rodusta tai etnisestä alkuperästä riippumattoman yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta 29. kesäkuuta 2000 annetun direktiivin 2000/43/EY[70] tehokas täytäntöönpano ja soveltaminen. || – EU:n direktiivien 2000/78/EY ja 2000/43/EY tehokas täytäntöönpano ja soveltaminen varmistetaan seuraavien avulla: – institutionaaliset järjestelyt syrjinnän torjuntaa koskevien EU-direktiivien täytäntöönpanoa, soveltamista ja seurantaa varten; – koulutus- ja tiedotusstrategia rahastojen täytäntöönpanossa toimivaa henkilöstöä varten; – toimet hallinnon valmiuksien lisäämiseksi syrjinnän torjuntaa koskevien EU-direktiivien täytäntöönpanon ja soveltamisen osalta. 2. Sukupuolten tasa-arvo || On laadittu strategia sukupuolten tasa-arvon edistämiseksi ja perustettu järjestelmä strategian tehokkaan täytäntöönpanon varmistamiseksi. || – Sukupuolten tasa-arvon edistämisstrategian tehokas täytäntöönpano ja soveltaminen varmistetaan seuraavien avulla: – järjestelmä sukupuolittain jaoteltujen tietojen ja indikaattorien keräämistä ja analysoimista ja näyttöön perustuvan tasa-arvopolitiikan kehittämistä varten; – suunnitelma ja ennakkokriteerit tasa-arvotavoitteiden integroimiseksi sukupuolten tasa-arvoa koskevien normien ja ohjeiden kautta; – täytäntöönpanojärjestelmät, mukaan luettuna sukupuolten tasa-arvoa käsittelevän elimen ja asiantuntijoiden osallistuminen toimien suunnitteluun, seurantaan ja arviointiin. 3. Vammaisuus || On olemassa järjestelmä, jolla varmistetaan vammaisten oikeuksia koskevan YK:n yleissopimuksen[71] tehokas täytäntöönpano ja soveltaminen. || – Vammaisten oikeuksia koskevan YK:n yleissopimuksen tehokas täytäntöönpano ja soveltaminen varmistetaan seuraavien avulla: – YK:n yleissopimuksen 9 artiklan mukaisten toimenpiteiden soveltaminen vammaisten osallistumismahdollisuuksien esteiden ehkäisemiseksi, kartoittamiseksi ja poistamiseksi; – institutionaaliset järjestelyt YK:n yleissopimuksen täytäntöönpanoa ja seurantaa varten yleissopimuksen 33 artiklan mukaisesti; – koulutus- ja tiedotussuunnitelma rahastojen täytäntöönpanossa toimivaa henkilöstöä varten; – toimet, joilla lisätään hallinnollisia valmiuksia YK:n yleissopimuksen täytäntöönpanemista ja soveltamista varten, myös asianmukaiset järjestelyt esteettömyysvaatimusten noudattamisen seurantaa varten. 4. Julkiset hankinnat || On olemassa järjestelmä, jolla varmistetaan direktiivien 2004/18/EY ja 2004/17/EY tehokas täytäntöönpano ja soveltaminen sekä niiden riittävä seuranta ja valvonta. || – Direktiivien 2004/18/EY ja 2004/17/EY tehokas täytäntöönpano ja soveltaminen varmistetaan seuraavien avulla: – direktiivien 2004/18/EY ja 2004/17/EY saattaminen kaikilta osin osaksi kansallista lainsäädäntöä; – institutionaaliset järjestelyt julkisia hankintoja koskevan EU-lainsäädännön täytäntöönpanoa, soveltamista ja seurantaa varten; – toimenpiteet, joilla varmistetaan läpinäkyvien sopimusten myöntämismenettelyjen riittävä seuranta ja valvonta sekä niitä koskeva riittävä tiedottaminen; – koulutus- ja tiedotusstrategia rahastojen täytäntöönpanossa toimivaa henkilöstöä varten; – toimenpiteet hallinnon valmiuksien lisäämiseksi julkisia hankintoja koskevan EU-lainsäädännön täytäntöönpanon ja soveltamisen osalta. 5. Valtiontuet || On olemassa järjestelmä, jolla varmistetaan EU:n valtiontukilainsäädännön tehokas täytäntöönpano ja soveltaminen. || – EU:n valtiontukilainsäädännön tehokas täytäntöönpano ja soveltaminen varmistetaan seuraavien avulla: – institutionaaliset järjestelyt valtiontukia koskevan EU-lainsäädännön täytäntöönpanoa, soveltamista ja seurantaa varten; – koulutus- ja tiedotusstrategia rahastojen täytäntöönpanossa toimivaa henkilöstöä varten; – toimet hallinnon valmiuksien lisäämiseksi valtiontukia koskevan EU-lainsäädännön täytäntöönpanon ja soveltamisen osalta. 6. Ympäristövaikutusten arviointia (YVA) ja strategista ympäristöarviointia (SYA) koskeva ympäristölainsäädäntö || On olemassa järjestelmä, jolla varmistetaan ympäristövaikutusten arviointia ja strategista ympäristöarviointia koskevan unionin ympäristölainsäädännön tehokas täytäntöönpano ja soveltaminen tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27. kesäkuuta 1985 annetun direktiivin 85/337/ETY[72] ja tiettyjen suunnitelmien ja ohjelmien ympäristövaikutusten arvioinnista 27. kesäkuuta 2001 annetun direktiivin 2001/42/EY[73] mukaisesti. || – Unionin ympäristölainsäädännön tehokas täytäntöönpano ja soveltaminen varmistetaan seuraavien avulla: – YVA- ja SYA-direktiivien saattaminen oikein ja kaikilta osin osaksi kansallista lainsäädäntöä; – institutionaaliset järjestelyt YVA- ja SYA-direktiivien täytäntöönpanoa, soveltamista ja seurantaa varten; – koulutus- ja tiedotusstrategia YVA- ja SYA-direktiivien täytäntöönpanossa toimivaa henkilöstöä varten; – toimet, joilla varmistetaan hallinnollisten valmiuksien riittävyys. 7. Tilastojärjestelmät ja tulosindikaattorit || On perustettu tilastojärjestelmä, joka on tarpeen ohjelmien tehokkuuden ja vaikutusten arvioinnissa. On perustettu tehokas tulosindikaattorijärjestelmä, jonka avulla seurataan tulosten toteutumista ja suoritetaan vaikutustenarviointeja. || – Käytössä on tietojen oikea-aikaista keräämistä ja yhdistämistä koskeva monivuotinen suunnitelma, – jossa kartoitetaan lähteet ja menetelmät tilastollisen validoinnin varmistamiseksi; – johon sisältyvät julkistamista ja julkista saatavuutta koskevat järjestelyt; – johon sisältyy tehokas tulosindikaattorijärjestelmä, mukaan luettuina – kunkin ohjelman tulosindikaattorien valinta siten, että indikaattorit tuottavat tietoa niistä ihmisten hyvinvointiin ja edistymiseen liittyvistä näkökohdista, jotka ovat ohjelmasta rahoitettavien poliittisten toimien perusteena; – tavoitteiden vahvistaminen kyseisille indikaattoreille; – seuraavien ehtojen noudattaminen kaikkien indikaattorien osalta: tietojen uskottavuus (robustisuus) ja tilastollinen validointi, normatiivisen tulkinnan selkeys, reagointi politiikkaan, oikea-aikainen keruu ja julkinen saatavuus; – riittävät menettelyt, joilla varmistetaan, että kaikkia ohjelmasta rahoitettavia toimia varten on hyväksytty tehokas indikaattorijärjestelmä. LIITE V Rahastosta
saatavaa tukea koskeva tiedottaminen ja viestintä
1.
Toimien luettelo
Edellä 105 artiklan 2 kohdassa
tarkoitettuun toimien luetteloon on sisällyttävä ainakin yhdellä Euroopan
unionin virallisella kielellä seuraavat tietokentät: –
Tuensaajan nimi (ainoastaan oikeushenkilöt;
luonnollisten henkilöiden nimiä ei ilmoiteta) –
Toimen nimi –
Tiivistelmä toimesta –
Toimen aloituspäivämäärä –
Toimen päättymispäivämäärä (oletettu päivämäärä,
jona toimi saatetaan tosiasiallisesti loppuun tai on kokonaisuudessaan pantu
toimeen) –
Toimen tukikelpoiset kokonaismenot –
EU:n osarahoitusosuus (toimintalinjaa kohden) –
Toimen toteutuspaikan postinumero –
Maa –
Tukitoimen luokan nimi –
Toimien luettelon viimeisimmän päivityksen
päivämäärä. Tietokenttien otsikot ja toimien nimet on
lisäksi ilmoitettava vähintään yhdellä muulla Euroopan unionin virallisella
kielellä.
2.
Yleisöön kohdistuvat tiedotus- ja julkisuustoimenpiteet
Jäsenvaltioiden, hallintoviranomaisen ja
tuensaajien on huolehdittava toimenpideohjelmasta tämän asetuksen mukaisesti
tuettavia toimia koskevien tietojen toimittamisesta ja niiden julkistamisesta.
2.1.
Jäsenvaltion ja hallintoviranomaisen tehtävät
1. Jäsenvaltion ja
hallintoviranomaisen on varmistettava, että tiedotus- ja julkisuustoimenpiteet
pannaan täytäntöön viestintästrategian mukaisesti pyrkien näkyvyyteen
mahdollisimman monessa tiedotusvälineessä ja käyttäen erilaisia
viestintämuotoja ja -menetelmiä asianmukaisella tasolla. 2. Jäsenvaltion tai
hallintoviranomaisen on organisoitava vähintään yksi seuraavista tiedotus- ja
julkisuustoimenpiteistä: (a)
merkittävä tiedotustoimi, jolla kerrotaan
toimenpideohjelman käynnistymisestä; (b)
vähintään yksi merkittävä vuotuinen tiedotustoimi,
jolla tuodaan esiin rahoitusmahdollisuuksia ja toteutettavia strategioita ja
esitellään toimenpideohjelman saavutukset sekä tarvittaessa suurhankkeita,
yhteisiä toimintasuunnitelmia ja muita hanke-esimerkkejä; (c)
Euroopan unionin lipun pitäminen esillä kunkin
hallintoviranomaisen toimitilojen edustalla tai näkyvällä paikalla, jossa se on
yleisön nähtävissä; (d)
toimien luettelon julkaiseminen sähköisessä
muodossa 1 jakson mukaisesti; (e)
toimiesimerkkien esittely toimenpideohjelmittain
jaoteltuina keskitetyllä verkkosivustolla tai toimenpideohjelman
verkkosivustolla, jonne on pääsy keskitetystä verkkoportaalista; esimerkit
tulisi esitellä sellaisella laajasti puhutulla Euroopan unionin virallisella
kielellä, joka ei ole kyseisen jäsenvaltion virallinen kieli; (f)
toimintaohjelman toteuttamista ja toimintaohjelman
keskeisiä saavutuksia koskevan tiedon päivittäminen keskitetyllä
verkkosivustolla tai toimenpideohjelman verkkosivustolla, jonne on pääsy
keskitetystä verkkoportaalista; 3. Hallintoviranomaisen on
otettava tiedotus- ja julkisuustoimenpiteisiin mukaan kansallisten lakien ja
käytäntöjen mukaisesti seuraavat tahot: (a)
5 artiklassa tarkoitetut kumppanit; (b)
EU-tiedotuskeskukset ja komission edustustot
jäsenvaltioissa; (c)
oppilaitokset ja tutkimuslaitokset. Näiden tahojen on levitettävä 105 artiklan
1 kohdan a ja b alakohdassa kuvattuja tietoja laajalti.
2.2.
Tuensaajien tehtävät
1. Kaikissa tuensaajan tiedotus-
ja viestintätoimenpiteissä on tuotava esiin rahastosta saatu tuki toimelle
lisäämällä (a)
EU:n symboli komission 105 artiklan
4 kohdan mukaisesti antamassa täytäntöönpanosäädöksessä esitettyjen
teknisten ohjeiden mukaisesti sekä viittaus Euroopan unioniin; (b)
viittaus rahastoon tai rahastoihin, joista ohjelma
saa tukea. 2. Toimen toteuttamisen aikana
tuensaajan on tiedotettava yleisölle rahastosta saadusta tuesta seuraavin
tavoin: (a)
jos tuensaajalla on verkkosivusto, esittämällä
kyseisellä verkkosivustolla lyhyt kuvaus toimesta, sen tavoitteista ja
tuloksista ja tuomalla esiin Euroopan unionilta saatava rahoitustuki; (b)
sijoittamalla vähintään yksi hanketta ja sille
Euroopan unionilta saatavaa tukea esittelevä juliste (vähimmäiskoko A3)
näkyvälle paikalle, jossa se on yleisön nähtävissä, esimerkiksi rakennuksen
sisääntuloalueelle. 3. Jos toimi saa tukea ESR:sta
ja asiaankuuluvissa tapauksissa EAKR:sta tai koheesiorahastosta, tuensaajan on
varmistettava, että toimeen osallistuville tahoille on tiedotettu tästä
rahoituksesta. Tällaista toimea koskevissa kaikissa
asiakirjoissa, myös osallistumistodistuksissa tai muissa todistuksissa, on
oltava maininta siitä, että toimenpideohjelma on saanut osarahoitusta
rahastosta tai rahastoista. 4. EAKR:sta tai
koheesiorahastosta osarahoitettavan toimen toteuttamisen aikana tuensaajan on
asetettava yleisön nähtävillä olevalle paikalle merkittävän kokoinen
väliaikainen tiedotuskyltti kustakin toimesta, joka käsittää infrastruktuurin
tai rakennushankkeen rahoittamisen ja jolle annettava julkisen tuen
kokonaismäärä on enemmän kuin 500 000 euroa. 5. Tuensaajan on asetettava
yleisön nähtävillä olevalle paikalle pysyvä, merkittävän kokoinen
tiedotuskyltti viimeistään kolmen kuukauden kuluttua kunkin seuraavat ehdot
täyttävän toimen päättymisestä: (a)
toimen saaman julkisen tuen kokonaismäärä ylittää
500 000 euroa; (b)
toimi käsittää fyysisen kohteen hankinnan taikka
infrastruktuurin tai rakennushankkeen rahoittamisen. Tietokyltti on toteutettava komission 105 artiklan
4 kohdan mukaisesti antamassa täytäntöönpanosäädöksessä esitettyjen
teknisten ohjeiden mukaisesti, ja kyltissä on mainittava toimen tyyppi, nimi ja
tarkoitus.
3.
Mahdollisiin tuensaajiin ja tuensaajiin kohdistuvat
tiedotustoimenpiteet
3.1.
Mahdollisiin tuensaajiin kohdistuvat
tiedotustoimenpiteet
1. Hallintoviranomaisen on
viestintästrategian mukaisesti varmistettava, että toimenpideohjelman
strategiaa, tavoitteita ja Euroopan unionin ja jäsenvaltion yhteiseen tukeen
perustuvia rahoitusmahdollisuuksia koskevaa tietoa, myös kyseisestä rahastosta
myönnettäviä rahoitustukia koskevaa yksityiskohtaista tietoa, levitetään
laajalti mahdollisille tuensaajille ja kaikille asianomaisille osapuolille. 2. Hallintoviranomaisen on
varmistettava, että mahdollisille tuensaajille annetaan tietoa ainakin
seuraavista seikoista: (a)
menojen tukikelpoisuutta koskevat ehdot, jotka on
täytettävä rahoituksen saamiseksi toimenpideohjelmasta; (b)
kuvaus rahoitushakemusten tarkastelumenettelyistä
ja tieto siitä, kuinka kauan ne vievät aikaa; (c)
tuettavien toimien valintaperusteet; (d)
kansalliset, alueelliset tai paikalliset
yhteystahot, jotka voivat antaa tietoa toimenpideohjelmista; (e)
hakemuksissa olisi esitettävä ehdotus toimen kokoon
suhteutetuista viestintätoimista, joilla yleisölle tiedotetaan toimen
tavoitteista ja toimelle myönnetystä EU:n tuesta.
3.2.
Tuensaajiin kohdistuvat tiedotustoimenpiteet
1. Hallintoviranomaisen on
tiedotettava tuensaajille, että rahoituksen hyväksyminen merkitsee myös sen
hyväksymistä, että tuensaajat mainitaan 105 artiklan 2 kohdan mukaisesti
julkaistussa toimien luettelossa. 2. Hallintoviranomaisen on
toimitettava tiedotus- ja julkaisupaketit sähköisessä muodossa olevine
malleineen auttaakseen tuensaajia 2.2 kohdassa vahvistettujen
velvoitteiden noudattamisessa.
4.
Viestintästrategian osat
Hallintoviranomaisen
laatimassa tiedotusstrategiassa on oltava ainakin seuraavat osat: (a)
kuvaus sovellettavasta lähestymistavasta, mukaan
luettuina mahdollisille tuensaajille, tuensaajille, vaikuttajille ja yleisölle
suunnatut tiedotus- ja julkisuustoimenpiteet, joita jäsenvaltio tai
hallintoviranomainen aikoo toteuttaa ja jotka koskevat 105 artiklassa
kuvattuja tavoitteita; (b)
kuvaus materiaaleista, jotka ovat saatavilla
muodoissa, joita myös vammaiset voivat käyttää; (c)
kuvaus siitä, kuinka tuensaajia tuetaan näissä
viestintätoimissa; (d)
strategian täytäntöönpanon ohjeellinen budjetti; (e)
kuvaus tiedotus- ja julkisuustoimenpiteiden
täytäntöönpanosta vastaavista hallintoelimistä, myös niiden
henkilöstöresursseista; (f)
edellä 2 jaksossa tarkoitettuja tiedotus- ja
julkisuustoimenpiteitä koskevat järjestelyt, mukaan luettuina verkkosivusto tai
verkkoportaali, josta tällaista tietoa löytyy; (g)
tieto siitä, kuinka tiedotus- ja
julkisuustoimenpiteitä on tarkoitus arvioida politiikan, toimintaohjelmien ja
toimien sekä rahaston ja unionin roolin näkyvyyden ja niitä koskevan
tietoisuuden kannalta; (h)
tapauksen mukaan kuvaus edellisen toimintaohjelman
keskeisten tulosten hyödyntämisestä; (i)
vuotuinen päivitys, jossa vahvistetaan tiedotus- ja
julkisuustoimenpiteet, jotka on määrä toteuttaa. SÄÄDÖKSEEN LIITTYVÄ
RAHOITUSSELVITYS 1. PERUSTIEDOT EHDOTUKSESTA/ALOITTEESTA 1.1. Ehdotuksen/aloitteen nimi 1.2. Toimintalohko(t)
toimintoperusteisessa johtamis- ja budjetointijärjestelmässä (ABM/ABB) 1.3. Ehdotuksen/aloitteen
luonne 1.4. Tavoitteet
1.5. Ehdotuksen/aloitteen
perustelut 1.6. Toiminnan
ja sen rahoitusvaikutusten kesto 1.7. Hallinnointitapa
(hallinnointitavat) 2. HALLINNOINTI 2.1. Seuranta-
ja raportointisäännöt 2.2. Hallinto-
ja valvontajärjestelmä 2.3. Toimenpiteet
petosten ja sääntöjenvastaisuuksien ehkäisemiseksi 3. EHDOTUKSEN/ALOITTEEN ARVIOIDUT
RAHOITUSVAIKUTUKSET 3.1. Kyseeseen
tulevat monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeet ja menopuolen budjettikohdat 3.2. Arvioidut
vaikutukset menoihin 3.2.1. Yhteenveto arvioiduista vaikutuksista menoihin
3.2.2. Arvioidut
vaikutukset toimintamäärärahoihin 3.2.3. Arvioidut
vaikutukset hallintomäärärahoihin 3.2.4. Yhteensopivuus
nykyisen monivuotisen rahoituskehyksen kanssa 3.2.5. Ulkopuolisten
tahojen osallistuminen rahoitukseen 3.3. Arvioidut vaikutukset tuloihin SÄÄDÖKSEEN
LIITTYVÄ RAHOITUSSELVITYS
1.
PERUSTIEDOT EHDOTUKSESTA/ALOITTEESTA
1.1.
Ehdotuksen/aloitteen nimi
Ehdotus:
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus yhteiseen strategiakehykseen kuuluvia
Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa,
Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja
kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä ja Euroopan
aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista
yleisistä säännöksistä sekä asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta
1.2.
Toimintalohko(t) toimintoperusteisessa johtamis- ja
budjetointijärjestelmässä (ABM/ABB)[74]
13.
Aluepolitiikka, toimintoperusteisen budjetoinnin toimet 13 03 (Euroopan
aluekehitysrahasto ja muut aluetukitoimet) ja 13 04 (Koheesiorahasto) 4.
Työllisyys- ja sosiaaliasiat, toimintoperusteisen budjetoinnin toimi 04 02
(Euroopan sosiaalirahasto)
1.3.
Ehdotuksen/aloitteen luonne
■ Ehdotus/aloite liittyy uuteen toimeen. ¨ Ehdotus/aloite
liittyy uuteen toimeen, joka perustuu pilottihankkeeseen tai
valmistelutoimeen[75].
¨ Ehdotus/aloite
liittyy käynnissä olevan toimen jatkamiseen. ¨ Ehdotus/aloite
liittyy toimeen, joka on suunnattu uudelleen.
1.4.
Tavoitteet
1.4.1.
Komission monivuotinen strateginen tavoite
(monivuotiset strategiset tavoitteet), jonka (joiden) saavuttamista
ehdotus/aloite tukee
Koheesiopolitiikan
tavoitteena on vähentää alueiden, etenkin maaseutualueiden, teollisuuden
muutosprosessissa olevien alueiden sekä vakavista ja pysyvistä luontoon tai
väestöön liittyvistä haitoista kärsivien alueiden välisiä kehityseroja ja
edistää Eurooppa 2020 ‑strategiassa määritettyjen älykkään, kestävän ja
osallistavan kasvun tavoitteiden saavuttamista etenkin strategiassa
vahvistettujen määrällisten yleistavoitteiden osalta.
1.4.2.
Erityistavoite (erityistavoitteet) sekä toiminto
(toiminnot) toimintoperusteisessa johtamis- ja budjetointijärjestelmässä
EAKR
pyrkii lisäämään taloudellista, sosiaalista ja alueellista yhteenkuuluvuutta
Euroopan unionissa osarahoittamalla jäsenvaltioissa tehtäviä investointeja, kun
taas ESR edistää työllisyyttä, koulutusta ja sosiaalista osallisuutta. Koheesiorahastolla
autetaan jäsenvaltioita tekemään investointeja liikenneverkkoihin ja
ympäristöön. Rahaston
tukitoimien erityistavoitteet ovat seuraavat: - tutkimuksen,
teknologian kehittämisen ja innovoinnin vahvistaminen - tieto- ja
viestintätekniikan käyttömahdollisuuksien, käytön ja laadun parantaminen - pienten
ja keskisuurien yritysten sekä maatalousalan (Euroopan maaseudun kehittämisen
maatalousrahaston osalta) ja kalastus- ja vesiviljelyalan (Euroopan meri- ja
kalatalousrahaston osalta) kilpailukyvyn parantaminen - vähähiiliseen
talouteen siirtymisen tukeminen kaikilla aloilla - ilmastonmuutokseen
sopeutumisen, riskien ehkäisemisen ja riskinhallinnan edistäminen - ympäristön
suojeleminen ja luonnonvarojen käytön tehokkuuden parantaminen - kestävän
liikenteen edistäminen ja pullonkaulojen poistaminen tärkeimmistä
liikenneverkkoinfrastruktuureista - työllisyyden
edistäminen ja työvoiman liikkuvuuden tukeminen - sosiaalisen
osallisuuden edistäminen ja köyhyyden torjunta - investoiminen
koulutukseen, ammattitaitoon ja elinikäiseen oppimiseen - institutionaalisten
valmiuksien ja tehokkaan julkishallinnon edistäminen. Toiminto
(toiminnot) toimintoperusteisessa johtamis- ja budjetointijärjestelmässä: 13
03: Euroopan aluekehitysrahasto ja muut aluetukitoimet 13
04: Koheesiorahasto 04
02: Euroopan sosiaalirahasto
1.4.3.
Odotettavissa olevat tulokset ja vaikutukset
Selvitys siitä, miten
ehdotuksella/aloitteella on tarkoitus vaikuttaa edunsaajien/kohderyhmän
tilanteeseen Koheesiopolitiikalla
edistetään merkittävästi kasvun ja vaurauden levittämistä unionissa Euroopan
toimintapoliittisten tavoitteiden mukaisesti sekä vähennetään taloudellisia,
sosiaalisia ja alueellisia eroja.
1.4.4.
Tulos- ja vaikutusindikaattorit
Selvitys siitä,
millaisin indikaattorein ehdotuksen/aloitteen toteuttamista seurataan Komissio
ehdottaa yhteisiä tuotosindikaattoreita, joita voidaan yhdistää EU:n tasolla.
Yhteiset tuotosindikaattorit esitetään rahastokohtaisten asetusten liitteissä.
Tulosindikaattorit ovat pakollisia kaikkien ohjelmien ja kaikkien
prioriteettien osalta. Ohjelmien vaikutukset arvioidaan
Eurooppa 2020 -strategian tavoitteiden ja päämäärien sekä soveltuvin
osin BKT:n ja työttömyysindikaattorien pohjalta.
1.5.
Ehdotuksen/aloitteen perustelut
1.5.1.
Tarpeet, joihin ehdotuksella/aloitteella vastataan
lyhyellä tai pitkällä aikavälillä
Unioni
edistää taloudellista, sosiaalista ja alueellista yhteenkuuluvuutta sekä
jäsenvaltioiden välistä yhteisvastuuta. Ehdotuksessa asetetaan
koheesiopolitiikan puitteet seuraavalle rahoituskaudelle vuosiksi 2014–2020.
1.5.2.
Unionin toiminnasta saatava lisäarvo
EU:n
toimet perustuvat Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 174 artiklassa
määrättyihin tavoitteisiin sekä toissijaisuusperiaatteeseen. Oikeus
toimia perustuu Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 3 artiklaan, jonka mukaan
”unioni edistää taloudellista, sosiaalista ja alueellista yhteenkuuluvuutta
sekä jäsenvaltioiden välistä yhteisvastuuta”, sekä Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen 175 artiklaan, jossa nimenomaisesti edellytetään unionin
toteuttavan tätä politiikkaa rakennerahastojen kautta, ja 177 artiklaan, jossa
määritellään koheesiorahaston tehtävä. Euroopan sosiaalirahaston (ESR),
Euroopan aluekehitysrahaston (EAKR) ja koheesiorahaston tavoitteet määritellään
162, 176 ja 177 artiklassa. Tarkempia tietoja unionin toiminnasta saatavasta
lisäarvosta on saatavilla ehdotusta koskevasta vaikutustenarvioinnista. Kuten
EU:n talousarvion kokonaistarkastelussa korostettiin, ”EU:n talousarviosta
olisi rahoitettava EU:n julkisia hyödykkeitä, toimia, joita jäsenvaltiot ja
alueet eivät itse pysty rahoittamaan, ja toimia, joissa EU:n rahoituksella
voidaan varmistaa paremmat tulokset”[76].
Säädösehdotus on toissijaisuusperiaatteen mukainen, sillä rahastojen tehtävät
on vahvistettu perussopimuksissa, ja politiikkaa toteutetaan yhteisen
hallinnoinnin periaatteen mukaisesti ja ottaen huomioon jäsenvaltioiden ja
alueiden toimielinten toimivalta.
1.5.3.
Vastaavista toimista saadut kokemukset
Tiivistelmä
löytyy ehdotukseen liitetystä vaikutustenarvioinnista.
1.5.4.
Yhteensopivuus muiden kyseeseen tulevien välineiden
kanssa ja mahdolliset synergiaedut
Perustetaan
yhteinen strategiakehys, jonka kautta Eurooppa 2020 -strategian tavoitteet ja
painopisteet siirretään EAKR:n, koheesiorahaston, ESR:n, maaseuturahaston ja
Euroopan meri- ja kalatalousrahaston ensisijaisiksi investointikohteiksi,
jolloin varmistetaan rahastojen yhdennetty käyttö yhteisten tavoitteiden
toteuttamiseksi. Yhteisessä strategiakehyksessä vahvistetaan myös järjestelmät
toimien koordinoimiseksi muiden asiaankuuluvien unionin politiikkojen ja
välineiden kanssa.
1.6.
Toiminnan ja sen rahoitusvaikutusten kesto
¨ Ehdotuksen/aloitteen mukaisen toiminnan kesto
on rajattu. –
¨ Ehdotuksen/aloitteen mukainen toiminta alkaa 1.1.2014 ja päättyy
31.12.2020. –
¨ Rahoitusvaikutukset alkavat vuonna 2014 ja päättyvät vuonna 2023. ¨ Ehdotuksen/aloitteen mukaisen toiminnan kestoa
ei ole rajattu. · Käynnistysvaihe alkaa vuonna VVVV ja päättyy vuonna VVVV, · minkä jälkeen toteutus täydessä laajuudessa.
1.7.
Hallinnointitapa (hallinnointitavat)[77]
¨ komissio hallinnoi suoraan keskitetysti
¨ epäsuora keskitetty hallinnointi, jossa täytäntöönpanotehtävät on siirretty · ¨ toimeenpanovirastoille · ¨ yhteisöjen
perustamille elimille[78] · ¨ kansallisille
julkisoikeudellisille yhteisöille tai julkisen palvelun tehtäviä suorittaville
yhteisöille –
¨ henkilöille, joille on annettu tehtäväksi toteuttaa Euroopan
unionista tehdyn sopimuksen V osaston mukaisia erityistoimia ja jotka
nimetään varainhoitoasetuksen 49 artiklan mukaisessa perussäädöksessä ■ hallinnointi yhteistyössä
jäsenvaltioiden kanssa ¨ hajautettu hallinnointi yhteistyössä kolmansien maiden kanssa ¨ hallinnointi yhteistyössä kansainvälisten järjestöjen kanssa (tarkennettava) Jos käytetään useampaa
kuin yhtä hallinnointitapaa, huomautuksille varatussa kohdassa olisi annettava
lisätietoja. Huomautukset . .
2.
HALLINNOINTI
2.1.
Seuranta- ja raportointisäännöt
Ilmoitetaan sovellettavat
aikavälit ja edellytykset. Seurantajärjestelmä
perustuu yhteisen hallinnoinnin järjestelmään. Seurannan keskeisiä osia ovat
kullekin toimenpideohjelmalle perustetut seurantakomiteat ja
toimenpideohjelmien vuotuiset täytäntöönpanokertomukset. Seurantakomiteat
kokoontuvat vähintään kerran vuodessa. Järjestelmää täydentävät komission ja
jäsenvaltioiden väliset vuotuiset arviointikokoukset. Kunkin
toimintaohjelman täytäntöönpanokertomuksen lisäksi vuosina 2017 ja 2019
esitetään edistymiskertomukset, joissa tarkastellaan kyseisen jäsenvaltion
kannalta strategisia kysymyksiä. Komissio laatii näiden perusteella vuosina
2017 ja 2019 strategiset kertomukset. Seuranta-
ja raportointijärjestelmä perustuu tuotos- ja tulosindikaattoreihin.
Ehdotettuja yhteisiä indikaattoreita käytetään tietojen yhdistämiseen
EU-tasolla. Täytäntöönpanokauden avainkohdissa (2017 ja 2019) vuotuisiin
täytäntöönpanokertomuksiin sovelletaan ohjelmien edistymistä koskevia
ylimääräisiä analyysivaatimuksia. Seuranta- ja raportointijärjestelmässä
hyödynnetään sähköisen tiedonsiirron mahdollisuudet. Käyttöön
otetaan arviointijärjestelyt politiikan tehokkuuden, vaikuttavuuden ja
vaikutusten arvioimiseksi etenkin Eurooppa 2020 -strategian
yleistavoitteiden ja muiden tarkoituksenmukaisten vaikutusindikaattorien
osalta.
2.2.
Hallinnointi- ja valvontajärjestelmä
2.2.1.
Todetut riskit
Euroopan
unionin tilintarkastustuomioistuin, jäljempänä ”tilintarkastustuomioistuin”, on
vuodesta 2007 lähtien ilmoittanut vuosikertomuksessaan koheesiopolitiikan
virheosuuden kultakin talousarviovuodelta (vuosina 2006–2009) perustuen
tukitoimien riippumattomaan, vuotuiseen satunnaisotokseen. Tilintarkastustuomioistuimen
arvioima koheesiopolitiikan virheosuus on näinä vuosina ollut korkea verrattuna
muihin EU:n talousarvion toimintalohkoihin: 5–10 prosenttia kuluvan
ohjelmakauden menoista. Tilintarkastusistuimen ilmoittama virheprosentti koskee
kuitenkin jäsenvaltioiden ilmoittamia välimaksuja, jotka komissio korvaa ennen
kuin kaikki vuosien 2007–2013 ohjelmia varten kaavaillut tarkastukset on
suoritettu kansallisella ja yhteisön tasolla. Nykyisten
sääntöjen mukaan todentamisviranomainen todentaa välimaksut komissiolle sen
jälkeen, kun hallintotarkastukset kaikkien tuensaajien ilmoittamien menojen
osalta on suoritettu, mutta usein ennen perusteellisia paikan päällä tehtäviä
hallintotarkastuksia tai sen jälkeen tehtäviä tilintarkastuksia. Monivuotiset
rahoitusjärjestelyt tarkoittavat sen vuoksi sitä, että tarkastuksia tehdään
sekä ennen tilintarkastustuomioistuimen tarkastustoimia että niiden jälkeen ja
että kaikkien tarkastusten jälkeen jäljelle jäävä virhe voi olla huomattavasti
pienempi kuin tilintarkastustuomioistuimen havaitsema virheosuus. Aiempien
kokemusten mukaan ohjelmakauden päättyessä kaikkien tarkastusten jälkeen jäljelle
jäävä virheosuus on 2–5 prosenttia. Ehdotuksiin
on sisällytetty useita toimenpiteitä, joilla supistetaan komission tekemiin
välimaksuihin liittyvää virheosuutta (tilintarkastustuomioistuimen raportoimaa
virheosuutta): 1)
Komission suorittamat välimaksut rajataan 90 prosenttiin
jäsenvaltioille maksettavista määristä, koska tässä vaiheessa ainoastaan
osa kansallisista tarkastuksista on suoritettu. Jäännös maksetaan vuotuisen
tilien tarkastusten jälkeen, kun hallintoviranomainen ja tarkastusviranomainen
ovat toimittaneet tarkastuksista saadun näytön ja kohtuullisen varmuuden
menojen oikeellisuudesta. Jos komissio tai Euroopan tilintarkastustuomioistuin
havaitsee sääntöjenvastaisuuksia hallinto- tai tarkastusviranomaisen
toimittaman tarkastetun vuotuisen tilinpäätöksen jälkeen, suoritetaan
nettomääräinen oikaisu. Tämä kannustaa jäsenvaltioita varmistamaan komissiolle
todennettujen menojen oikeellisuuden paremmin kuin nykyinen menettely, jossa
sallitaan laajempi palautettavien varojen kierrätys koko ohjelmakauden ajan. 2)
Otetaan käyttöön vuotuinen tilien tarkastaminen ja hyväksyminen ja
päätökseen saatujen toimien tai menojen tukikelpoisuuden vuotuinen päättäminen,
jotka toimivat lisäkannustimina kansallisille ja alueellisille viranomaisille,
jotta nämä suorittavat laadunvalvontaa oikea-aikaisesti komissiolle
toimitettavia vuotuisia tilien todentamisia silmällä pitäen. Näin vahvistetaan
nykyisiä rahoitushallintojärjestelmiä ja saadaan parempi varmuus siitä, että
sääntöjenvastaiset menot jätetään tilien ulkopuolelle vuosittain eikä vasta
ohjelmakauden päätyttyä. Odotetaan,
että edellä kuvatuilla toimenpiteillä (uudella korvausjärjestelmällä,
vuotuisella tilien tarkastamisella ja päättämisellä sekä komission lopullisilla
nettomääräisillä korjauksilla) lasketaan virheosuus alle 5 prosenttiin ja
että lopullinen jäljelle jäävä virheosuus ohjelmien päättämisen jälkeen on
lähempänä tilintarkastustuomioistuimen soveltamaa 2 prosentin
olennaisuusrajaa. Arvio
riippuu kuitenkin komission ja jäsenvaltioiden kyvystä varautua jäljempänä
kuvattuihin pääasiallisiin riskeihin. Tilintarkastustuomioistuimen
ja komission raportoimien virheiden analysointi viimeksi kuluneilta viideltä
vuodelta osoittaa, että todetuista virheistä merkittävimmät koskevat vain
muutamaa ohjelmaa joissakin jäsenvaltioissa. Analyysin tuloksia tukee se,
että tilastollisiin otoksiin perustuvat tarkastusviranomaisten raportoimat
virheosuudet vaihtelevat myös huomattavasti ohjelmittain. Ehdotus, jonka mukaan
tarkastustoimet ja -resurssit kohdennettaisiin suuririskisiin ohjelmiin ja
sallittaisiin suhteutettujen valvontatoimien soveltaminen ohjelmiin, joissa on
tehokkaat valvontajärjestelmät, ottaisi tärkeimmät riskit huomioon
tehokkaammalla tavalla ja tehostaisi nykyisten tarkastusresurssien käyttöä sekä
kansallisella että komission tasolla. Mahdollisuus päästä suhteutettujen
järjestelyjen piiriin jonkin ohjelman osalta voisi jo itsessään toimia
kannustimena valvontatoimenpiteiden tehostamiseen. Kun
on analysoitu tilintarkastustuomioistuimen vuosien 2006–2009 tarkastuksissa
havaitsemia virheitä, joita kansalliset hallinto- ja valvontajärjestelmät eivät
olleet havainneet, on huomattu riskien keskittyvän seuraaviin ryhmiin: EAKR:n ja koheesiorahaston osalta julkisiin hankintamenettelyihin
liittyvät virheet ovat muodostaneet noin 41 prosenttia
kvantitatiivisesti ilmaistavissa olevien virheiden kokonaismäärästä. Tukikelpoisuuteen
liittyvät virheet muodostivat 39 prosenttia virheistä, ja ne liittyivät
esimerkiksi hankkeiden valintaan, ei-tukikelpoisten menoluokkien rahoitukseen,
tukikelpoisuusjakson tai tukikelpoisen alueen ulkopuolella aiheutuneisiin
menoihin, rahoitusosuuksien laskemiseen ja ei-tukikelpoisen alv:n
rahoittamiseen. Tarkastusten jäljitysketjun heikkoudet
muodostivat 11 prosenttia kvantitatiivisesti ilmaistavissa olevista
virheistä (tämä osuus on pienentynyt hallinnollisten tarkastusten tehostamisen
myötä), ja tuloja tuottaviin hankkeisiin liittyvät virheet kattoivat
6 prosenttia kyseisen ajanjakson aikana raportoiduista kvantitatiivisesti
ilmaistavissa olevista virheistä. ESR:n osalta tukikelpoisuuskysymykset
muodostivat noin 58 prosenttia havaittujen kvantitatiivisesti
ilmaistavissa olevien virheiden kokonaismäärästä, ja ne koskivat etenkin
ei-tukikelpoisia osallistujia, ei-tukikelpoisia suoria ja välillisiä
kustannuksia, tukikelpoisuusajanjaksoa ennen ja sen jälkeen suoritettuja
maksuja, kiinteähintaisina ilmoitettuja ei-tukikelpoisia menoja, apurahoista ja
julkisista avustuksista aiheutuvia ei-tukikelpoisia kustannuksia,
tukikelpoisista menoista vähentämättä jääneitä tai väärin laskettuja tuloja,
maksuja palveluista, joita ei ollut toimitettu, sekä ei-tukikelpoista
alv-osuutta. Tarkkuusongelmat, jotka muodostivat 7 prosenttia
raportoiduista kvantitatiivisesti ilmaistavissa olevista virheistä, koskivat suorien
ja välillisten kustannusten virheellistä jaottelua, epäasianmukaisesti
perusteltua menetelmää yleiskustannusten jaottelussa, menolaskelmissa
esiintyviä virheitä, todellisten kustannusten periaatteen noudattamatta
jättämistä, liian suurien kustannusten ilmoittamista, yhteisrahoitusosuuksien
laskentavirheitä ja henkilöstökulujen ilmoittamista useaan kertaan. Tarkastuksen
jäljitysketjun ongelmat muodostivat 35 prosenttia virheistä ja
koskivat oleellisten tositteiden puuttumista etenkin tuensaajien osalta. Vaikka
komissio toteuttaa useita toimia jäsenvaltioissa virheiden vähentämiseksi, nämä
virheet voivat aiheuttaa riskejä myös seuraavalla ohjelmakaudella 2014–2020
siihen saakka, kunnes tämä ehdotus hyväksytään ja sitä sovelletaan
asianmukaisesti jäsenvaltioissa. Julkisia
hankintoja koskevat virheet ovat erityisen merkittävä virhelähde, jonka
virheosuuden voidaan arvioida olevan keskimäärin 2–4 prosenttia joka vuosi
kuluvalla ohjelmakaudella. Koheesiopolitiikan alalla esitetyillä ehdotuksilla
varmistetaan tarkastusten tehostaminen, mutta koheesiopolitiikan virheosuuden
huomattava laskeminen edellyttää sitä, että toimia täydennetään julkisia
hankintoja koskevien sääntöjen selkeyttämisellä ja yksinkertaistamisella. Niin
kauan kuin julkisten hankintojen menettelyjä ei ole virtaviivaistettu ja
viranomaiset ja tuensaajat jäsenvaltioissa eivät kykene parantamaan sääntöjen
täytäntöönpanoa, tämä osa koheesiopolitiikan nykyisestä virheosuudesta säilyy
jatkossakin. Käynnissä oleva julkisia hankintoja koskevan direktiivin
tarkistaminen tarjoaa siis mahdollisuuden vaikuttaa myös koheesiopolitiikan
virheiden vähentämiseen edellä esitetyllä tavalla.
2.2.2.
Valvontamenetelmät
Hallinnointi-
ja valvontajärjestelmien rakennetta koskevassa ehdotuksessa kehitetään edelleen
vuosina 2007–2013 käytössä ollutta järjestelmää ja siinä säilytetään useimmat
tämän kauden toiminnoista, mukaan luettuina hallinnolliset ja paikan päällä
tehtävät tarkastukset, hallinnointi- ja valvontajärjestelmien tarkastukset ja
toimien tarkastukset. Myös komission tehtävät, muun muassa komission
mahdollisuus määrätä keskeytyksiä ja tehdä rahoitusoikaisuja, säilytetään. Vastuullisuuden
lisäämiseksi ohjelmaviranomaiset hyväksyy kansallinen hyväksynnän antava elin,
joka on vastuussa viranomaisten jatkuvasta valvonnasta. Ehdotus on joustava ja
antaa mahdollisuuden säilyttää nykyinen rakenne, jossa ohjelmalla on kolme
pääviranomaista, jos nykyinen järjestelmä on osoittautunut toimivaksi. Siinä
annetaan kuitenkin mahdollisuus sulauttaa hallintoviranomaisen ja todentamisviranomaisen
tehtävät, jolloin on mahdollista vähentää toimintaan osallistuvien
viranomaisten määrää jäsenvaltioissa. Viranomaisten pienempi lukumäärä
vähentäisi hallinnollista rasitetta ja mahdollistaisi hallinnollisten
valmiuksien kehittämisen sekä vastuualueiden selkeämmän jaon. Valvontaan
liittyvät kustannukset (kansallisen ja alueellisen tason valvonta lukuun
ottamatta komission kustannuksia) ovat arviolta noin 2 prosenttia kauden
2007–2013 kokonaisrahoituksesta[79].
Kustannukset koskevat seuraavia valvonta-aloja: 1 prosenttia johtuu
kansallisesta koordinoinnista ja ohjelman valmistelusta, 82 prosenttia
koskee ohjelman hallinnointia, 4 prosenttia liittyy todentamiseen ja
13 prosenttia tarkastuksiin. Seuraavat ehdotukset lisäävät valvontakustannuksia: -
hyväksynnän antavan elimen perustaminen ja toiminta (näitä kustannuksia voi
pienentää hallintoviranomaisen ja todentamisviranomaisen sulauttaminen, jos
jäsenvaltio päätyy tähän vaihtoehtoon); -
tarkistetun vuositilinpäätöksen ja vuotuisen hallinnollisen vahvistuslausuman
toimittaminen, joka edellyttää kaikkien tarvittavien tarkastusten suorittamista
tilivuoden aikana (tämä voi aiheuttaa hallinnollista lisätyötä); -
tarkastusviranomaisten lisätarkastusten tarve hallinnollisen vahvistuslausuman
tarkastuksen osalta tai tarve saattaa tarkastukset päätökseen ja laatia
tarkastuslausunto nykyisiin velvoitteisiin verrattuna lyhyemmässä ajassa. Jotkin ehdotuksista kuitenkin pienentävät valvontakustannuksia: -
mahdollisuus sulauttaa yhteen hallintoviranomainen ja todentamisviranomainen,
jolloin jäsenvaltio voisi hallinnon tehostumisesta, koordinointitarpeen
vähenemisestä ja tarkistusten soveltamisalan supistumisesta johtuen säästää
huomattavan osan todentamisesta nykyisin aiheutuvista 4 prosentin
kustannuksista; -
yksinkertaistettujen kustannusten ja yhteisten toimintasuunnitelmien käyttö,
mikä vähentää sekä viranomaisten että tuensaajien hallinnollisia kustannuksia
ja hallinnollista rasitetta kaikilla tasoilla; -
suhteutetut valvontajärjestelyt hallinnollisia tarkastuksia ja tarkastuksia
varten; -
vuotuinen päättäminen/sulkeminen, joka vähentää tarkastettavien asiakirjojen
säilyttämisestä viranomaisille ja tuensaajille aiheutuvia kustannuksia. Tämän vuoksi odotetaan, että ehdotukset eivät kokonaisuutena niinkään
johda valvontakustannusten lisääntymiseen tai vähenemiseen (niiden määrä säilyy
noin 2 prosentin tasolla kokonaisrahoituksesta) vaan niiden
uudelleenjakoon. Ennakoidaan kuitenkin, että
kustannusten uudelleenjakautumisen (kaikkien tehtävien osalta ja suhteutetuista
valvontajärjestelyistä johtuen myös kaikissa jäsenvaltioissa ja ohjelmissa)
myötä riskejä voidaan lieventää tehokkaammin ja virheosuus laskee sen vuoksi
alle 5 prosentin. Sen lisäksi, että rahoitushallintoon ja valvontajärjestelyihin tehtävät
muutokset edistävät virheiden havaitsemista ja poistamista tileistä varhaisessa
vaiheessa, ehdotuksessa kaavaillaan monien alojen yksinkertaistamista, joka
edistää myös virheiden ehkäisemistä. Kuten edellä
todettiin, näillä aloilla ehdotetut toimenpiteet kattaisivat 55 prosenttia
nykyisen kauden osalta raportoiduista virheistä. Näitä
toimenpiteitä ovat seuraavat: -
Yksinkertaistetun kustannusten korvaamisen laajempi käyttäminen vähentää
rahoitushallintoon, tukikelpoisuussääntöihin ja tarkastusten jäljitysketjuun liittyviä
virheitä ja ohjaa sekä täytäntöönpanon että valvonnan toimien
tuloksellisuuteen. -
Rahoituksen temaattisempi kohdentaminen johtaa niiden virheiden vähenemiseen,
jotka johtuvat erilaisten tukitoimien ja näin myös erilaisten
tukikelpoisuussääntöjen suuresta lukumäärästä. -
Hankkeiden valintamenettelyä koskevien sääntöjen selkeyttäminen. -
Tuloja tuottaviin toimiin sovellettava yksinkertaisempi lähestymistapa, joka
perustuu kiinteämääräiseen korvaukseen ja pienentää virheriskiä, kun toimen
tuottama tulo määritellään ja vähennetään. -
Tukikelpoisuussääntöjen yhdenmukaistaminen, selkeyttäminen ja
yksinkertaistaminen yhdessä EU:n muiden rahoitustukivälineiden kanssa vähentää
eri lähteistä avustuksia saavien tuensaajien tekemiä virheitä. -
Sähköinen tietojen hallinnointi ja sähköinen tiedonvaihto hallinnon ja
tuensaajien välillä tulevat pakollisiksi, mikä voi vähentää riittämättömästä
asiakirjojen säilytyksestä aiheutuvien virheiden osuutta ja keventää
tuensaajille aiheutuvaa hallinnollista rasitetta. -
Toimien tai menojen vuotuinen päättäminen vähentää tarkastusten jäljitysketjuun
liittyviä virheitä, koska asiakirjojen säilytysajat lyhenevät. Samalla
vältetään päättämistapahtumaan liittyvän hallinnollisen työn kasautuminen
ohjelmakauden loppuun. Suurin
osa edellä esitetyistä yksinkertaistamisista auttaa myös vähentämään
tuensaajien hallinnollista rasitetta ja vähentää samaan aikaan sekä
virheriskejä että hallinnollista rasitetta.
2.3.
Toimenpiteet petosten ja sääntöjenvastaisuuksien
ehkäisemiseksi
Ilmoitetaan käytössä
olevat ja suunnitellut torjunta- ja suojatoimenpiteet Rakennerahastoista
vastaavat yksiköt ovat yhdessä OLAFin kanssa ottaneet käyttöön yhteisen
petostentorjuntastrategian, johon sisältyy joukko komission ja jäsenvaltioiden
toteuttamia toimia, joilla ehkäistään petoksia yhteisesti hallinnoitujen
rakennerahastotoimien osalta. Molemmat
pääosastot kehittävät parhaillaan petosriskien pisteytysmallia, jota
asiaankuuluvat hallintoviranomaiset soveltavat 116 ESR-ohjelmaan ja
60 EAKR-ohjelmaan. Petostentorjuntastrategiasta
hiljattain annetussa komission tiedonannossa (KOM(2011) 376 lopullinen,
24.6.2011) nykyistä strategiaa pidetään parhaana käytänteenä ja ehdotetaan
strategian täydentämistä toimilla, joista tärkein on vuosien 2014–2020
asetuksia koskevassa komission ehdotuksessa esitetty vaatimus, että
jäsenvaltioiden on toteutettava petosten ehkäisemiseksi toimenpiteitä, jotka
ovat vaikuttavia ja kartoitettuun riskitasoon suhteutettuja. Tämän
komission ehdotuksen86 artiklan 4 kohdan c alakohtaan sisältyy
nimenomainen vaatimus ottaa käyttöön tällaisia toimenpiteitä. Tämän pitäisi
lisätä tietoisuutta petoksista kaikissa rahaston hallinnointiin ja valvontaan
osallistuvissa jäsenvaltioiden elimissä ja pienentää näin petosriskiä.
3.
EHDOTUKSEN/ALOITTEEN ARVIOIDUT RAHOITUSVAIKUTUKSET
3.1.
Kyseeseen tulevat monivuotisen rahoituskehyksen
otsakkeet ja menopuolen budjettikohdat
· Talousarviossa jo olevat budjettikohdat Monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeiden ja
budjettikohtien mukaisessa järjestyksessä Moniv. rahoituskehyksen otsake || Budjettikohta || Määrä-rahalaji || Rahoitusosuudet Numero || JM[80] || EFTA-mailta[81] || ehdokas-mailta[82] || kolmansilta mailta || varainhoito-asetuksen 18 artiklan 1 kohdan aa alakohdassa tarkoitetut rahoitusosuudet 1. Älykäs ja osallistava kasvu Uudet otsakkeet vuosiksi 2014–2020 || 04 02 17 00 ESR – Lähentyminen 04 02 19 00 ESR – Alueellinen kilpailukyky 13 03 16 00 EAKR – Lähentyminen 13 03 18 00 EAKR – Alueellinen kilpailukyky 13 03 19 00 EAKR – Euroopan alueiden välinen yhteistyö 13 04 02 00 Koheesiorahasto || JM || EI || EI || EI || EI · Uudet perustettaviksi esitetyt budjettikohdat: Ei sovelleta. Monivuotisen
rahoituskehyksen otsakkeiden ja budjettikohtien mukaisessa järjestyksessä Moniv. rahoituskehyksen otsake || Budjettikohta || Määrärahalaji || Rahoitusosuudet Numero [Nimi ……………………………………..] || JM/EI-JM || EFTA-mailta || ehdokasmailta || kolmansilta mailta || varainhoito-asetuksen 18 artiklan 1 kohdan aa alakohdassa tarkoitetut rahoitusosuudet […] || [XX.YY.YY.YY] […] || […] || KYLLÄ/EI || KYLLÄ/EI || KYLLÄ/EI || KYLLÄ/EI
3.2.
Arvioidut vaikutukset menoihin
3.2.1.
Yhteenveto arvioiduista vaikutuksista menoihin
milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella) Monivuotisen rahoituskehyksen otsake: || Numero 1 || Älykäs ja osallistava kasvu PO: REGIO ja EMPL || || || Vuosi n[83] || Vuosi n+1 || Vuosi n+2 || Vuosi n+3 || Vuosi n+4 || Vuosi n+5 || Vuosi n+6 || YHTEENSÄ Toimintamäärärahat (vuoden 2011 hinnat) || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || Budjettikohdan numero: uudet EAKR:n ja ESR:n budjettikohdat || Sitoumukset || (1) || 36 942,785 || 37 375,939 || 37 758,354 || 38 153,836 || 38 562,407 || 38 948,791 || 39 333,716 || 267 075,828 Maksut || (2) || Budjettipääosaston laskettava[84] || Budjettipääosaston laskettava || Budjettipääosaston laskettava || Budjettipääosaston laskettava || Budjettipääosaston laskettava || Budjettipääosaston laskettava || Budjettipääosaston laskettava || Budjettikohdan numero: uusi koheesiorahaston budjettikohta || Sitoumukset || 1a || 9 572,122 || 9 614,264 || 9 631,037 || 9 702,463 || 9 883,112 || 10 053,301 || 10 217,011 || 68 673,310 Maksut || 2a || Budjettipääosaston laskettava || Budjettipääosaston laskettava || Budjettipääosaston laskettava || Budjettipääosaston laskettava || Budjettipääosaston laskettava || Budjettipääosaston laskettava || Budjettipääosaston laskettava || Tiettyjen ohjelmien määrärahoista katettavat hallintomäärärahat[85] || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 13 01 04 01 – EAKR:n ulkopuolinen henkilöstö || || (3) || 3,060 || 3,060 || 3,060 || 3,060 || 3,060 || 3,060 || 3060 || 21,420 13 01 04 03 – Koheesiorahaston ulkopuolinen henkilöstö || || || 1,340 || 1,340 || 1,340 || 1,340 || 1,340 || 1,340 || 1,340 || 9,380 04 01 04 01 – ESR:n ulkopuolinen henkilöstö || || || 5,000 || 5,000 || 5,000 || 5,000 || 5,000 || 5,000 || 5,000 || 35,000 Ulkopuolinen henkilöstö yhteensä entisissä BA-budjettikohdissa || || || 9,400 || 9,400 || 9,400 || 9,400 || 9,400 || 9,400 || 9,400 || 65,800 MUUT HALLINTOMÄÄRÄRAHAT REGIO-PÄÄOSASTOSTA || || || 13,365 || 13,365 || 13,365 || 13,365 || 13,365 || 13,365 || 13,365 || 93,555 MUUT HALLINTOMÄÄRÄRAHAT EMPL-PÄÄOSASTOSTA || || || 16,000 || 16,000 || 16,000 || 16,000 || 16,000 || 16,000 || 16,000 || 112,000 REGIO- ja EMPL-pääosastojen määrärahat YHTEENSÄ || Sitoumukset || =1+1a +3 || 46 553,672 || 47 028,968 || 47 428,155 || 47 895,064 || 48 484,284 || 49 040,857 || 49 589,492 || 336 020,493 Maksut || =2+2a +3 || || || || || || || || Toimintamäärärahat YHTEENSÄ || Sitoumukset || (4) || 46 514,907 || 46,990,203 || 47 389,390 || 47 856,299 || 48 445,519 || 49 002,092 || 49 550,727 || 335 749,138 Maksut || (5) || || || || || || || || Tiettyjen ohjelmien määrärahoista katettavat hallintomäärärahat YHTEENSÄ || (6) || 38,765 || 38,765 || 38,765 || 38,765 || 38,765 || 38,765 || 38,765 || 271,355 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 1 kuuluvat määrärahat YHTEENSÄ || Sitoumukset || =4+ 6 || 46 553,672 || 47 028,968 || 47 428,155 || 47 895,064 || 48 484,284 || 49 040,857 || 49 589,492 || 336 020,493 Maksut || =5+ 6 || || || || || || || || Jos ehdotuksella/aloitteella on vaikutuksia useampaan
otsakkeeseen: Ei sovelleta Toimintamäärärahat YHTEENSÄ || Sitoumukset || (4) || || || || || || || || Maksut || (5) || || || || || || || || Tiettyjen ohjelmien määrärahoista katettavat hallintomäärärahat YHTEENSÄ || (6) || || || || || || || || Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEISIIN 1–4 kuuluvat määrärahat YHTEENSÄ (viitemäärä) || Sitoumukset || =4+ 6 || || || || || || || || Maksut || =5+ 6 || || || || || || || || Monivuotisen rahoituskehyksen otsake: || 5 || ”Hallintomenot” milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella) || || || Vuosi n || Vuosi n+1 || Vuosi n+2 || Vuosi n+3 || Vuosi n+4 || Vuosi n+5 || Vuosi n+6 || YHTEENSÄ PO: REGIO || Henkilöresurssit || 80,187 || 80,187 || 80,187 || 80,187 || 80,187 || 80,187 || 80,187 || 561,309 Muut hallintomenot || 3,800 || 3,800 || 3,800 || 3,800 || 3,800 || 3,800 || 3,800 || 26,600 PO REGIO YHTEENSÄ || Määrärahat || 83,987 || 83,987 || 83,987 || 83,987 || 83,987 || 83,987 || 83,987 || 587,909 739109 || || || Vuosi n || Vuosi n+1 || Vuosi n+2 || Vuosi n+3 || Vuosi n+4 || Vuosi n+5 || Vuosi n+6 || YHTEENSÄ PO: EMPL || Henkilöresurssit || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 177,800 Muut hallintomenot || || || || || || || || PO EMPL YHTEENSÄ || Määrärahat || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 177,800 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 5 kuuluvat määrärahat YHTEENSÄ || (Sitoumukset yhteensä = maksut yhteensä) || 109,387 || 109,387 || 109,387 || 109,387 || 109,387 || 109,387 || 109,387 || 765,709 milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella) || || || Vuosi n[86] || Vuosi n+1 || Vuosi n+2 || Vuosi n+3 || …ja näitä seuraavat vuodet (ilmoitetaan kaikki vuodet, joille ehdotuksen/aloitteen vaikutukset ulottuvat, ks. kohta 1.6) || YHTEENSÄ Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEISIIN 1–5 kuuluvat määrärahat YHTEENSÄ || Sitoumukset || 46 663,059 || 47 138,355 || 47 537,542 || 48 004,451 || 48 593,671 || 49 150,244 || 49 698,879 || 336 786,202 Maksut || || || || || || || ||
3.2.2.
Arvioidut vaikutukset toimintamäärärahoihin
· ¨ Ehdotus/aloite ei
edellytä toimintamäärärahoja. · ¨ Ehdotus
edellyttää toimintamäärärahoja seuraavasti: Koheesiopolitiikka toteutetaan
jaetun hallinnoinnin pohjalta. Vaikka strategiset prioriteetit vahvistetaan
EU:n tasolla, päivittäinen hallinnointi on annettu kansallisen, alueellisen ja
paikallisen tason hallintoviranomaisille. Vaikka komissio ehdottaa yhteisiä
tuotosindikaattoreita, edellä mainitut hallintoviranomaiset tekevät
tosiasiallisia tulostavoitteita koskevat ehdotukset osana toimenpideohjelmiaan ja
komissio hyväksyy nämä tavoitteet. Tämän vuoksi tuotostavoitteiden
ilmoittaminen on vaikeaa ennen kuin ohjelmat laaditaan ja niistä neuvotellaan
ja sovitaan vuonna 2013/2014. Maksusitoumusmäärärahat, milj. euroa (kolmen
desimaalin tarkkuudella) Tavoitteet ja tuotokset ò || || || Vuosi n || Vuosi n+1 || Vuosi n+2 || Vuosi n+3 || …ja näitä seuraavat vuodet (ilmoitetaan kaikki vuodet, joille ehdotuksen/aloitteen vaikutukset ulottuvat, ks. kohta 1.6) || YHTEENSÄ TUOTOKSET Tyyppi[87] || Keskimäär. kustannukset || Lukumäärä || Kustannus || Lukumäärä || Kustannus || Lukumäärä || Kustannus || Lukumäärä || Kustannus || Lukumäärä || Kustannus || Lukumäärä || Kustannus || Lukumäärä || Kustannus || Lukumäärä yhteensä || Kustannukset yhteensä ERITYISTAVOITE nro 1[88] … || || || || || || || || || || || || || || || || - Tuotos || || || || || || || || || || || || || || || || || || - Tuotos || || || || || || || || || || || || || || || || || || - Tuotos || || || || || || || || || || || || || || || || || || Välisumma eityistavoite nro 1 || || || || || || || || || || || || || || || || ERITYISTAVOITE nro 2 … || || || || || || || || || || || || || || || || - Tuotos || || || || || || || || || || || || || || || || || || Välisumma erityistavoite nro 2 || || || || || || || || || || || || || || || || KUSTANNUKSET YHTEENSÄ || || || || || || || || || || || || || || || || .
3.2.3.
Arvioidut vaikutukset hallintomäärärahoihin
3.2.3.1.
Yhteenveto
· ¨ Ehdotus/aloite ei
edellytä hallintomäärärahoja. · ¨ Ehdotus
edellyttää hallintomäärärahoja seuraavasti: PO REGIO milj. euroa (kolmen
desimaalin tarkkuudella) || Vuosi n[89] || Vuosi n+1 || Vuosi n+2 || Vuosi n+3 || Vuosi n+4 || Vuosi n+5 || Vuosi n+6 || YHTEENSÄ Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKE 5 || || || || || || || || Henkilöresurssit REGIO || 80,187 || 80,187 || 80,187 || 80,187 || 80,187 || 80,187 || 80,187 || 561.309 Muut hallintomenot || 3,800 || 3,800 || 3,800 || 3,800 || 3,800 || 3,800 || 3,800 || 26,600 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKE 5, välisumma || 83,741 || 83,741 || 83,741 || 83,741 || 83,741 || 83,741 || 83,741 || 586,187 Monivuotisen rahoituskehyksen[90] OTSAKKEESEEN 5[91] sisältymättömät || || || || || || || || Henkilöresurssit REGIO || 4,4 || 4,4 || 4,4 || 4,4 || 4,4 || 4,4 || 4,4 || 30,8 Muut hallintomenot || 13,365 || 13,365 || 13,365 || 13,365 || 13,365 || 13,365 || 13,365 || 93,555 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 5 sisältymättömät, välisumma || 17,765 || 17,765 || 17,765 || 17,765 || 17,765 || 17,765 || 17,765 || 124,355 YHTEENSÄ || 101,506 || 101,506 || 101,506 || 101,506 || 101,506 || 101,506 || 101,506 || 710,542 PO EMPL
milj. euroa (kolmen
desimaalin tarkkuudella) || Vuosi n[92] || Vuosi n+1 || Vuosi n+2 || Vuosi n+3 || Vuosi n+4 || Vuosi n+5 || Vuosi n+6 || YHTEENSÄ Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKE 5 || || || || || || || || Henkilöresurssit || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 177,800 Muut hallintomenot || || || || || || || || Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKE 5, välisumma || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 177,800 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 5 sisältymättömät[93] || || || || || || || || Henkilöresurssit || 5,000 || 5,000 || 5,000 || 5,000 || 5,000 || 5,000 || 5,000 || 35,000 Muut hallintomenot || 16,000 || 16,000 || 16,000 || 16,000 || 16,000 || 16,000 || 16,000 || 112,000 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 5 sisältymättömät, välisumma || 21,000 || 21,000 || 21,000 || 21,000 || 21,000 || 21,000 || 21,000 || 147,000 YHTEENSÄ || 46,400 || 46,400 || 46,400 || 46,400 || 46,400 || 46,400 || 46,400 || 324,800 YHTEENSÄ || 148,933 || 148,933 || 148,933 || 148,933 || 148,933 || 148,933 || 148,933 || 1.042,531
3.2.3.2.
Henkilöresurssien
arvioitu tarve
· ¨ Ehdotus/aloite ei
edellytä henkilöresursseja. · ¨ Ehdotus/aloite
edellyttää henkilöresursseja seuraavasti: Vuoden n osalta käytetyt luvut ovat
vuoden 2011 lukuja. PO REGIO: Arvio kokonaislukuina (tai enintään yhden
desimaalin tarkkuudella) || Vuosi n || Vuosi n+1 || Vuosi n+2 || Vuosi n+3 || Vuosi n+4 || Vuosi n+5 || Vuosi n+6 Henkilöstötaulukkoon sisältyvät virat/toimet (virkamiehet ja väliaikaiset toimihenkilöt) – REGIO || 13 01 01 01 (päätoimipaikka ja komission edustustot) || 606 || 606 || 606 || 606 || 606 || 606 || 606 13 01 01 02 (lähetystöt) || || || || || || || 13 01 05 01 (epäsuora tutkimustoiminta) || || || || || || || 10 01 05 01 (suora tutkimustoiminta) || || || || || || || Ulkopuolinen henkilöstö (kokoaikaiseksi muutettuna)[94] – REGIO || 13 01 02 01 (kokonaismäärärahoista katettavat sopimussuhteiset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö ja kansalliset asiantuntijat) || 48 || 48 || 48 || 48 || 48 || 48 || 48 13 02 02 (lähetystöjen sopimussuhteiset ja paikalliset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö, nuoremmat asiantuntijat ja kansalliset asiantuntijat) || || || || || || || 13 01 04 01 [95] || – päätoimipaikassa[96] || 56 || 56 || 56 || 56 || 56 || 56 || 56 – lähetystöissä || || || || || || || 13 01 04 03 [97] || – päätoimipaikassa[98] || 25 || 25 || 25 || 25 || 25 || 25 || 25 – lähetystöissä || || || || || || || XX 01 05 02 (epäsuora tutkimustoiminta: sopimussuhteiset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö ja kansalliset asiantuntijat) || || || || || || || 10 01 05 02 (suora tutkimustoiminta: sopimussuhteiset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö ja kansalliset asiantuntijat) || || || || || || || Muu budjettikohta || || || || || || || YHTEENSÄ || 735 || 735 || 735 || 735 || 735 || 735 || 735 XX viittaa
kyseessä olevaan toimintalohkoon eli talousarvion osastoon. Henkilöresurssien tarve
katetaan toimen hallinnointiin jo osoitetulla pääosaston henkilöstöllä ja/tai
pääosastossa toteutettujen henkilöstön uudelleenjärjestelyjen tuloksena
saadulla henkilöstöllä sekä tarvittaessa sellaisilla lisäresursseilla, jotka
toimea hallinnoiva pääosasto voi saada käyttöönsä vuotuisessa määrärahojen
jakomenettelyssä nykyisen talousarvion puitteissa. Kuvaus henkilöstön
tehtävistä: Virkamiehet ja väliaikaiset toimihenkilöt || Osallistuminen jäsenvaltiossa XXX toteutettavien ohjelma- ja/tai hanke-ehdotusten analysointiin, neuvotteluihin, muutosten tekemiseen ja/tai hyväksyntää edeltävään valmistelutyöhön. Osallistuminen hyväksyttyjen ohjelmien/hankkeiden hallinnointiin, seurantaan ja arviointiin. Sen varmistaminen, että ohjelmaa XXX koskevia sääntöjä noudatetaan. Ulkopuolinen henkilöstö || Sama kuin edellä ja/tai hallinnollinen tuki. PO EMPL
Kokopäivätoimisten
määrää koskevat arviot kokonaislukuina ilman desimaaleja || Vuosi n || Vuosi n+1 || Vuosi n+2 || Vuosi n+3 || Vuosi n+4 || Vuosi n+5 || Vuosi n+6 Henkilöstötaulukkoon sisältyvät virat/toimet (virkamiehet ja väliaikaiset toimihenkilöt) || 04 01 01 01 (päätoimipaikka ja komission edustustot) (200 virkaa tai toimea, yksikkökustannus 127 000 €) || 200 || 200 || 200 || 200 || 200 || 200 || 200 (Lähestystöt) || || || || || || || (Epäsuora tutkimustoiminta) || || || || || || || (Suora tutkimustoiminta) || || || || || || || Ulkopuolinen henkilöstö (kokoaikaiseksi muutettuna)[99] || (kokonaismäärärahoista katettavat sopimussuhteiset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö ja kansalliset asiantuntijat) || || || || || || || (lähetystöjen sopimussuhteiset ja paikalliset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö, nuoremmat asiantuntijat ja kansalliset asiantuntijat) || || || || || || || 04 01 04 01 [100] || – päätoimipaikassa[101] || 93 || 93 || 93 || 93 || 93 || 93 || 93 – lähetystöissä || || || || || || || XX 01 05 02 (epäsuora tutkimustoiminta: sopimussuhteiset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö ja kansalliset asiantuntijat) || || || || || || || xx 01 05 02 (suora tutkimustoiminta: sopimussuhteiset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö ja kansalliset asiantuntijat) || || || || || || || Muu budjettikohta xx 01 04 02 || || || || || || || YHTEENSÄ || 293 || 293 || 293 || 293 || 293 || 293 || 293 XX viittaa
kyseessä olevaan toimintalohkoon eli talousarvion osastoon. Henkilöresurssien tarve
katetaan toimen hallinnointiin jo osoitetulla pääosaston henkilöstöllä ja/tai
pääosastossa toteutettujen henkilöstön uudelleenjärjestelyjen tuloksena
saadulla henkilöstöllä sekä tarvittaessa sellaisilla lisäresursseilla, jotka
toimea hallinnoiva pääosasto voi saada käyttöönsä vuotuisessa määrärahojen jakomenettelyssä
nykyisen talousarvion puitteissa.
3.2.4.
Yhteensopivuus nykyisen monivuotisen
rahoituskehyksen kanssa
· ¨ Ehdotus/aloite on
seuraavan monivuotisen rahoituskehyksen mukainen. · ¨ Ehdotus/aloite
edellyttää rahoituskehyksen asianomaisen otsakkeen rahoitussuunnitelman
muuttamista. Selvitys rahoitussuunnitelmaan tarvittavista
muutoksista, mainittava myös kyseeseen tulevat budjettikohdat ja määrät […] · ¨ Ehdotus/aloite
edellyttää joustovälineen varojen käyttöön ottamista tai monivuotisen
rahoituskehyksen tarkistamista[102]. Selvitys tarvittavista toimenpiteistä, mainittava myös
kyseeseen tulevat rahoituskehyksen otsakkeet, budjettikohdat ja määrät […]
3.2.5.
Ulkopuolisten tahojen osallistuminen rahoitukseen
· Ehdotuksen/aloitteen rahoittamiseen ei osallistu ulkopuolisia tahoja. · ¨ Ehdotuksen mukaan
EU-rahoitus edellyttää yhteisrahoitetusta. Tarkkaa määrää ei kyetä
ilmoittamaan. Asetuksessa vahvistetaan yhteisrahoituksen enimmäisosuudet, jotka
riippuvat alueen kehitystasosta (ehdotetun asetuksen 73 artikla): määrärahat, milj. euroa (kolmen desimaalin
tarkkuudella) || Vuosi n || Vuosi n+1 || Vuosi n+2 || Vuosi n+3 || Vuosi n+4 || Vuosi n+5 || Vuosi n+6 || Yhteensä Rahoitukseen osallistuva taho || jäsenvaltio || jäsenvaltio || jäsenvaltio || jäsenvaltio || jäsenvaltio || jäsenvaltio || jäsenvaltio || Yhteisrahoituksella katettavat määrärahat YHTEENSÄ || vahvistetaan myöhemmin || vahvistetaan myöhemmin || vahvistetaan myöhemmin || vahvistetaan myöhemmin || vahvistetaan myöhemmin || vahvistetaan myöhemmin || vahvistetaan myöhemmin ||
3.3.
Arvioidut vaikutukset tuloihin
· ¨ Ehdotuksella/aloitteella
ei ole vaikutuksia tuloihin. · ¨ Ehdotuksella/aloitteella
on vaikutuksia tuloihin seuraavasti: –
¨ vaikutukset omiin varoihin –
¨ vaikutukset sekalaisiin tuloihin milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella) Tulopuolen budjettikohta || Käytettävissä olevat määrärahat kuluvana varainhoito-vuonna || Ehdotuksen/aloitteen vaikutukset[103] Vuosi n || Vuosi n+1 || Vuosi n+2 || Vuosi n+3 || …ja näitä seuraavat vuodet (ilmoitetaan kaikki vuodet, joille ehdotuksen/aloitteen vaikutukset ulottuvat, ks. kohta 1.6) Momentti …. || || || || || || || || Vastaava menopuolen
budjettikohta käyttötarkoitukseensa sidottujen sekalaisten tulojen tapauksessa: […] Selvitys tuloihin
kohdistuvan vaikutuksen laskentamenetelmästä […] [1] KOM(2011) 500 lopullinen. [2] KOM(2010) 700 lopullinen. [3] KOM(2010) 543 lopullinen. [4] Julkinen kuuleminen viidennen taloudellista, sosiaalista
ja alueellista yhteenkuuluvuutta käsittelevän kertomuksen päätelmistä –
tulokset, Bryssel, komission yksiköiden valmisteluasiakirja, SEC(2011) 590
lopullinen, 13.5.2011. [5] http://ec.europa.eu/agriculture/events/cap-towards-2020_en.htm [6] KOM(2009) 163 lopullinen. [7] Viidettä taloudellista, sosiaalista ja alueellista
yhteenkuuluvuutta käsittelevää kertomusta koskevat neuvoston päätelmät,
yleisten asioiden neuvoston 3068. istunto, Bryssel, 21. helmikuuta 2011. [8] EUVL C , s... [9] EUVL C , s... [10] EUVL C , s... [11] EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1. [12] EUVL L 154, 21.6.2003, s. 1. [13] EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1. [14] EUVL L 55, 28.2.2011, s. 13. [15] EUVL L 210, 31.7.2006, s. 25. [16] [17] [18] [19] EUVL L, , s. . [20] [21] [22] [23] EUVL L 379, 28.12.2006, s. 5. [24] EUVL L 337, 21.12.2007, s. 35. [25] EUVL L 193, 25.7.2007, s. 6. [26] EUVL L 134, 30.4.2004, s. 114. [27] EUVL L 210, 31.7.2006, s. 19. [28] EYVL L 25, 30.1.2003, s. 43. [29] EYVL L 53, 23.2.2002, s. 1. [30] EUVL L 118, 12.5.2010, s. 1. [31] EYVL L 53, 23.2.2002, s. 1. [32] Viite: EU2020-strategian
yleistavoitteet. [33] EYVL L 197, 21.7.2001, s. 30. [34] EUVL ... [35] EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1. [36] Sellaisena kuin se on määritelty
Euroopan kansantalouden tilinpitojärjestelmässä (EKT) ja kaikki 27
jäsenvaltiota ovat sen esittäneet vakaus- ja lähentymisohjelmissaan. [37] Selitys: Julkistalouden sektori
koostuu pääasiassa valtion-, alue- ja paikallishallinnon yksiköistä sekä niiden
määräämistä ja valvomista sosiaaliturvarahastoista. Lisäksi siihen kuuluvat markkinatonta tuotantoa harjoittavat
voittoa tavoittelemattomat yhteisöt, jotka ovat julkishallinnon yksiköiden tai
sosiaaliturvarahastojen valvonnan alaisia ja pääasiassa niiden rahoittamia. [38] EYVL L 83, 27.3.1999,
s. 1. [39] Sellaisina kuin talous- ja rahoitusasioiden neuvosto on ne
hyväksynyt 7. syyskuuta 2010. [40] Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle,
Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle: Eurooppa 2020
-strategian lippulaivahanke: Innovaatiounioni (KOM(2010) 546 lopullinen, 6.10.2010).
Sitoumukset 24 ja 25 sekä liite I ”Itsearviointiväline: Hyvin toimivien
kansallisten ja alueellisten tutkimus- ja innovaatiojärjestelmien
ominaispiirteet”. Neuvoston (kilpailukyky) päätelmät innovaatiounionista
(asiak. 17165/10, 26.11.2010). [41] Komission
tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja
sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle: Euroopan digitaalistrategia
(KOM(2010) 245 lopullinen/2, 26.8.2010); Komission yksiköiden
valmisteluasiakirja: Digital Agenda Scoreboard (SEC(2011) 708,
31.5.2011). Neuvoston (liikenne, televiestintä ja
energia) päätelmät Euroopan digitaalistrategiasta (asiak. 10130/10, 26.5.2010). [42] Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle,
Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle: Euroopan
digitaalistrategia (KOM(2010) 245 lopullinen/2, 26.8.2010); Komission
yksiköiden valmisteluasiakirja: Digital Agenda Scoreboard (SEC(2011) 708,
31.5.2011). [43] Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle,
Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle: ”Pienet
ensin” - Eurooppalaisia pk-yrityksiä tukeva aloite (”Small Business Act”)
(KOM(2008) 394, 23.6.2008); Neuvoston (kilpailukyky) päätelmät eurooppalaisia
pk-yrityksiä tukevasta aloitteesta (”Small Business Act”) (asiak. 16788/08,
1.12.2008); Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan
talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle: Eurooppalaisia
pk-yrityksiä tukevan Small Business Act -aloitteen uudelleentarkastelu
(KOM(2011) 78 lopullinen, 23.2.2011); Neuvoston (kilpailukyky) päätelmät
eurooppalaisia pk-yrityksiä tukevan Small Business Act -aloitteen
uudelleentarkastelusta (asiak. 10975/11, 30.5.2011). [44] EUVL L 48, 23.2.2011, s. 1. [45] EUVL L 153, 18.6.2010, s. 13. [46] EUVL L 140, 5.6.2009,
s. 136. [47] EUVL L 114, 27.4.2006,
s. 64. [48] EUVL L 52, 21.2.2004, s. 50. [49] EUVL L 140, 5.6.2009,
s. 16. [50] Neuvoston (oikeus- ja sisäasiat) päätelmät
katastrofihallintaan liittyvän riskinarvioinnin edelleenkehittämisestä Euroopan
unionissa, 11.–12.4.2011. [51] EYVL L 327, 22.12.2000,
s. 1. [52] EYVL L 327, 22.12.2000,
s. 1. [53] EUVL L 312, 22.11.2008,
s. 3. [54] Neuvoston suositus 2010/410/EU, annettu 13. heinäkuuta
2010, EUVL L 191, 23.7.2010, s. 28. [55] Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle,
Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle: ”Pienet
ensin” - Eurooppalaisia pk-yrityksiä tukeva aloite (”Small Business Act”)
(KOM(2008) 394, 23.6.2008); Neuvoston (kilpailukyky) päätelmät eurooppalaisia
pk-yrityksiä tukevasta aloitteesta (”Small Business Act”) (asiak. 16788/08,
1.12.2008); Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan
talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle: Eurooppalaisia
pk-yrityksiä tukevan Small Business Act -aloitteen uudelleentarkastelu
(KOM(2011) 78 lopullinen, 23.2.2011); Neuvoston (kilpailukyky) päätelmät
eurooppalaisia pk-yrityksiä tukevan Small Business Act -aloitteen
uudelleentarkastelusta (asiak. 10975/11, 30.5.2011). [56] Neuvoston suositus 2010/410/EU, annettu 13. heinäkuuta
2010, EUVL L 191, 23.7.2010, s. 28. [57] Jos maalle on annettu neuvoston maakohtainen suositus,
joka liittyy suoraan tähän ehtoa koskevaan säännökseen, sen täyttämisen
arvioinnissa on otettava huomioon edistyminen kyseisen maakohtaisen suosituksen
täytäntöönpanossa. [58] Kaikkien tähän sisältyvien osa-alueiden
toteuttamismääräajat voidaan vahvistaa ohjelman täytäntöönpanokauden aikana. [59] Jos maalle on annettu neuvoston maakohtainen suositus,
joka liittyy suoraan tähän ehtoa koskevaan säännökseen, sen täyttämisen
arvioinnissa on otettava huomioon edistyminen kyseisen maakohtaisen suosituksen
täytäntöönpanossa. [60] Kaikkien kyseisen jakson osien toteuttamismääräajat
voidaan vahvistaa ohjelman täytäntöönpanokauden aikana. [61] Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle,
Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle – Yhteinen
sitoutuminen työllisyyteen, KOM(2009) 257 lopullinen. [62] EUVL C 191, 1.7.2011, s. 1. [63] KOM(2006) 208 lopullinen [korvataan uudella tiedonannolla
syyskuun 2011 loppuun mennessä]. [64] Neuvoston päätelmät, annettu 12. toukokuuta 2009,
eurooppalaisen koulutusyhteistyön strategisista puitteista (ET 2020) (2009/C
119/02). [65] Komission suositus, annettu 3. lokakuuta 2008,
työmarkkinoilta syrjäytyneiden aktiivisen osallisuuden edistämisestä (EUVL L
307, 18.11.2008 , s. 11). [66] Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle,
Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle: EU:n
puitekehys vuoteen 2020 ulottuville romanien kansallisille
integrointistrategioille. KOM(2011) 173. [67] Jos maalle on annettu neuvoston maakohtainen suositus,
joka liittyy suoraan tähän ehtoa koskevaan säännökseen, sen täyttämisen
arvioinnissa on otettava huomioon edistyminen kyseisen maakohtaisen suosituksen
täytäntöönpanossa. [68] Kaikkien tämän jakson osa-alueiden toteuttamismääräajat
voivat umpeutua ohjelman täytäntöönpanokauden aikana. [69] EYVL L 303, 2.12.2000, s. 16. [70] EYVL L 180, 19.7.2000, s. 22. [71] Vammaisten henkilöiden oikeuksia koskevan Yhdistyneiden
Kansakuntien yleissopimuksen tekemisestä Euroopan yhteisön puolesta
26. marraskuuta 2009 tehdyn neuvoston päätöksen julkaisu, EUVL L 23,
27.1.2010, s. 35. [72] EYVL L 175, 5.7.1985, s. 40. [73] EYVL L 197, 21.7.2001, s. 30. [74] ABM: toimintoperusteinen johtamisjärjestelmä, ABB:
toimintoperusteinen budjetointijärjestelmä. [75] Sellaisina kuin nämä on määritelty varainhoitoasetuksen 49
artiklan 6 kohdan a ja b alakohdassa. [76] KOM(2010) 700, 19.10.2010. [77] Kuvaukset eri hallinnointitavoista ja viittaukset
varainhoitoasetukseen ovat saatavilla budjettipääosaston verkkosivuilla
osoitteessa http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html. [78] Sellaisina kuin nämä on määritelty varainhoitoasetuksen
185 artiklassa. [79] Tutkimus ”Regional governance in the context of
globalisation: reviewing governance mechanisms & administrative costs. Administrative
workload and costs for Member State public authorities of the implementation of
ERDF and Cohesion Fund”, 2010. [80] JM = jaksotetut määrärahat; EI-JM = jaksottamattomat
määrärahat. [81] EFTA: Euroopan vapaakauppaliitto. [82] Ehdokasmaat ja soveltuvin osin Länsi-Balkanin mahdolliset
ehdokasmaat. [83] Vuosi n on ehdotuksen/aloitteen toteutuksen aloitusvuosi. [84] Tämä riippuu ennakkorahoituksen prosenttiosuudesta,
aluepolitiikan täytäntöönpanon vauhdista jäsenvaltioissa ja käytettävissä
olevista maksumäärärahoista. [85] Tekninen ja/tai hallinnollinen apu sekä EU:n ohjelmien
ja/tai toimien toteuttamiseen liittyvät tukimenot (entiset BA-budjettikohdat),
epäsuora ja suora tutkimustoiminta. [86] Vuosi n on ehdotuksen/aloitteen toteutuksen aloitusvuosi. [87] Tuotokset ovat tuloksena olevia tuotteita ja palveluja
(esim. rahoitettujen opiskelijavaihtojen määrä tai rakennetut tiekilometrit). [88] Sellaisina kuin ne on kuvattu kohdassa 1.4.2,
Erityistavoitteet. [89] Vuosi n on ehdotuksen/aloitteen toteutuksen aloitusvuosi. [90] Tekninen ja/tai hallinnollinen apu sekä EU:n ohjelmien
ja/tai toimien toteuttamiseen liittyvät tukimenot (entiset BA-budjettikohdat),
epäsuora ja suora tutkimustoiminta. [91] BA-budjettikohdista rahoitettu ulkopuolinen henkilöstö
henkilöresursseihin varattujen vuoden 2011 lopullisten määrärahojen
perusteella, ml. ulkopuolinen henkilöstö päätoimipaikassa ja lähetystöissä. [92] Vuosi n on ehdotuksen/aloitteen toteutuksen aloitusvuosi. [93] Tekninen ja/tai hallinnollinen apu sekä EU:n ohjelmien
ja/tai toimien toteuttamiseen liittyvät tukimenot (entiset BA-budjettikohdat),
epäsuora ja suora tutkimustoiminta. [94] Sopimussuhteiset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö,
nuoremmat asiantuntijat lähetystöissä, paikalliset toimihenkilöt, kansalliset
asiantuntijat. [95] Toimintamäärärahoista katettavan ulkopuolisen henkilöstön
enimmäismäärä (entiset BA-budjettikohdat). [96] Etenkin rakennerahastot, Euroopan maaseudun kehittämisen
maatalousrahasto (maaseuturahasto) ja Euroopan kalatalousrahasto. [97] Toimintamäärärahoista katettavan ulkopuolisen henkilöstön
enimmäismäärä (entiset BA-budjettikohdat). [98] Etenkin rakennerahastot, Euroopan maaseudun kehittämisen
maatalousrahasto (maaseuturahasto) ja Euroopan kalatalousrahasto. [99] Sopimussuhteiset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö,
nuoremmat asiantuntijat lähetystöissä, paikalliset toimihenkilöt, kansalliset
asiantuntijat. [100] Toimintamäärärahoista katettavan ulkopuolisen henkilöstön
enimmäismäärä (entiset BA-budjettikohdat). [101] Etenkin rakennerahastot, Euroopan maaseudun kehittämisen
maatalousrahasto (maaseuturahasto) ja Euroopan kalatalousrahasto. [102] Katso toimielinten sopimuksen 19 ja 24 kohta. [103] Perinteiset omat varat (tulli- ja sokerimaksut) on
ilmoitettava nettomääräisinä eli bruttomäärästä on vähennettävä kantokuluja
vastaava 25 prosentin osuus.