This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52008PC0810
Proposal for a Directive of the European Parliament and of the Council on waste electrical and electronic equipment (WEEE) (Recast) {SEC(2008) 2933} {SEC(2008) 2934}
Ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi, sähkö- ja elektroniikkalaiteromusta (uudelleenlaadittu toisinto) {SEK(2008) 2933} {SEK(2008) 2934}
Ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi, sähkö- ja elektroniikkalaiteromusta (uudelleenlaadittu toisinto) {SEK(2008) 2933} {SEK(2008) 2934}
/* KOM/2008/0810 lopull. - COD 2008/0241 */
FI Bryssel 3.12.2008 KOM(2008) 810 lopullinen 2008/0241 (COD) Ehdotus: EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI, sähkö- ja elektroniikkalaiteromusta (uudelleenlaadittu toisinto) {SEK(2008) 2933} {SEK(2008) 2934} PERUSTELUT 1. Ehdotuksen tausta 1.1. Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Direktiivi 2002/96/EY sähkö- ja elektroniikkalaiteromusta annettiin 27. tammikuuta 2003 ja se tuli voimaan 13. helmikuuta 2003. Jäsenvaltioiden piti saattaa direktiivi osaksi kansallista lainsäädäntöään viimeistään 13. elokuuta 2004. Sähkö- ja elektroniikkalaiteromun keräämisen ja kierrättämisen kimmokkeet ja perusteet eivät ole muuttuneet direktiivin antamisen jälkeen. Tämän direktiivin tarkistamista koskeva ehdotus laadittiin seuraavista syistä: – Direktiivin täytäntöönpanosta ensimmäisinä vuosina saadut kokemukset ovat osoittaneet, että tietyt tekniset, oikeudelliset ja hallinnolliset ongelmat aiheuttavat tahattomasti kustannuksia vaativia toimia markkinatoimijoille ja hallinnoille. Niistä aiheutuu lisäksi haittaa ympäristölle, eikä jätteen keräys- ja käsittelymenetelmien kehittäminen ole aktiivista. Markkinaolosuhteet eivät ole tasapuoliset ja lisäksi esiintyy jopa kilpailun vääristymistä. Myös hallinnollinen taakka on tarpeettoman suuri. – Komissio on sitoutunut parantamaan sääntely-ympäristöä yksinkertaisemmaksi, ymmärrettävämmäksi, tehokkaammaksi ja helpommaksi valvoa. Lissabonin strategian täytäntöönpanoa koskevassa komission tiedonannossa ”Suunnitelma yhteisön lainsäädännön yksinkertaistamiseksi” todetaan, että sähkö- ja elektroniikkalaiteromudirektiivi olisi tarkistettava vuonna 2008. – Myös sähkö- ja elektroniikkalaitaromudirektiivissä säädetään mahdollisuudesta tarkistaa direktiiviä sen soveltamisesta saatujen kokemusten perusteella. Siinä säädetään myös, että komissio ehdottaa sähkö- ja elektroniikkalaiteromun uusia ja pakollisia keräystavoitteita viimeistään 31. joulukuuta 2008 sekä uusia tavoitteita hyödyntämiselle ja uudelleenkäytölle/kierrätykselle, mukaan luettuna tarvittaessa kokonaisten laitteiden uudelleenkäyttöä koskevat tavoitteet, sekä tavoitteita liitteessä IA olevaan 8 luokkaan kuuluville tuotteille. Sähkö- ja elektroniikkalaiteromudirektiivin uudelleentarkastelun erityistavoitteet ovat: – Hallinnollisten kustannusten alentaminen poistamalla kaikki tarpeeton hallinnollinen taakka alentamatta kuitenkaan ympäristönsuojelun tasoa. – Direktiivin tehokkuuden ja täytäntöönpanon parantaminen parantamalla säännösten noudattamista ja vähentämällä “vapaamatkustusta”. – Sähkö- ja elektroniikkalaiteromun keräämisen, käsittelyn ja hyödyntämisen ympäristövaikutusten alentaminen tasolle, jolta yhteiskunta saa suurimmat nettohyödyt. 1.2. Yleinen tausta Direktiivin uudelleentarkastelun osana tehdyssä laajassa analyysissä yksilöitiin seuraavat direktiivin soveltamiseen liittyvät ongelmat: – Voimassa olevan direktiivin soveltamisalaan kuuluvien tuotteiden ja niiden luokittelun osalta on epäselvyyttä. Jäsenvaltiot ja sidosryhmät tulkitsevat voimassa olevia säännöksiä eri tavoin. – Tällä hetkellä 65 prosenttia markkinoille saatetuista sähkö- ja elektroniikkalaiteromusta kerätään erikseen, mutta alle puolet siitä käsitellään ja raportoidaan direktiivin vaatimusten mukaisesti. Loput käsitellään mahdollisesti epäasianmukaisesti ja viedään laittomasti EU:n ulkopuolelle, myös OECD:hen kuulumattomiin maihin. Tästä syystä arvokasta uusioraaka-ainetta ei saada käyttöön ja samalla lisääntyy riski vaarallisten aineiden, kuten voimakkaasti otsonikerrosta heikentävien tai suuren lämmitysvaikutuksen omaavien aineiden, joutumisesta ympäristöön [1]. Näiden lisäksi kotitalouksista kerättävän sähkö- ja elektroniikkalaiteromun keräysaste (4kg/asukas/vuosi eli keräysaste on sama kaikille) ei kuvasta yksittäisten jäsenvaltioiden taloustilannetta ja johtaa näin ollen joissakin maissa joko alle optimaalisen tason oleviin tai liian kunnianhimoisiin tavoitteisiin. – Tällä hetkellä direktiivissä 2002/96/EY ei säädetä kokonaisten laitteiden uudelleenkäyttöä koskevista tavoitteista. – Direktiivissä 2002/96/EY ei ole yksityiskohtaisia täytäntöönpanon valvontaa koskevia säännöksiä, minkä johdosta direktiivin täytäntöönpanon valvonta on puutteellista jäsenvaltioissa. – Tuottajien rekisteröintivaatimukset vaihtelevat jäsenvaltioissa, mikä voi johtaa siihen, että talouden toimijoiden on noudatettava 27 erilaista tuottajan rekisteröintijärjestelmää. Tämä aiheuttaa tarpeetonta hallinnollista taakkaa. – On viitteitä siitä, että sähkö- ja elektroniikkalaiteromua käsitellään säännösten vastaisesti EU:ssa ja että sitä viedään myös laittomasti EU:n ulkopuolelle. Jos uusia toimia ei toteuta, edellä mainitut ongelmat säilyvät entisellään. 1.3. Voimassa olevat aiemmat säännökset Käsillä olevaan ehdotukseen liittyy direktiivi 2002/96/EY (sellaisena kuin se on muutettuna) ja komission sen nojalla tekemät päätökset. 1.4. Johdonmukaisuus suhteessa unionin muuhun politiikkaan ja muihin tavoitteisiin Tarkistetun direktiivin tavoitteet ovat täysin yleisten yhteisön strategioiden, kuten Lissabonin strategian, kestävän kehityksen strategian, energia- ja ilmastopaketin, kuudennen ympäristöä koskevan toimintaohjelman ja sen väliarvioinnin, yhdennetyn tuotepolitiikan, luonnonvarojen kestävää käyttöä sekä jätteiden syntymisen ehkäisemistä ja kierrätystä koskevien teemakohtaisten strategioiden, tuotteiden kaupan pitämistä koskevan paketin, edelläkävijämarkkinoita koskevan komission tuoreen aloitteen sekä otsonikerrosta heikentäviä aineita koskevan asetuksen uudelleen laatimista koskevan ehdotuksen, mukaisia. 2. Kuulemiset ja vaikutusten arviointi 2.1. Intressitahojen kuuleminen Kuulemismenettely, tärkeimmät kohderyhmät ja yleiskuvaus vastaajista Direktiivin uudelleentarkastelua varteen kerättiin laajalti tietoa ja tehtiin tutkimuksia. Sidosryhmien kanssa vaihdettiin tietoja koko prosessin ajan. Lisäksi järjestettiin pk-yrityksille paneelikeskustelu ja julkinen internet-kuuleminen sidosryhmille. Nämä kuulemiset ja tutkimukset auttoivat määrittelemään ja analysoimaan useita erityisiä toimintavaihtoehtoja. Prosessiin liittyviin kuulemisiin ottivat osaa jäsenvaltiot, kansalaisjärjestöt, sähkö- ja elektroniikkalaitteiden tuottajat, kuluttajat, vähittäismyynti- ja jakelusektori, kunnat, käsittelylaitosten toiminnanharjoittajat, kierrätys- ja hyödyntämislaitosten toiminnanharjoittajat, tuottajanvastuujärjestöt ja kansallisten tuottajien rekisterit. Tiivistelmä vastauksista ja siitä, miten ne on otettu huomioon Sidosryhmiä pyydettiin kertomaan mielipiteensä ehdotetuista toimintavaihtoehdoista, joilla pyritään selkeyttämään direktiivin soveltamisalaa. Lisäksi pyydettiin kommentteja sähkö- ja elektroniikkalaiteromun tarkistetuista keräys-, uudelleenkäyttö- ja kierrätystavoitteista, tuottajien rekisteröinnistä sekä käsittelyvaihtoehdoista. Julkisessa kuulemisessa käytetty asiakirja sekä tiivistelmä vastauksista on julkisesti saatavilla. Vastaukset on otettu kokonaisuudessaan huomioon, koska ne liittyvät ehdotettuihin toimiin. Internetin välityksellä toteutettiin julkinen kuuleminen 11.4.2008–5.6.2008. Komissio sai sen tuloksena 168 vastausta. Vastaukset ovat verkkosivulla: http://circa.europa.eu/Public/irc/env/weee_2008_review/library . 2.2. Asiantuntijatiedon käyttö Lähteenä olleet tieteenalat ja asiantuntemuksen alat (1) Tietojen keräämisestä vastasi Bio Intelligence Service. Prosessissa arvioitiin noin 132 sähkö- ja elektroniikkalaiteromuun liittyvää viiteasiakirjaa. Ne sekä tiivistelmäraportti ovat saatavilla internetissä. Raportissa on systemaattinen katsaus näiden viiteasiakirjojen sisältöön. Lisäksi siinä arvioidaan mahdollisia päällekkäisyyksiä, ristiriitaisuuksia ja puutteita uudelleentarkastelussa tarvittaviin tietoihin liittyvässä tietämyksessä. Tutkimusten laatijat ottivat nämä tulokset täysimääräisesti huomioon omassa työssään. Tulokset ovat CIRCA-verkkosivulla osoitteessa: http://circa.europa.eu/Public/irc/env/weee_2008/library. (2) Uudelleentarkastelua varten toteutettiin neljä tutkimusta. Euroopan komissio sai niistä tiedot direktiivin täytäntöönpanosta ja uudelleentarkastelun tärkeimmistä kysymyksistä. Siitä saatiin myös tarvittavat tiedot toimintavaihtoehtojen analysointia varten. Erityisesti kiinnitettiin huomiota parempaa sääntelyä koskevan tiedonannon mukaiseen direktiivin kehittämiseen ja yksinkertaistamiseen. Käsiteltäviä kysymyksiä ovat tuottajan vastuuseen liittyvät velvoitteet, sähkö- ja elektroniikkalaiteromun hallinnointi sekä innovaation ja kilpailun vaikutukset. Tutkimuksista on saatavilla lisätietoja (tutkimuksen nimi, laatija ja päiväys) verkkosivulla: http://ec.europa.eu/environment/waste/weee/studies_weee_en.htm. (3) Tämän tutkimussopimuksen osana järjestettiin asiatuntijasidosryhmien seminaari 15. maaliskuuta 2007. Seminaarin päätelmät sekä pidetyt esitykset ovat saatavilla CIRCA-verkkosivulla osoitteessa: http://circa.europa.eu/Public/irc/env/weee_2008_ws/home. Käytetty menettely Bio Intelligence Servicen suorittamassa tietojenkeruussa käytiin systemaattisesti lävitse käytettävissä oleva kirjallisuus. Lopuksi laadittiin tiivistelmäraportti. Varsinaisten tutkimusten toteuttamisesta vastasivat United Nations University, Ökopol ja Arcadis/Ecolas. United Nations Universityn toteuttaman tutkimuksen osana järjestettiin asiantuntijaseminaari ja pk-yritysten paneeli European Information Centres Networkin avustuksella. Tärkeimmät organisaatiot ja asiantuntijat, joita on kuultu AEA Technology, Bio Intelligence Service, United Nations University ja alihankkijat, Ökopol ja alihankkijat sekä Ecolas ja subcontractors. Tiivistelmä saaduista ja huomioon otetuista asiantuntijalausunnoista Esiin ei ole tuotu sellaisia mahdollisesti vakavia riskejä, jotka voisivat johtaa peruuttamattomiin seurauksiin. Edellä mainituista tutkimuksista saadut neuvot on esitetty tiivistetyssä muodossa tutkimusten tiivistelmissä ja niitä on käytetty eri tavoin toimintavaihtoehtojen vaikutusten arvioinnissa. Vaikutusten arvioinnissa viitataan hyödynnettyihin tutkimuksiin. Asiantuntijalausuntojen julkistaminen Vastaukset ovat verkkosivulla: http://circa.europa.eu/Public/irc/env/weee_2008_review/library . 230 2.3. Vaikutusten arviointi Direktiivin uudelleentarkastelua varten on arvioitu useita toimintavaihtoehtoja ja myös vaihtoehto, jossa uusia toimia ei toteuteta. Nämä vaihtoehdot on arvioitu niiden taloudellisten, sosiaalisten ja ympäristövaikutusten perusteella sekä sen perusteella, missä määrin ne edistävät sääntelyn yksinkertaistamista. Arvioidut vaihtoehdot liittyvä kahteen osa-alueeseen eli direktiivin tehokkuuden parantamista koskeviin vaihtoehtoihin ja direktiivin soveltamisen parantamista koskeviin vaihtoehtoihin. · Direktiivin tehokkuuden parantamiseksi tarkasteltiin seuraavia vaihtoehtoja: Jätteiden käsittelyn ja siirtojen tarkastuksia ja sääntöjen noudattamisen valvontaa koskevat vähimmäisvaatimukset, tuottajien keräystavoitteen asettaminen 85 prosenttiin sähkö- ja elektroniikkalaiteromusta (tämä vastaa 65 prosenttia markkinoille saatettujen sähkö- ja elektroniikkalaitteiden määrästä, joka jo erilliskerätään) ja yritysten sähkö- ja elektroniikkalaiteromun sisällyttäminen tavoitteeseen, ympäristön kannalta tärkeimpien virtojen kerääminen ja keräysasteen ilmaiseminen suhteessa markkinoille saatettujen sähkö- ja elektroniikkatuotteiden määrään. Ympäristön kannalta, taloudellisesti ja sosiaalisesti parhaimmat ratkaisut saavutettaisiin siten, että asetetaan tarkastuksia koskevia vähimmäisvaatimuksia ja keräystavoite 65 prosenttiin edellisen vuoden aikana markkinoille saatettujen sähkö- ja elektroniikkalaitteiden määrästä. Vaikutusten arviointi osoittaa, että 65 prosentin tavoite on realistinen, koska EU:n jäsenvaltioissa erilliskerätään jo keskimäärin tämän verran. Tähän määrään kuuluisivat lähes kaikki suuret ja keskikokoiset sähkö- ja elektroniikkalaiteromut, joiden keräys on taloudellista. Tietojen mukaan yksikkökohtaiset keräyskustannukset pysyisivät samoina ja ympäristöhyödyt lisääntyisivät, koska yhä suurempi määrä sähkö- ja elektroniikkalaiteromua käsiteltäisiin asianmukaisesti. · Direktiivin soveltamisen parantamiseksi tarkasteltiin seuraavia vaihtoehtoja: Direktiivin soveltamisalan selkeyttäminen vahvistamalla tuotelista, määrittelemällä vaarallisten aineiden käytön rajoittamista sähkö- ja elektroniikkalaitteissa koskevan direktiivin soveltamisala ja viittaamalla siihen nyt käsillä olevassa direktiivissä EY:n perustamissopimuksen 175 artiklan nojalla, määrittelemällä laiteluokat kotitalouksien käyttämistä laitteista (B2C) muiden kuin kotitalouksien käyttämiin laitteisiin (B2B). Vaikutusten arvioinnissa tehtiin päätelmä, jonka mukaan toimien toteuttamatta jättäminen ei ole soveltuva vaihtoehto ja direktiivin soveltamisalaa voidaan parhaiten selkeyttää kahden viimeisen vaihtoehdon yhdistelmällä. Näin saadaan myönteisiä ympäristö- ja taloudellisia vaikutuksia ja selkeytetään tilannetta tuottajien kannalta, mikä vähentää markkinoilla tapahtuvaa ”vapaamatkustusta”. · Tarkoituksena on myös yhdenmukaistaa tuottajien rekisteröintiä ja vähentää tarpeetonta hallinnollista taakkaa luomalla jäsenvaltioiden välisiä yhteentoimivia rekistereitä tai EU:n rekisteri ja yhdenmukaistamalla rekisteröinti- ja raportointivaatimuksia. Vaikutusten arvioinnissa todettiin, että yhteentoimivien kansallisten rekisterin luominen ja rekisteröintivaatimusten yhdenmukaistaminen ovat toteuttamiskelpoisimmat vaihtoehdot, kun otetaan huomioon kustannukset ja hallinnollisen taakan merkittävä keveneminen. · Lisäksi harkittiin kokonaisten laitteiden uudelleenkäytön sisällyttämistä kierrätystavoitteeseen ja uusien tavoitteiden vahvistamista lääkinnällisille laitteille. Molemmat näistä vaihtoehdoista osoittautuivat toteuttamiskelpoisiksi vaikutusten arvioinnissa. Komissio toteutti työohjelmaan sisältyvän vaikutusten arvioinnin. Sitä koskeva raportti on saatavilla verkko-osoitteessa … 3. Ehdotukseen liittyvät oikeudelliset näkökohdat 3.1. Ehdotetun toimen lyhyt kuvaus Sähkö- ja elektroniikkalaiteromua koskevaa direktiiviä ehdotetaan tarkistettavaksi seuraavasti: Direktiivin soveltamisala: Direktiivin 2002/96/EY liitteet IA ja IB, joissa kuvataan sekä sähkö- ja elektroniikkalaiteromua että tiettyjen vaarallisten aineiden käyttöä sähkö- ja elektroniikkalaitteissa koskevien direktiivien soveltamisala, ehdotetaan siirrettäväksi EY:n perustamissopimuksen 95 artiklaan perustuvaan tiettyjen vaarallisten aineiden käyttöä sähkö- ja elektroniikkalaitteissa koskevaan direktiiviin. Sähkö- ja elektroniikkalaiteromua koskevassa direktiivissä, joka perustuu EY:n perustamissopimuksen 175 artiklaan, viitataan tähän soveltamisalaan. Määritelmien selkeyttäminen: Ehdotuksessa selkeytetään kotitalouksien ja muiden tahojen sähkö- ja elektroniikkalaitaromun välistä jakoa luokittelemalla komiteamenettelyssä laitteet joko luokkaan B2C tai B2B. Näillä toimilla selkeytetään edelleen sitä, mitkä tuotteet kuuluvat tämän direktiivin soveltamisalaan. Lisäksi selkeytetään eri laitteiden tuottajiin sovellettavia vaatimuksia, mikä lisää tasa-arvoisuutta markkinoilla. Keräystavoitteet: Ehdotuksessa asetetaan sähkö- ja elektroniikkalaiteromulle 65 prosentin keräysaste (myös luokkaan B2B kuuluville laitteille). Tavoitteet ilmaistaan suhteessa kahden edellisen vuoden aikana markkinoille saatettujen sähkö- ja elektroniikkalaitteiden keskimääräiseen määrään. Tämä tavoite heijastaa jäsenvaltioissa jo erilliskerätyn sähkö- ja elektroniikkalaiteromun määrää ja siinä otetaan huomioon sähkö- ja elektroniikkalaitteiden kulutuksessa yksittäisissä jäsenvaltioissa esiintyvät erot. Näin ollen se rohkaisee jäsenvaltioita määrittelemään parhaat mahdolliset tavoitteet sähkö- ja elektroniikkalaitteiden erilliskeräykselle. Suositeltu keräysaste on saavutettava vuosittain vuodesta 2016 alkaen. Ehdotukseen sisältyy useita joustomahdollisuuksia. Näitä ovat mahdolliset jäsenvaltioiden siirtymäjärjestelyt ja keräysasteen uudelleentarkastelu Euroopan parlamentin toimesta vuonna 2012 komission ehdotuksen pohjalta. Kierrätystavoitteet: Kokonaisten sähkö- ja elektroniikkalaitteiden uudelleenkäytön edistämiseksi ehdotetaan, että kokonaisten laitteiden uudelleenkäyttö sisällytetään kierrätystä ja uudelleenkäyttöä koskevaan korotettuun (+5%) tavoitteeseen. Lääkinnällisiä laitteita (luokkaan 8 kuuluvat laitteet) koskeva kierrätystavoite ehdotetaan asetettavaksi samalle tasolle kuin seuranta- ja valvontalaitteita (luokkaan 9 kuuluvat laitteet) tavoite. Tuottajien rekisteröinti: Jotta sähkö- ja elektroniikkalaiteromudirektiivin soveltamiseen liittyvää hallinnollista taakkaa voidaan vähentää erityisesti tuottajien rekisteröinti- ja raportointivelvollisuuksien osalta eri jäsenvaltioissa, ehdotuksessa säädetään kansallisten rekisterien yhteentoimivuudesta. Täytäntöönpanon valvonta: Täytäntöönpanossa esiintyvien puutteiden korjaamiseksi ehdotetaan jäsenvaltioita koskevia tarkastusten vähimmäisvaatimuksia ja vahvistetaan direktiivin täytäntöönpanon valvontaa. Lisäksi säädetään sähkö- ja elektroniikkalaiteromun seurannan vähimmäisvaatimuksista. 3.2. Oikeusperusta EY:n perustamissopimuksen 175 artikla 3.3. Toissijaisuusperiaate Toissijaisuusperiaatetta sovelletaan, koska asia, jota ehdotus koskee, ei kuulu yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan. Ehdotuksen tavoitteita ei voida saavuttaa riittävällä tavalla pelkästään jäsenvaltioiden toimin seuraavista syistä: Ympäristönsuojelutoimet kuuluvat sekä yhteisön että jäsenvaltioiden toimivaltaan. Sähkö- ja elektroniikkalaiteromun hallinnan aiheuttama ympäristön pilaantuminen on luonteeltaan valtioiden rajat ylittävää. Tämä pätee etenkin sähkö- ja elektroniikkalaiteromun polton, kaatopaikalle sijoittamisen tai epäasianmukaisen kierrätyksen aiheuttamaan ilman, veden tai maaperän pilaantumiseen. Tavoitetta parantaa sähkö- ja elektroniikkalaiteromun jätehuoltoa ei voida saavuttaa tehokkaasti, jos jäsenvaltiot toimivat erikseen. Tästä syystä tarvitaan yhteisön toimia. Sähkö- ja elektroniikkalaiteromua koskevaan jätehuoltoon liittyvien kansallisten toimenpiteiden erot heikentävät kierrätyspolitiikkojen tehokkuutta. Myös erilaiset tuottajia koskevat kansalliset rekisteröinti- ja raportointivaatimukset aiheuttavat tarpeetonta hallinnollista taakkaa. Tästä syystä olisi toteutettava yhteisön tason toimia. Jäsenvaltioiden yksin toteuttamat toimet alentaisivat ympäristönsuojelun tasoa ja lisäisivät taloudellisten toimijoiden taloudellista ja hallinnollista taakkaa. Ehdotuksen tavoitteet voidaan saavuttaa paremmin yhteisön toimilla seuraavista syistä. Direktiivin uudelleentarkasteluun liittyvät ongelmat ovat luonteeltaan valtioiden rajat ylittäviä, joten niistä on parempi säätää EU:n tasolla. Valmistajia ja viranomaisia koskevien vaatimusten yhdenmukaistaminen koko EU:n tasolla lisää kustannustehokkuutta, edistää yksinkertaistamista ja auttaa saavuttamaan ympäristönsuojelun korkean tason koko EU:n alueella. Indikaattorit: (1) Sisämarkkinoiden ongelmien välttäminen antamalla direktiivin säännösten soveltamisalaan kuuluville toiminnanharjoittajille varmuus direktiivin määritelmien tulkinnasta ja direktiivin soveltamisalasta. (2) Ympäristön kannalta optimaalisten tulosten saavuttaminen asettamalla keräystä ja kierrätystä koskevat vähimmäistavoitteet asianmukaiselle tasolle koko EU:n alueella. (3) Hallinnollisen taakan vähentäminen yksinkertaistamalla sellaisten yritysten rekisteröinti- ja raportointimenettelyä, jotka toimivat useammassa kuin yhdessä jäsenvaltiossa. (4) Direktiivin soveltamisen tehostaminen vahvistamalla säännösten noudattamisen valvontaa ja tuottajien seurantaa sekä jätehuoltosäännösten noudattamista EU:n tasolla. Neuvosto ja Euroopan parlamentti kehottivat direktiivin 2002/96/EY antamisen yhteydessä tarkistamaan sähkö- ja elektroniikkalaiteromun keräystavoitteita, kierrätys- ja hyödyntämistavoitteita, joihin olisi sisällytettävä tarvittaessa myös kokonaisten laitteiden uudelleenkäyttö, ja luokkaan 8 kuuluvien tuotteiden (lääkinnälliset välineet) keräystä koskevia tavoitteita. Tämä uudelleentarkastelu kuuluu paremman sääntelyn kehittämisprosessiin EU:ssa. Katsotaan, etteivät jäsenvaltiot omilla toimillaan voi tehokkaasti saavuttaa uudelleentarkastelun tavoitteita, eli direktiivin soveltamisalan ja tiettyjen määritelmin selkeyttämistä, tavoitteiden asettamista ja tuottajien rekisteröintijärjestelmien kehittämistä yhteentoimiviksi. Näin ollen ehdotus on toissijaisuusperiaatteen mukainen. 3.4. Suhteellisuusperiaate Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen seuraavista syistä: Ehdotuksessa vahvistetaan oikeudelliset vaatimukset sähkö- ja elektroniikkalaiteromun keräystä ja kierrätystä koskevan yhdenmukaisen yhteisön strategian luomiseksi. Samalla jäsenvaltiot voivat kuitenkin vapaasti valita soveltuvimmat kansalliset toimenpiteet ehdotuksen tavoitteiden saavuttamiseksi. Koska direktiivin oikeusperusta on EY:n perustamissopimuksen 175 artikla, voidaan toteuttaa myös kansallisia lisätoimenpiteitä. Ehdotetussa direktiivin uudelleentarkastelussa käsitellään direktiivin 2002/96/EY täytäntöönpanossa esille tulleita ongelmia ja neuvoston ja Euroopan parlamentin esille tuomia asioita. Hallinnollisen taakan vähentäminen: – Hallinnollisen taakan vähentäminen yksinkertaistamalla sellaisten yritysten rekisteröinti- ja raportointimenettelyä, jotka saattavat tuotteita markkinoille useammassa kuin yhdessä jäsenvaltiossa. – Yhdenmukaistetun rekisteröinnin ja raportoinnin kustannussäästöt ovat kokonaisuudessaan 66,3 miljoonaa euroa. 3.5. Sääntelytavan valinta Ehdotettu väline: direktiivi. Muut vaihtoehdot eivät soveltuisi seuraavista syistä: Koska tuoreissa tutkimuksissa on vahvistunut, etteivät sähkö- ja elektroniikkalaiteromun keräyksessä ja kierrätyksessä esiintyvien ongelmien syyt tai keräyksen ja kierrätyksen perusteet ole muuttuneet, ehdotetaan voimassa olevan direktiivin tarkistamista. 4. Talousarviovaikutukset Ehdotuksella ei ole vaikutuksia yhteisön talousarvioon. 5. Lisätiedot 5.1. Yksinkertaistaminen Ehdotuksella yksinkertaistetaan lainsäädäntöä ja yksityisten tahojen hallintomenettelyjä seuraavin tavoin: – Selkeytetään sekä sähkö- ja elektroniikkalaiteromua että tiettyjen vaarallisten aineiden käyttöä sähkö- ja elektroniikkalaitteissa koskevien direktiivien soveltamisalaa; – Yhdenmukaistetaan tuottajien rekisteröintiin ja raportointiin liittyvä muodot ja määräajat. Ehdotus sisältyy yhteisön säännöstön ajantasaistamista ja yksinkertaistamista koskevaan komission ohjelmaan ja sen työ- ja lainsäädäntöohjelmaan viitenumerolla 2008/ENV/002. 5.2. Uudelleentarkastelu-, tarkistus- tai raukeamislauseke Ehdotus sisältää uudelleentarkastelulausekkeen. 5.3. Uudelleenlaatiminen Ehdotuksessa on kyse uudelleenlaatimisesta. 5.4. Vastaavuustaulukko Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kirjallisina kansalliset säännökset, joilla direktiivi saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä, sekä kyseisten säännösten ja tämän direktiivin välinen vastaavuustaulukko. 5.5. Ehdotuksen yksityiskohtainen kuvaus Uudelleenlaadittavan direktiivin 2002/96/EY tärkeimmät ehdotukset ovat: 2 artikla: Direktiivin soveltamisalan osalta viitataan tiettyjen vaarallisten aineiden käyttöä sähkö- ja elektroniikkalaitteissa koskevan direktiivin soveltamisalaan. Direktiivin soveltamisalaan kuulumattomat tuotteet ilmoitetaan selkeämmin. 3 artikla: Määritelmiä mukautetaan ja uusia määritelmiä lisätään, jotta voidaan lisätä oikeusvarmuutta ja yhdenmukaisuutta yhteisön muun lainsäädännön kanssa. 7 artikla: Sähkö- ja elektroniikkalaiteromun keräystavoitteeksi asetetaan 65 prosenttia, joka perustuu kahden edellisen vuoden aikana markkinoille saatettujen sähkö- ja elektroniikkalaitteiden määrään. Tuottajien on saavutettava tämä keräysaste vuosittain, ensimmäisen kerran vuonna 2016. Jäsenvaltioille voidaan komiteamenettelyllä myöntää siirtymäjärjestelyjä, jos niillä on vaikeuksia saavuttaa keräysaste erityisten kansallisten olosuhteiden johdosta. Ehdotuksen mukaan Euroopan parlamentti ja neuvosto tarkastelevat keräystavoitetta uudelleen vuonna 2012 komission kertomuksen perusteella. Tässä yhteydessä on tarkoitus myös vahvistaa jäähdytys- ja pakastuslaitteiden erilliskeräyksen keräysaste. 11 artikla: Hyödyntämis- ja kierrätystavoitteita muutetaan niin, että niihin sisältyvät myös kokonaisten laitteiden uudelleenkäyttö sekä lääkinnälliset laitteet. 12 artikla: Jäsenvaltioiden olisi tarvittaessa rohkaistava tuottajia rahoittamaan kaikki kotitalouksien sähkö- ja elektroniikkalaiteromun keräyslaitoksista aiheutuvat kustannukset. 14 artikla: Maksu voi olla näkyvissä ilman rajoitusta kaikkien tuotteiden osalta kestävät kulutuksen ja tuotannon periaatteiden mukaisesti. 16 artikla: Hallinnollisen taakan vähentämiseksi säädökseen lisätään uusi säännös tuottajien rekisteröinnin ja raportoinnin yhdenmukaistamiseksi EU:ssa muuttamalla kansalliset rekisterit yhteentoimiviksi. 20 artikla: Tarkastuksia koskevat vähimmäisvaatimukset lisätään direktiivin soveltamisen parantamiseksi EU:n tasolla. Direktiivin 2002/96/EY liite I poistetaan ja lisätään uusi liite, jossa vahvistetaan sähkö- ja elektroniikkalaiteromun siirtojen seurannan vähimmäisvaatimukset. Direktiivin 2002/96/EY liitteitä II, III ja IV ei muuteta, mutta niitä voidaan säännöllisesti mukauttaa tieteen ja tekniikan kehitykseen komiteamenettelyllä. 2008/0241 (COD) Ehdotus: EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI sähkö- ja elektroniikkalaiteromusta (uudelleenlaadittu toisinto) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) 2002/96/EY (mukautettu) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 175 artiklan 1 kohdan, ottavat huomioon komission ehdotuksen [2], ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon [3], ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon [4], toimivat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrätyn menettelyn mukaisesti ja ottavat huomioon sovittelukomitean 8 päivänä marraskuuta 2002 hyväksymän yhteisen tekstin, sekä katsovat seuraavaa: uusi (1) Sähkö- ja elektroniikkalaiteromusta 27 päivänä tammikuuta 2003 annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviin 2002/96/EY [5] tehdään useita huomattavia muutoksia. Mainittu direktiivi olisi selkeyden vuoksi laadittava uudelleen. 2002/96/EY (2)(1) Yhteisön ympäristöpolitiikan tavoitteita ovat erityisesti ympäristön laadun säilyttäminen, suojelu ja parantaminen, ihmisten terveyden suojelu sekä luonnonvarojen harkittu ja järkevä käyttö. Politiikka perustuu ennalta varautumisen periaatteeseen sekä periaatteisiin, joiden mukaan olisi toteutettava ehkäiseviä toimia, ympäristövahinkoja olisi torjuttava ensisijaisesti niiden lähteellä ja saastuttajan olisi maksettava. (3)(2) Ympäristöalan ja kestävän kehityksen politiikkaa ja toimintaa koskevassa yhteisön ohjelmassa (viides ympäristöä koskeva toimintaohjelma). [6] todetaan, että kestävän kehityksen aikaansaamiseksi tarvitaan merkittäviä muutoksia kehityksen, tuotannon, kulutuksen ja käyttäytymisen nykyisiin malleihin, ja siinä kehotetaan muun muassa vähentämään luonnonvarojen tuhlaamista ja ehkäisemään saastumista. Ohjelmassa mainitaan sähkö- ja elektroniikkalaiteromu eräänä sääntelyä edellyttävistä aloista, jonka osalta voidaan soveltaa jätteen ennaltaehkäisyn, hyödyntämisen ja turvallisen loppukäsittelyn periaatteita. 2002/96/EY (mukautettu) uusi (3) Yhteisön jätehuoltostrategian tarkastelusta 30 päivänä heinäkuuta 1996 annetussa komission tiedonannossa todetaan, että jos jätteen syntymistä ei voida välttää, siitä saatavat materiaalit olisi käytettävä uudelleen tai hyödynnettävä tai jäte olisi käytettävä energian tuotantoon. (4) Yhteisön jätehuoltostrategiasta 24 päivänä helmikuuta 1997 antamassaan päätöslauselmassa [7] neuvosto korosti, että on tarpeen edistää jätteen hyödyntämistä loppukäsittelyyn tulevan jätteen määrän vähentämiseksi ja luonnonvarojen säästämiseksi, erityisesti uudelleenkäytön, kierrätyksen, kompostoinnin sekä jätteen sisältämän energian hyödyntämisen avulla, sekä totesi, että valittaessa vaihtoehtoa kussakin yksittäisessä tapauksessa on otettava huomioon ympäristövaikutukset ja taloudelliset vaikutukset mutta että siihen asti, kun tieteellistä ja teknistä edistymistä on tapahtunut ja elinkaarianalyysejä kehitetty edelleen, olisi uudelleenkäyttöä ja jätteen sisältämien materiaalien hyödyntämistä pidettävä suositeltavampana silloin ja siinä määrin, kun ne ovat ympäristön kannalta parhaat vaihtoehdot. Neuvosto kehotti myös komissiota laatimaan niin pian kuin mahdollista suunnitelmat jatkotoimista keskeisiä jätevirtoja, mukaan lukien sähkö- ja elektroniikkalaiteromu, koskevan ohjelman mukaisille hankkeille. (5) Euroopan parlamentti kehotti 14 päivänä marraskuuta 1996 antamassaan päätöslauselmassa [8] komissiota tekemään ehdotuksia direktiiveiksi, jotka koskevat eräitä keskeisiä jätevirtoja, mukaan lukien sähköiset ja elektroniset jätteet, ja perustamaan tällaiset ehdotukset tuottajan vastuun periaatteeseen. Samassa päätöslauselmassa Euroopan parlamentti kehotti neuvostoa ja komissiota tekemään ehdotuksia toimiksi, joilla pyritään vähentämään jätteiden määrää. uusi (4) Tämä direktiivi täydentää EU:n yleistä jätehuoltolainsäädäntöä, kuten jätteistä annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2008/xx/EY [9]. Tässä direktiivissä viitataan direktiivin määritelmiin, kuten jätteen ja jätehuollon määritelmiin. Jätteistä annetun direktiivin 2008/xx/EY mukainen jätteen keräyksen määritelmä sisältää jätteen alustavan lajittelun ja alustavan varastoinnin sen kuljettamiseksi jätteenkäsittelylaitokseen. Euroopan parlamentin ja neuvoston 6 päivänä heinäkuuta 2005 antamassa direktiivissä 2005/32/EY [10] vahvistetaan energiaa käyttävien tuotteiden ekologiselle suunnittelulle asetettavien vaatimusten puitteet ja mahdollistetaan myös tämän direktiivin soveltamisalaan mahdollisesti kuuluvien energiaa käyttävien tuotteiden ekologista suunnittelua koskevien erityisvaatimusten hyväksyminen. Direktiivi 2005/32/EY ja sen nojalla hyväksytyt täytäntöönpanotoimenpiteet eivät vaikuta yhteisön jätehuoltolainsäädännön soveltamiseen. Tiettyjen vaarallisten aineiden käytön rajoittamisesta sähkö- ja elektroniikkalaitteissa annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/95/EY [11] perusteella kielletyt aineet on korvattava kaikissa sen soveltamisalaan kuuluvissa sähkö- ja elektroniikkalaitteissa. 2002/96/EY (mukautettu) uusi (56) Jätteistä 15 päivänä heinäkuuta 1975 5 päivänä huhtikuuta 2006 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2006/12/EY [12] 75/442/ETY [13] säädetään, että erityisdirektiiveillä voidaan antaa tiettyjä tapauksia koskevia erityissäännöksiä tai täydentää direktiivin 2006/12/EY 75/442/ETY sisältämiä tiettyjen jätelajien käsittelyä koskevia säännöksiä. (67) Sähkö- ja elektroniikkalaiteromun määrä yhteisössä kasvaa nopeasti. Markkinoiden laajentuessa ja innovaatiosyklien lyhentyessä entisestään tuotteita vaihdetaan aikaisempaa nopeammin. Tästä syystä sähkö- ja elektroniikkalaiteromu on nopeasti kasvava jätevirta. Vaikka tiettyjen vaarallisten aineiden käytön rajoittamisesta sähkö- ja elektroniikkalaitteissa annetulla direktiivillä 2002/95/EY edistetäänkin tehokkaasti vaarallisten aineiden määrän vähentämistä uusissa sähkö- ja elektroniikkatuotteissa, esiintyy vaarallisia aineita, kuten elohopeaa, kadmiumia, lyijyä, kuusiarvoista kromia ja polykloorattuja bifenyylejä (PCB) sekä otsonikerrosta heikentäviä aineita [14], sähkö- ja elektroniikkalaiteromussa vielä vuosia. Vaarallisten komponenttien määrä sähkö- ja elektroniikkalaitteissa aiheuttaa vakavia ongelmia jätehuoltovaiheessa, eikä sähkö- ja elektroniikkalaiteromua kierrätetä riittävästi. Jos laitteita ei kierrätetä, menetetään arvokkaita resursseja. (8) Tavoitetta parantaa sähkö- ja elektroniikkalaiteromun jätehuoltoa ei voida saavuttaa tehokkaasti, jos jäsenvaltiot toimivat erikseen. Erityisesti tuottajan vastuuta koskevan periaatteen soveltaminen eri tavoin eri maissa saattaa aiheuttaa huomattavia eroja taloudellisten toimijoiden taloudellisiin rasitteisiin. Sähkö- ja elektroniikkalaiteromua koskevaan jätehuoltoon liittyvien kansallisten politiikkojen erot heikentävät kierrätyspolitiikkojen tehokkuutta. Tästä syystä keskeiset perusteet olisi vahvistettava yhteisön tasolla. uusi (7) Tällä direktiivillä on tarkoitus ensisijaisesti edistää kestäviä tuotanto- ja kulutustapoja, ehkäistä sähkö- ja elektroniikkalaiteromun syntymistä sekä edistää tällaisen romun uudelleenkäyttöä, kierrätystä ja muita hyödyntämistapoja, jotta loppukäsittelyyn tulevan jätteen määrää voidaan vähentää ja edistää resurssien tehokasta käyttöä. Direktiivillä pyritään myös tehostamaan kaikkien toimijoiden, kuten tuottajien, jakelijoiden ja kuluttajien sekä erityisesti suoraan sähkö- ja elektroniikkalaiteromun keräämiseen ja käsittelyyn osallistuvien toimijoiden ympäristönsuojelutoimia sähkö- ja elektroniikkalaitteitten elinkaaren aikana. Erityisesti tuottajan vastuuta koskevan periaatteen soveltaminen eri tavoin eri maissa saattaa aiheuttaa huomattavia eroja taloudellisten toimijoiden taloudellisiin rasitteisiin. Sähkö- ja elektroniikkalaiteromua koskevaan jätehuoltoon liittyvien kansallisten politiikkojen erot heikentävät kierrätyspolitiikkojen tehokkuutta. Tästä syystä keskeiset perusteet olisi vahvistettava yhteisön tasolla. (8) Koska suunnitellun toiminnan tavoitteita ei voida riittävällä tavalla saavuttaa jäsenvaltioiden toimin, vaan ne voidaan toimien laajuuden ja vaikutusten vuoksi toteuttaa paremmin yhteisön tasolla, yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Kyseisessä artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeen. 2002/96/EY (mukautettu) uusi (9) Tämän direktiivin säännöksiä olisi sovellettava tuotteisiin ja tuottajiin myyntitavasta riippumatta, etäkauppa ja sähköinen kauppa mukaan lukien. Tässä yhteydessä etämyynti- tai sähköisen kaupankäynnin kanavia käyttävien tuottajien ja jakelijoiden velvoitteet olisi, sikäli kuin käytännössä mahdollista, esitettävä samassa muodossa ja pantava täytäntöön samalla tavoin sen välttämiseksi, että muiden jakelukanavien olisi kannettava tämän direktiivin säännöksistä johtuvat kustannukset niiden sähkö- ja elektroniikkalaitteiden osalta, jotka on myyty etämyyntinä tai sähköisesti. (10) Tähän direktiiviin olisi sisällytettävä kaikki kuluttajien käyttämät sähkö- ja elektroniikkalaitteet sekä ammattikäyttöön tarkoitetut sähkö- ja elektroniikkalaitteet. Tätä direktiiviä olisi sovellettava siten, ettei rajoiteta turvallisuus- ja terveysvaatimuksia koskevan yhteisön lainsäädännön eikä jätehuoltoa koskevan yhteisön erityislainsäädännön, varsinkaan paristoista ja akuista sekä käytetyistä paristoista ja akuista 6 päivänä syyskuuta 2006 [15] annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/66/EY vaarallisia aineita sisältävistä paristoista ja akuista 18 päivänä maaliskuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/157/ETY [16] soveltamista, eikä yhteisön tuotelainsäädännön, erityisesti energiaa käyttävien tuotteiden ekologiselle suunnittelulle asetettavien vaatimusten puitteista sekä neuvoston direktiivin 92/42/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 96/57/EY ja 2000/55/EY muuttamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/32/EY soveltamista. (11) Direktiiviä 91/157/ETY on tarpeen tarkistaa mahdollisimman pian ottaen erityisesti huomioon tämä direktiivi. (11)(12) Tällä direktiivillä vahvistetaan tuottajan vastuun periaate, mikä osaltaan rohkaisee suunnittelemaan ja tuottamaan sähkö- ja elektroniikkalaitteita siten, että otetaan täysimääräisesti huomioon niiden korjaus, mahdollinen ajantasaistaminen, uudelleenkäyttö, purkaminen ja kierrätys, sekä helpotetaan näitä toimintoja. (12)(13) Sähkö- ja elektroniikkalaiteromua vastaanottavan ja sitä käsittelevän jakeluhenkilöstön turvallisuuden ja terveyden takaamiseksi jäsenvaltioiden olisi kansallisessa ja yhteisön lainsäädännössä olevien turvallisuus- ja terveysvaatimusten mukaisesti määriteltävä, millaisin edellytyksin jakelijat voivat kieltäytyä ottamasta vastaan laitteita. 14) Jäsenvaltioiden olisi edistettävä sellaista sähkö- ja elektroniikkalaitteiden suunnittelua ja valmistusta, jolla otetaan huomioon ja helpotetaan sähkö- ja elektroniikkalaiteromun sekä sen osien ja materiaalien purkamista ja hyödyntämistä sekä erityisesti sen uudelleenkäyttöä ja kierrätystä. Tuottajat eivät saisi estää sähkö- ja elektroniikkalaiteromun uudelleenkäyttöä käyttämällä erityisiä suunnittelusta johtuvia ominaisuuksia tai valmistusmenetelmiä, paitsi jos tällaisilla erityisillä suunnittelusta johtuvilla ominaisuuksilla tai valmistusmenetelmillä saavutetaan esimerkiksi ympäristönsuojelun tai turvallisuusmääräysten kannalta ylivoimaista hyötyä. (1315) Erilliskeräys Erillinen keräys on ensimmäinen edellytys sille, että varmistetaan sähkö- ja elektroniikkalaiteromun erityinen käsittely ja kierrätys, ja se on tarpeen, jotta saavutetaan ihmisten ja ympäristön suojelun haluttu taso yhteisössä. Kuluttajien on aktiivisesti vaikutettava keräyksen onnistumiseen, ja heitä olisi rohkaistava palauttamaan sähkö- ja elektroniikkalaiteromu. Tätä varten olisi huolehdittava käytännön järjestelyistä sähkö- ja elektroniikkalaiteromun palauttamiseksi, muun muassa järjestämällä yleisiä keräyspisteitä, joihin kotitaloudet voisivat palauttaa laitteensa vähintään maksutta. Jakelijoilla on merkittävä tehtävä sähkö- ja elektroniikkaromun keräämisen onnistumisen edistämisessä. (1416) Jotta voidaan saavuttaa suojelun haluttu taso ja yhdenmukaiset ympäristötavoitteet yhteisössä, jäsenvaltioiden olisi toteuttava tarvittavat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on vähentää sähkö- ja elektroniikkalaiteromun loppukäsittely lajittelemattoman yhdyskuntajätteen joukossa mahdollisimman vähiin ja saavuttaa sähkö- ja elektroniikkalaiteromun erilliskeräyksessä erillisessä keräämisessä korkea taso. Jotta varmistetaan, että jäsenvaltiot pyrkivät luomaan tehokkaita keräysjärjestelmiä, olisi vaadittava, että jäsenvaltiot saavuttavat kotitalouksilta peräisin olevan sähkö- ja elektroniikkalaiteromun keräämisessä korkean keräysasteen ; erityisesti tämä koskee otsonikerrosta heikentäviä aineita ja fluorattuja kasvihuonekaasuja sisältäviä jäähdytys- ja pakastuslaitteita, kun otetaan huomioon niiden suuret ympäristövaikutukset ja asetuksen (EY) N:o 2037/2000 sekä asetuksen (EY) N:o 842/2006 [17] vaatimukset. Vaikutusten arviointiin sisältyvien tietojen mukaan 65 prosenttia markkinoille saatetuista sähkö- ja elektroniikkalaitteista kerätään jo erikseen, mutta tästä määrästä yli puolet käsitellään sääntöjen vastaisesti tai viedään laittomasti maasta. Tästä syystä aiheutuu arvokkaan uusioraaka-aineen menetyksiä ja ympäristövahinkoja. Näiden vaikutusten välttämiseksi on asetettava kunnianhimoinen keräystavoite. (1517) Sähkö- ja elektroniikkalaiteromun erityinen käsittely on välttämätöntä, jotta voidaan välttää pilaavien aineiden leviäminen kierrätettävään materiaaliin tai jätevirtaan. Erityinen käsittely on tehokkain tapa varmistaa, että yhteisössä toimitaan ympäristön suojelulle asetetun tason mukaisesti. Kaikkien laitosten tai yritysten, jotka suorittavat keräys-, kierrätys- tai käsittelytoimintoja, olisi noudatettava tiettyjä vähimmäisvaatimuksia, jotta estetään sähkö- ja elektroniikkalaiteromun käsittelyyn liittyvät ympäristöhaitat. Käsittelyssä, hyödyntämisessä ja kierrätyksessä olisi käytettävä parasta käytettävissä saatavilla olevaa tekniikkaa, sikäli kuin sillä varmistetaan ihmisten terveys ja korkeatasoinen ympäristön suojelu. Paras käytettävissä saatavilla oleva käsittely-, hyödyntämis- ja kierrätystekniikka voidaan määrittää tarkemmin direktiivissä 2008/1/EY 96/61/EY [18] säädettyjen menettelyjen mukaisesti. (1618) Etusijalle olisi mahdollisuuksien mukaan asetettava sähkö- ja elektroniikkalaiteromun ja sen komponenttien, osakokoonpanojen ja kuluvien materiaalien uudelleenkäyttö. Jos uudelleenkäyttö ei ole suositeltavaa, kaikki erikseen kerätty sähkö- ja elektroniikkalaiteromu olisi saatettava hyödynnettäväksi, minkä aikana kierrätyksen ja hyödyntämisen olisi oltava laajamittaista. Lisäksi tuottajia olisi rohkaistava käyttämään kierrätettyä materiaalia uusissa laitteissa. uusi (17) Laitteen hyödyntäminen, valmistelu uudelleenkäyttöä varten ja kierrättäminen voidaan laskea tämän direktiivin 7 artiklassa määriteltyihin tavoitteisiin ainoastaan, jos hyödyntäminen, valmistelu uudelleenkäyttöä varten tai kierrätys ei ole vastoin laitteeseen sovellettavaa EU:n ja jäsenvaltioiden lainsäädäntöä. 2002/96/EY (mukautettu) uusi (1819) Sähkö- ja elektroniikkalaiteromun jätehuollon rahoituksen pääperiaatteet on määriteltävä yhteisön tasolla, ja rahoitusjärjestelmien avulla on vaikutettava siihen, että keräysaste on korkea ja että tuottajan vastuun periaatetta noudatetaan. (1920) Kotitalouksien sähkö- ja elektroniikkalaitteiden käyttäjillä olisi oltava mahdollisuus palauttaa sähkö- ja elektroniikkalaiteromu vähintää maksutta. Tuottajien olisi sen vuoksi rahoitettava vähintään sähkö- ja elektroniikkalaiteromun keräys keräyspisteistä, sen käsittely, hyödyntäminen ja loppukäsittely. Jäsenvaltioiden olisi rohkaistava tuottajia ottamaan kokonaisvastuu sähkö- ja elektroniikkalaiteromun keräyksestä, erityisesti rahoittamalla sähkö- ja elektroniikkalaiteromun, mukaan luettuna kotitalouksien sähkö- ja elektroniikkalaiteromu, keräys koko jäteketjun ajan, jotta voidaan välttää erilliskerätyn sähkö- ja elektroniikkalaiteromun alle optimaalisen tason jäävä käsittely ja laiton vienti sekä luoda tasapuoliset toimintaedellytykset yhdenmukaistamalla tuottajien rahoitusvelvollisuudet EU:ssa siirtämällä tämän jätteen keräyskustannukset tavallisilta veronmaksajilta sähkö- ja elektroniikkalaitteiden käyttäjille aiheuttamisperiaatteen mukaiseksi. Jotta tuottajan vastuun periaate saadaan hyödynnettyä mahdollisimman tehokkaasti, kunkin tuottajan olisi vastattava omista tuotteistaan aiheutuvien jätteiden jätehuollon rahoittamisesta. Tuottajan olisi voitava valita, täyttääkö se tämän velvollisuuden muista erillään vai liittymällä yhteiseen järjestelmään. Jokaisen tuottajan olisi tuotetta markkinoille saattaessaan annettava rahallinen vakuus, jotta estetään isännättömistä tuotteista peräisin olevan sähkö- ja elektroniikkalaiteromun jätehuollosta aiheutuvien kustannusten kasautuminen yhteiskunnan tai muiden tuottajien maksettavaksi. Velvollisuus rahoittaa vanhan jätteen jätehuolto olisi jaettava kaikkien olemassa olevien tuottajien kesken yhteisissä rahoitusjärjestelmissä, joihin kaikki kustannusten syntyhetkellä markkinoilla toimivat tuottajat osallistuvat suhteellisella osuudellaan. Yhteiset järjestelmät olisi toteutettava niin, että kapealla alalla toimivat ja pienet tuottajat, maahantuojat ja uudet tuottajat eivät jää niiden ulkopuolelle. Tuottajien olisi voitava siirtymäkauden ajan esittää vapaaehtoisesti ostajille kustannukset, jotka aiheutuvat uusia laitteita myytäessä vanhan jätteen keräyksestä, käsittelystä ja ympäristöä mahdollisimman vähän kuormittavasta loppukäsittelystä. Tätä mahdollisuutta käyttävien tuottajien olisi varmistettava, että esitetyt kustannukset eivät ylitä todellisia kustannuksia. (20) Tuottajien olisi voitava esittää vapaaehtoisesti ostajille kustannukset, jotka aiheutuvat uusia laitteita myytäessä sähkö- ja elektroniikkalaiteromun keräyksestä, käsittelystä ja ympäristöä mahdollisimman vähän kuormittavasta loppukäsittelystä. Tämä on kestävää kulutusta ja tuotantoa ja kestävän teollisuuspolitiikan toimintaohjelmaa koskevan komission tiedonannon mukaista erityisesti valistuneen kuluttamisen ja ympäristöä säästävien julkisten hankintojen osalta. (21) Sähkö- ja elektroniikkalaiteromun keräämisen onnistumisen ehdottomana edellytyksenä on, että käyttäjille tiedotetaan velvollisuudesta loppukäsitellä sähkö- ja elektroniikkalaiteromu erillään lajittelemattomista yhdyskuntajätteistä, velvollisuudesta kerätä tällainen romu erikseen sekä keräysjärjestelmistä ja niiden merkityksestä sähkö- ja elektroniikkalaiteromun jätehuollossa. Tällaiseen tiedottamiseen kuuluvat myös asianmukaiset merkinnät sähkö- ja elektroniikkalaitteissa, jotka voivat päätyä roskasäiliöihin tai vastaavanlaisiin yhdyskuntajätteiden keräyslaitteisiin. (22) Tuottajien antamat tiedot laitteiden osien ja materiaalien tunnistamiseksi ovat tärkeitä, sillä ne helpottavat sähkö- ja elektroniikkalaiteromun jätehuoltoa sekä erityisesti sen käsittelyä ja hyödyntämistä tai /kierrätystä. (23) Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että on olemassa tarkastus- ja seurantainfrastruktuuri tämän direktiivin soveltamisen todentamiseksi ottaen huomioon muun muassa jäsenvaltioissa suoritettaville ympäristötarkastuksille asetettavista vähimmäisvaatimuksista 4 päivänä huhtikuuta 2001 tehty Euroopan parlamentin ja neuvoston suositus 2001/331/EY [19]. (24) Tämän direktiivin tavoitteiden saavuttamisen seuraamiseksi on tarpeen saada tiedot yhteisössä markkinoille saatettujen sähkö- ja elektroniikkalaitteiden painosta tai, mikäli tämä ei ole mahdollista, lukumääristä sekä tämän direktiivin mukaisesti kerätyn sähkö- ja elektroniikkalaiteromun keräys-, uudelleenkäyttö-, (jos mahdollista, myös uudelleen käytettyjen kokonaisten laitteiden), hyödyntämis- kierrätys- ja maastavientimääristä. sekä kerätyn, uudelleen käytetyn (jos mahdollista, myös uudelleen käytettyjen kokonaisten laitteiden), hyödynnetyn/kierrätetyn ja maastaviedyn, tämän direktiivin mukaisesti kerätyn sähkö- ja elektroniikkalaiteromun määristä. (25) Jäsenvaltiot voivat päättää panna tietyt tämän direktiivin säännökset täytäntöön toimivaltaisten viranomaisten ja asianomaisten talouden sektorien välisin sopimuksin, edellyttäen että erityisvaatimukset täytetään. (26) Komission olisi komiteamenettelyä noudattaen mukautettava tieteelliseen ja tekniseen kehitykseen direktiivien tietyt säännökset, liitteessä IA mainittuihin luokkiin kuuluvien tuotteiden luettelo, sähkö- ja elektroniikkalaiteromun materiaalien ja komponenttien valikoiva käsittely, sähkö- ja elektroniikkalaiteromun keräyksen, varastoinnin ja käsittelyn tekniset vaatimukset sekä merkitsemisessä käytettävä sähkö- ja elektroniikkalaitteiden tunnus. (27) Tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY [20] mukaisesti, Komissiolle olisi siirrettävä toimivalta mukauttaa liitteitä ja hyväksyä noudattamisen valvontaa koskevia sääntöjä. Koska nämä toimenpiteet ovat laajakantoisia ja niiden tarkoituksena on muuttaa direktiivin 2002/96/EY muita kuin keskeisiä osia, myös täydentämällä sitä uusilla muilla kuin keskeisillä osilla, ne on hyväksyttävä päätöksen 1999/468/EY 5 a artiklassa säädettyä valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen. uusi (28) Velvollisuus saattaa tämä direktiivi osaksi kansallista lainsäädäntöä olisi rajoitettava koskemaan ainoastaan niitä säännöksiä, joilla muutetaan aikaisempien direktiivien sisältöä. Velvollisuus saattaa sisällöltään muuttumattomat säännökset osaksi kansallista lainsäädäntöä perustuu aikaisempiin direktiiveihin. (29) Tämä direktiivi ei vaikuta liitteessä V olevassa B osassa mainittuihin jäsenvaltioita velvoittaviin määräaikoihin, joiden kuluessa jäsenvaltioiden on saatettava direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöä ja alettava soveltaa niitä. 2002/96/EY OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN: 2002/96/EY 1 artikla uusi Kohde Tässä direktiivissä säädetään toimenpiteistä, joilla suojellaan ympäristöä ja ihmisten terveyttä ehkäisemällä tai vähentämällä sähkö- ja elektroniikkalaitteista peräisin olevan jätteen syntymisen ja jätehuollon aiheuttamia haittavaikutuksia sekä vähentämällä materiaalien käytöstä aiheutuvia kokonaisvaikutuksia ja parantamalla tällaisen käytön tehokkuutta 2002/96/EY uusi Tavoitteet Tällä direktiivillä on tarkoitus ensisijaisesti ehkäistä sähkö- ja elektroniikkalaiteromun syntymistä ennalta sekä edistää tällaisen romun uudelleenkäyttöä, kierrätystä ja muita hyödyntämistapoja, jotta loppukäsittelyyn tulevan jätteen määrää voidaan vähentää. Direktiivillä pyritään myös tehostamaan kaikkien toimijoiden, kuten tuottajien, jakelijoiden ja kuluttajien sekä erityisesti suoraan sähkö- ja elektroniikkalaiteromun käsittelyyn osallistuvien toimijoiden ympäristönsuojelutoimia sähkö- ja elektroniikkalaitteitten elinkaaren aikana. 2 artikla Soveltamisala 1. Tätä direktiiviä sovelletaan sähkö- ja elektroniikkalaitteisiin, jotka kuuluvat direktiivin 20xx/xx/EY liitteessä I liitteessä IA mainittuihin luokkiin, jos kyseinen laite ei kuulu osana sellaiseen muuntyyppiseen laitteeseen, johon ei sovelleta tätä direktiiviä. 2. Tätä direktiiviä sovelletaan siten, ettei rajoiteta turvallisuus- ja terveys-vaatimuksia koskevan yhteisön lainsäädännön tai kemikaalilainsäädännön, erityisesti asetuksen EY N:o 1907/2006, eikä erityisen jätehuoltoa tai tuotesuunnittelua koskevan yhteisön lainsäädännön vaatimusten soveltamista . 2002/96/EY (mukautettu) uusi 3. Tätä direktiiviä ei sovelleta seuraaviin laitteisiin: (a) Laitteet, jotka ovat tarpeen liittyvät jäsenvaltioiden keskeisten turvallisuusetujen turvaamiseen suojaamisessa , sekä mukaan luettuna aseet, ammukset ja sotatarvikkeet eivät kuulu tämän direktiivin soveltamisalaan. Tämä ei kuitenkaan koske tuotteita, joita ei ole suunniteltu erityisesti sotilaalliseen käyttöön. (b) Laitteet, jotka on erityisesti suunniteltu osaksi muuntyyppistä laitetta, joka ei kuulu tämän direktiivin soveltamisalaan ja jotka voivat toimia ainoastaan osana tätä toista laitetta. uusi (c) Laitteet, joita ei ole tarkoitus saattaa markkinoille yhtenä toiminnallisena tai kaupallisena yksikkönä. 2002/96/EY (mukautettu) (d) Hehkulamput. (e) Implantoitavat ja infektoituvat lääkinnälliset laitteet uusi 4. Sähkö- ja elektroniikkalaiteromu on luokiteltava kotitalousjätteeksi tai muiden käyttäjien kuin kotitalouksien jätteeksi. Sähkö- ja elektroniikkalaiteromun luokittelusta näihin luokkiin on säädettävä. Tämä toimenpide, jonka tarkoituksena on muuttaa tämän direktiivin muita kuin keskeisiä osia täydentämällä sitä, hyväksytään 18 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen. Muun muassa tämän luokituksen on perustuttava kotitalouksille tai yrityksille myytyjen laitteiden osuuden arviointiin. 2002/96/EY (mukautettu) uusi 3 artikla Määritelmät Tässä direktiivissä tarkoitetaan: a)’sähkö- ja elektroniikkalaitteella’ direktiivin 20xx/xx/EY liitteessä I liitteessä I A mainittuihin luokkiin kuuluvaa laitetta, joka toimiakseen asianmukaisesti tarvitsee sähkövirtaa tai sähkömagneettista kenttää tai joka on tarkoitettu tällaisen virran tai kentän synnyttämiseen, siirtämiseen tai mittaamiseen ja joka on suunniteltu käytettäväksi enintään 1 000 voltin vaihtojännitteellä tai enintään 1 500 voltin tasajännitteellä; b)’sähkö- ja elektroniikkalaiteromulla’ sähkö- ja elektroniikkalaitteita, jotka ovat jätteistä annetun direktiivin 2008/xx/EY 3 artiklan 1 kohdassa direktiivin 75/442/ETY 1 artiklan a alakohdassa tarkoitettua jätettä, mukaan lukien kaikki komponentit, osakokoonpanot ja kuluvat materiaalit, jotka ovat osa tuotetta silloin, kun se poistetaan käytöstä; c) ’ennaltahkäisyllä’ ’ehkäisemisellä’ jätteistä annetun direktiivin 2008/xx/EY 3 artiklan 12 kohdassa tarkoitettua ehkäisemistä; toimenpiteitä, joilla pyritään vähentämään sähkö- ja elektroniikkalaiteromun sekä sen sisältämien materiaalien ja aineiden määrää ja ympäristöhaittoja; d)’uudelleenkäytöllä’ jätteistä annetun direktiivin 2008/xx/EY 3 artiklan 13 kohdassa tarkoitettua uudelleenkäyttöä kaikkia toimia, joissa sähkö- ja elektroniikkalaiteromua tai sen komponentteja käytetään samaan tarkoitukseen, johon ne on suunniteltu. Uudelleenkäyttö sisältää keräyspisteisiin, jakelijoille, kierrättäjille ja valmistajille palautettujen laitteiden tai niiden komponenttien jatketun käytön; uusi (e) ’valmistelulla uudelleenkäyttöä varten’ jätteistä annetun direktiivin 2008/xx/EY 3 artiklan 16 kohdassa tarkoitettua uudelleenkäytön valmistelua; 2002/96/EY (mukautettu) uusi fe)’kierrätyksellä’ jätteistä annetun direktiivin 2008/xx/EY 3 artiklan 17 kohdassa tarkoitettua kierrätystä jätemateriaalien jälleenkäsittelyä tuotantoprosessissa alkuperäiseen tarkoitukseen tai muihin tarkoituksiin lukuun ottamatta energian hyödyntämistä, millä tarkoitetaan palavien jätteiden käyttöä energian tuottamiseen polttamalla niitä suoraan muiden jätteiden kanssa tai erikseen kuitenkin siten, että lämpö hyödynnetään; gf) ’hyödyntämisellä’ jätteistä annetun direktiivin 2008/xx/EY 3 artiklan 15 kohdassa tarkoitettua hyödyntämistä soveltuvia toimia, joista säädetään direktiivin 75/442/ETY liitteessä II B; hg) ’loppukäsittelyllä’ jätteistä annetun direktiivin 2008/xx/EY 3 artiklan 19 kohdassa tarkoitettua loppukäsittelyä soveltuvia toimia, joista säädetään direktiivin 75/442/ETY liitteessä II B; ih)”käsittelyllä” jätteistä annetun direktiivin 2008/xx/EY 3 artiklan 14 kohdassa tarkoitettua käsittelyä kaikkea toimintaa sen jälkeen, kun sähkö- ja elektroniikkalaitteet on toimitettu laitokseen puhdistusta, purkamista, murskaamista, hyödyntämistä tai loppukäsittelyn valmistelua varten, sekä muita sähkö- ja elektroniikkalaitteiden hyödyntämistä ja/tai loppukäsittelyä varten toteutettavia toimia; ji)”tuottajalla” käytetystä myyntitavasta riippumatta, mukaan lukien kuluttajansuojasta etäsopimuksissa 20 päivänä toukokuuta 1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 97/7/EY [21] tarkoitettu etäkauppa, kaikkia niitä luonnollisia tai oikeushenkilöitä, jotka (i) valmistavat ja myyvät sähkö- ja elektroniikkalaitteita omalla nimellään tai tavaramerkillään tuotemerkillään , tai jotka ovat suunnitteluttaneet ja valmistuttaneet sähkö- ja elektroniikkalaitteita ja saattavat ne markkinoille omalla nimellään tai tavaramerkillään , (ii) myyvät omalla tuotemerkillään nimellään tai tavaramerkillään edelleen muiden toimittajien tuottamia laitteistoja, kuitenkin siten, että jälleenmyyjää ei katsota tuottajaksi, jos tuottajan tuotemerkki esiintyy laitteistossa i alakohdan mukaisesti, tai (iii) ovat sijoittautuneet yhteisöön ja saattavat ammattimaisesti yhteisön markkinoille yhteisön ulkopuolelta tuotuja tuovat tai vievät sähkö- ja elektroniikkalaitteita johonkin jäsenvaltioon. Henkilöä, joka yksinomaan tarjoaa rahoitusta rahoitussopimuksen perusteella, ei pidetä tuottajana, ellei hän toimi myös tuottajana edellä i–iii alakohdassa tarkoitetulla tavalla; kj)‘jakelijalla’ toimitusketjuun kuuluvaa luonnollista tai oikeushenkilöä, joka asettaa sähkö- ja elektroniikkalaitteen saataville markkinoille niitä, jotka tarjoavat sähkö- tai elektroniikkalaitteita kaupallisesti niiden käyttäjille; lk) ’kotitalouksien sähkö- ja elektroniikkalaiteromulla’ kotitalouksista peräisin olevaa sähkö- ja elektroniikkalaiteromua sekä kaupasta, teollisuudesta, laitoksista tai muualta peräisin olevaa sähkö- ja elektroniikkalaiteromua, joka laatunsa ja määränsä vuoksi on samankaltaista kuin kotitalouksista peräisin oleva; uusi (m) ‘vaarallisella jätteellä’ jätteistä annetun direktiivin 2008/xx/EY 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua vaarallista jätettä. 2002/96/EY uusi (l) ”vaarallisilla aineilla tai valmisteilla” kaikkia aineita ja valmisteita, joita on pidettävä vaarallisina neuvoston direktiivin 67/548/ETY [22] tai Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/45/EY [23] mukaisesti; (nm) ’rahoitussopimuksella’ laina-, leasing-, vuokraus- tai osamaksusopimusta tai -järjestelyä, joka liittyy laitteeseen, riippumatta siitä, määrätäänkö kyseisessä sopimuksessa tai järjestelyssä taikka lisäsopimuksessa tai -järjestelyssä, että laitteen omistusoikeus siirtyy tai voi siirtyä. uusi (o) ‘asettamisella saataville markkinoille’ tuotteen toimittamista yhteisön markkinoille liiketoiminnan yhteydessä jakelua, kulutusta tai käyttöä varten joko maksua vastaan tai maksutta; (p) ‘markkinoille saattamisella’ tuotteen asettamista ensimmäistä kertaa saataville yhteisön markkinoilla; (q) ‘poistokäsittelyllä’ manuaalista, mekaanista, kemiallista tai metallurgista käsittelyä, jonka tuloksena vaaralliset aineet, valmisteet tai komponentit saadaan käsittelyprosessin lopuksi talteen tunnistettavissa olevana virtana tai virran tunnistettavissa olevana osana. Ainetta, valmistetta tai osaa pidetään tunnistettavissa olevana, jos sitä voidaan seurata ympäristön kannalta turvallisen käsittelyn todentamiseksi. (r) ’keräyksellä’ jätteistä annetun direktiivin 2008/xx/EY 3 artiklan 10 kohdassa tarkoitettua keräystä; (s) ’erilliskeräyksellä’ jätteistä annetun direktiivin 2008/xx/EY 3 artiklan 11 kohdassa tarkoitettua erilliskeräystä; 2002/96/EY (mukautettu) uusi 4 artikla Tuotesuunnittelu Jäsenvaltioiden on yhteisön tuotelainsäädännön, myös tuotteiden ekologisesta suunnittelusta annetun direktiivin 2005/32/EY, mukaisesti edistettävä toimenpiteitä, joilla edistetään sellaista sähkö- ja elektroniikkalaitteiden suunnittelua ja valmistusta, jolla otetaan huomioon ja helpotetaan sähkö- ja elektroniikkalaiteromun sekä sen osien ja materiaalien uudelleenkäyttöä, purkamista ja hyödyntämistä sekä erityisesti sen uudelleenkäyttöä ja kierrätystä. Nämä toimenpiteet eivät saa vaikuttaa sisämarkkinoiden moitteettomaan toimintaan. Tämän vuoksi jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, jotta tuottajat eivät estä sähkö- ja elektroniikkalaiteromun uudelleenkäyttöä käyttämällä erityisiä suunnittelusta johtuvia ominaisuuksia tai valmistusmenetelmiä, paitsi jos tällaisilla erityisillä suunnittelusta johtuvilla ominaisuuksilla tai valmistusmenetelmillä saavutetaan esimerkiksi ympäristönsuojelun tai turvallisuusmääräysten kannalta ylivoimaista hyötyä. 5 artikla Erillinen keräys Erilliskeräys 1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, joilla sähkö- ja elektroniikkalaiteromun loppukäsittely lajittelemattomana yhdyskuntajätteenä yhdessä lajittelemattoman yhdyskuntajätteen kanssa saatetaan mahdollisimman vähiin ja saavutetaan korkea keräysaste sähkö- ja elektroniikkalaiteromun erilliskeräyksessä erikseen keräämisessä erityisesti otsonikerrosta heikentäviä aineita ja fluorattuja kasvihuonekaasuja sisältävien jäähdytys- ja pakastuslaitteiden osalta. 2. Jäsenvaltioiden on varmistettava kotitalouksien sähkö- ja elektroniikkalaiteromun osalta, että viimeistään 13 päivänä elokuuta 2005 (a) on perustettu järjestelmiä, joiden avulla loppukäyttäjät ja jakelijat voivat palauttaa tällaisen romun vähintään maksutta. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tarvittavia keräyspisteitä on käytettävissä erityisesti väestötiheyteen nähden riittävästi; (b) jakelijat ovat uutta tuotetta toimittaessaan vastuussa sen varmistamisesta, että tällainen romu voidaan palauttaa jakelijalle vähintään maksutta lukumääräisen vastaavuuden pohjalta, edellyttäen että romu vastaa tyypiltään myytyä laitetta ja sitä on käytetty samaan tarkoitukseen. Jäsenvaltiot voivat poiketa tästä säännöksestä, jos varmistetaan, että sähkö- ja elektroniikkalaiteromun palauttaminen ei täten tule loppukäyttäjän kannalta vaikeammaksi ja että järjestelyt säilyvät maksuttomina loppukäyttäjille. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava tämän säännöksen käyttämisestä komissiolle; (c) tuottajat voivat perustaa ja käyttää muista erillisiä ja/tai yhteisiä palautusjärjestelmiä kotitalouksien sähkö- ja elektroniikkalaiteromulle edellyttäen, että järjestelmät ovat tämän direktiivin tavoitteiden mukaisia, sanotun kuitenkaan rajoittamatta a ja b alakohtien soveltamista; (d) kansalliset tai yhteisön terveys- ja turvallisuusstandardit huomioon ottaen a ja b kohdan mukaisesta palautuksesta voidaan kieltäytyä sellaisen sähkö- ja elektroniikkalaiteromun osalta, joka on saastunut ja aiheuttaa siten henkilöstölle terveys- tai turvallisuusriskin. Jäsenvaltioiden on säädettävä tällaista sähkö- ja elektroniikkalaiteromua koskevista erityisjärjestelyistä. Jäsenvaltiot voivat säätää erityisjärjestelyistä sähkö- ja elektroniikkalaiteromun palauttamiseksi edellä a ja b alakohdan mukaisesti, jos laitteet eivät sisällä oleellisia komponentteja tai jos ne sisältävät muuta jätettä kuin sähkö- ja elektroniikkalaiteromua. 3. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tuottajat tai heidän nimissään toimivat kolmannet osapuolet huolehtivat muun kuin kotitalouksien sähkö- ja elektroniikkalaiteromun keräämisestä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 139 artiklan soveltamista. 4. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että 1, 2 ja 3 kohdan mukaisesti kerätty sähkö- ja elektroniikkalaiteromu kuljetetaan 6 artiklan mukaisesti luvan saaneisiin käsittelylaitoksiin, jollei laitteita kokonaisuudessaan käytetä uudelleen. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että suunniteltu uudelleenkäyttö ei johda tämän direktiivin ja erityisesti sen 6 ja 7 artiklan säännösten kiertämiseen. Erikseen kerätyn sähkö- ja elektroniikkalaiteromun kerääminen ja kuljetus on toteutettava siten, että uudelleenkäyttöön ja kierrätykseen soveltuvat komponentit ja kokonaiset laitteet käytetään uudelleen tai kierrätetään mahdollisimman tarkasti. uusi 6 artikla Kerätyn sähkö- ja elektroniikkalaiteromun loppukäsittely ja kuljetus 1. Jäsenvaltioiden on kiellettävä käsittelemättömän erilliskerätyn sähkö- ja elektroniikkalaiteromun loppukäsittely. 2 Jäsenvaltioiden on varmistettava, että erilliskerätyn sähkö- ja elektroniikkalaiteromun keräys ja kuljetus suoritetaan niin, että uudelleenkäyttö ja kierrätys sekä vaarallisten aineiden eristäminen voidaan optimoida. uusi 7 artikla Keräysaste 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tuottajat tai heidän nimissään toimivat kolmannet osapuolet saavuttavat 65 prosentin vähimmäiskeräystavoitteen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 5 artiklan 1 kohdan soveltamista. Keräysaste lasketaan kyseisenä vuonna kyseisessä jäsenvaltiossa 5 ja 6 artiklan mukaisesti kerätyn sähkö- ja elektroniikkalaiteromun kokonaismäärän perusteella ja ilmaistaan kahden edellisen vuoden aikana kyseisessä jäsenvaltiossa markkinoille saatettujen sähkö- ja elektroniikkalaitteiden keskimääräisen painon prosentuaalisena osuutena. Tämä keräysaste on saavutettava vuosittain vuodesta 2016 alkaen. 2. Jäljempänä 18 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen voidaan säätää siirtymäjärjestelyistä, joiden tarkoituksena on ottaa huomioon näiden vaatimusten täyttämisessä jossakin jäsenvaltiossa esiintyvät vaikeudet, jotka aiheutuvat erityisistä kansallisista olosuhteista. 3. Kansallisille markkinoille saatettujen sähkö- ja elektroniikkalaitteiden kokonaispainon laskemiseksi määritellään yhteinen menetelmä. Tämä toimenpide, jonka tarkoituksena on muuttaa tämän direktiivin muita kuin keskeisiä osia täydentämällä sitä, hyväksytään 18 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen. 4. Euroopan parlamentti ja neuvosto tarkastelevat komission kertomuksen, johon sisältyy tarvittaessa myös ehdotus, perusteella 31 päivään joulukuuta 2012 mennessä uudelleen 1 kohdassa tarkoitettua keräysastetta ja määräaikaa myös jäähdytys- ja pakastuslaitteiden erilliskeräystä koskevan keräystavoitteen osalta. 2002/96/EY (mukautettu) uusi 5. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2006 saavutetaan erilliselle keräykselle asetettu tavoite, joka on vähintään neljä kilogrammaa kotitalouksien sähkö- ja elektroniikkalaiteromua asukasta kohden vuodessa, tämän kuitenkaan rajoittamatta 1 kohdan soveltamista. Euroopan parlamentti ja neuvosto asettavat 31 päivään joulukuuta 2008 mennessä uuden pakollisen tavoitteen komission ehdotuksesta ja ottaen huomioon jäsenvaltioissa saadut tekniset ja taloudelliset kokemukset. Tavoite voidaan ilmoittaa prosenttiosuutena edellisinä vuosina kotitalouksille myytyjen sähkö- ja elektroniikkalaitteiden määrästä. 2002/96/EY (mukautettu) uusi 86 artikla Käsittely 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kaikki kerätty sähkö- ja elektroniikkalaiteromu käsitellään. 2. Muun kuin uudelleenkäyttöön valmistelevan käsittelyn on sisällettävä vähintään kaikkien nesteiden poisto ja valikoiva käsittely tämän direktiivin liitteen II mukaisesti. 3. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tuottajat tai heidän nimissään toimivat kolmannet osapuolet perustavat yhteisön lainsäädännön mukaisesti sähkö- ja elektroniikkalaiteromun käsittelyjärjestelmiä hyödyntämisjärjestelmiä käyttäen parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa. Tuottajat voivat perustaa järjestelmät muista erillään ja/tai yhteisesti. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että keräys- tai käsittelytoimia suorittavat laitokset ja yritykset varastoivat ja käsittelevät sähkö- ja elektroniikkalaiteromun liitteessä III säädettyjen teknisten vaatimusten mukaisesti. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tuottajat tai heidän nimissään toimivat kolmannet osapuolet perustavat yhteisön lainsäädännön mukaisesti sähkö- ja elektroniikkalaiteromun käsittelyjärjestelmiä käyttäen parasta saatavilla olevaa käsittely-, hyödyntämis- ja kierrätystekniikkaa. Tuottajat voivat perustaa järjestelmät muista erillään tai yhteisesti. Käsittelyn on direktiivin 75/442/ETY 4 artiklan noudattamisen varmistamiseksi sisällettävä vähintään kaikkien nesteiden poisto ja valikoiva käsittely tämän direktiivin liitteen II mukaisesti. 2008/34/EY 1 artiklan 1 kohta (mukautettu) 4. Liitteeseen II voidaan tehdä muutoksia sisällyttämällä siihen muita käsittelytekniikoita, joilla varmistetaan ainakin sama ihmisten terveyden ja ympäristön suojelun taso. Nämä toimenpiteet Tämä toimenpide, joiden jonka tarkoituksena on muuttaa tämän direktiivin muita kuin keskeisiä osia täydentämällä sitä, hyväksytään 184 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen. Komissio arvioi mahdollisimman pian, onko matkapuhelinten painettuja piirilevyjä ja nestekidenäyttöjä koskevia kohtia syytä muuttaa. 2002/96/EY (mukautettu) 5. Jäsenvaltiot voivat ympäristönsuojelutarkoituksia varten asettaa laadullisia vähimmäisnormeja kerätyn sähkö- ja elektroniikkalaiteromun käsittelylle. Jäsenvaltioiden, jotka ottavat käyttöön tällaisia laadullisia normeja, on ilmoitettava tästä komissiolle, joka julkaisee nämä normit. 6. Jäsenvaltioiden on rohkaistava käsittelylaitoksia ja -yrityksiä ottamaan käyttöön sertifioituja ympäristön hallintajärjestelmiä noudattaen organisaatioiden vapaaehtoisesta osallistumisesta yhteisön ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmään (EMAS-järjestelmä) annettua asetusta (EY) N:o xx/20xx. 19 päivänä maaliskuuta 2001 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 761/2001, 9 artikla Luvat ja tarkastukset 2002/96/EY, 6 artikla (mukautettu) 21. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että käsittelytoimia toteuttavat laitokset ja yritykset hankkivat luvan toimivaltaisilta viranomaisilta jätteistä annetun direktiivin 2008/xx/EY 23 artiklan 75/442/ETY 9 ja 10 artiklan mukaisesti. 2. Sähkö- ja elektroniikkalaiteromun hyödyntäminen voidaan vapauttaa jätteistä annetun direktiivin 2008/xx/EY 24 artiklan b kohdassa direktiivin 75/442/ETY 11 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetusta lupavaatimuksesta, jos toimivaltaiset viranomaiset suorittavat ennen rekisteröintiä tarkastuksen jätteistä annetun direktiivin 2008/xx/EY direktiivin 75/442/ETY 13 artiklan noudattamisen varmistamiseksi. Tarkastuksessa on varmistettava seuraavat asiat: (a) käsiteltävän jätteen laji ja määrä; (b) noudatettavat yleiset tekniset vaatimukset; ja (c) toteutettavat turvatoimet. Tarkastus on tehtävä vähintään kerran vuodessa, ja jäsenvaltioiden on toimitettava sen tulokset komissiolle. 3. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että käsittelytoimia suorittavat laitokset ja yritykset varastoivat ja käsittelevät sähkö- ja elektroniikkalaiteromun liitteessä III säädettyjen teknisten vaatimusten mukaisesti. 43. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että 1 ja 2 kohdassa tarkoitettu lupa tai rekisteröinti sisältää kaikki ehdot, jotka ovat tarpeen 8 artiklan 2,3 ja 5 1 ja 3 kohdan vaatimusten noudattamiseksi sekä 117 artiklassa asetettujen hyödyntämistä koskevien tavoitteiden saavuttamiseksi. 10 artikla Sähkö- ja elektroniikkaromun siirrot 2002/96/EY, 6 artikla (mukautettu) uusi 15. Käsittelytoimet voidaan toteuttaa myös kyseisen jäsenvaltion tai yhteisön ulkopuolella edellyttäen, että sähkö- ja elektroniikkalaiteromun siirrossa noudatetaan jätteiden siirrosta 14 päivänä kesäkuuta 2006 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 1013/2006 [24] Euroopan yhteisössä, Euroopan yhteisöön ja Euroopan yhteisöstä tapahtuvien jätteiden siirtojen valvonnasta ja tarkistamisesta 1 päivänä helmikuuta 1993 annettua neuvoston asetusta (ETY) N:o 259/93 [25]. 2. Sähkö- ja elektroniikkalaiteromun, joka on viety yhteisöstä jätteiden siirrosta annetun asetuksen (EY) N:o 1013/2006 asetuksen (ETY) 259/93, ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1013/2006 liitteessä III tai IIIA lueteltujen tietyntyyppisten jätteiden viennistä hyödynnettäväksi maihin, joihin ei sovelleta OECD:n päätöstä jätteiden maan rajan ylittävien siirtojen valvonnasta 29 päivänä marraskuuta 2007 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1418/2007 [26] mukaisesti tiettyjen jätteiden siirtoihin tiettyihin Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestöön (OECD) kuulumattomiin maihin sovellettavista yhteisistä säännöistä ja menettelyistä 29 päivänä huhtikuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) 1420/1999 [27], ja neuvoston asetuksen (ETY) N:o 259/93 mukaisista tiettyihin OECD:n päätöksen C(92) 39 (lopullinen) soveltumisalaan kuulumattomiin maihin suuntautuvien tiettyjen jätelajien siirtojen valvontamenettelyistä 12 päivänä heinäkuuta 1999 annetun komission asetuksen (EY) 1547/1999 [28] mukaisesti, otetaan huomioon katsotaan täyttävän tämän direktiivin 117 artiklassa artiklan 1 ja 2 kohdassa mainituttujen velvoitteetiden ja tavoitteetiden täyttämisen osalta ainoastaan, jos maastaviejä voi osoittaa, että käsittely hyödyntäminen, uudelleenkäyttö ja/tai kierrätys on tapahtunut tämän direktiivin vaatimuksia vastaavalla tavalla. 6. Jäsenvaltioiden on rohkaistava käsittelylaitoksia ja -yrityksiä ottamaan käyttöön sertifioituja ympäristön hallintajärjestelmiä noudattaen organisaatioiden vapaaehtoisesta osallistumisesta yhteisön ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmään (EMAS-järjestelmä) 19 päivänä maaliskuuta 2001 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 761/2001 [29]. uusi 3. Edellä olevan 1 ja 2 kohdan täytäntöönpanoa varten annetaan yksityiskohtaisia sääntöjä ja erityisesti vahvistetaan perusteita vastaavien olosuhteiden arvioimiseksi. Nämä toimenpiteet, joiden tarkoituksena on muuttaa tämän direktiivin muita kuin keskeisiä osia täydentämällä sitä, hyväksytään 18 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen. 2002/96/EY (mukautettu) uusi 117 artikla Hyödyntäminen Hyödyntämistavoitteet 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tuottajat tai heidän nimissään toimivat kolmannet osapuolet perustavat yhteisön lainsäädännön mukaisesti muista erillisiä tai yhteisiä järjestelmiä 5 artiklan mukaisesti erikseen kerätyn sähkö- ja elektroniikkalaiteromun hyödyntämiseksi. Jäsenvaltioiden on asetettava etusijalle kokonaisten laitteiden uudelleenkäyttö. Kyseisiä laitteita ei ennen 4 kohdassa mainittua päivämäärää oteta huomioon laskettaessa 2 kohdassa asetettuja tavoitteita. 12. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tuottajat täyttävät 6, 8, 9 ja 10 artiklan mukaisesti kaiken erilliskerätyn ja käsiteltäväksi tai uudeellenkäyttöä varten valmisteltavaksi toimitetun sähkö- ja elektroniikkalaiteromun osalta seuraavat tavoitteet 31 päivään joulukuuta 2011 2006 mennessä: (a) direktiivin 20xx/xx/EY liitteen I A luokkiin 1 ja 10 kuuluvastan sähkö- ja elektroniikkalaiteromustan – on hyödynnettävä 85 prosenttia hyödyntämisaste on nostettava vähintään 80 prosenttiin keskimääräisestä laitekohtaisesta painosta, ja – on valmisteltava uudelleenkäyttöä varten ja kierrätettävä 80 prosenttia uudelleen käytettävien tai kierrätettävien komponenttien, materiaalien ja aineiden osuus on nostettava vähintään 75 prosenttiin keskimääräisestä laitekohtaisesta painosta; (b) direktiivin 20xx/xx/EY liitteen I A luokkiin 3 ja 4 kuuluvastan sähkö- ja elektroniikkalaiteromustan, – on hyödynnettävä 80 prosenttia hyödyntämisaste on nostettava vähintään 70 prosenttiin keskimääräisestä laitekohtaisesta painosta, ja – on valmisteltava uudelleenkäyttöä varten ja kierrätettävä 70 prosenttia uudelleen käytettävien tai kierrätettävien komponenttien, materiaalien ja aineiden osuus on nostettava vähintään 65 prosenttiin keskimääräisestä laitekohtaisesta painosta; (c) direktiivin 20xx/xx/EY liitteen I A luokkiin 2, 5, 6, 7, 8 ja 9 kuuluvasta sähkö- ja elektroniikkalaiteromusta, – on hyödynnettävä 75 prosenttia hyödyntämisaste on nostettava vähintään 70 prosenttiin keskimääräisestä laitekohtaisesta painosta, ja – on käytettävä uudelleen ja kierrätettävä 55 prosenttia uudelleen käytettävien tai kierrätettävien komponenttien, materiaalien ja aineiden osuus on nostettava vähintään 50 prosenttiin keskimääräisestä laitekohtaisesta painosta; (d) kaasunpurkauslampuista on valmisteltava uudelleenkäyttöä varten ja kierrätettävä 85 prosenttia kaasunpurkauslamppujen osalta on uudelleen käytettävien tai kierrätettävien komponenttien, materiaalien ja aineiden osuus nostettava vähintään 80 prosenttiin lamppujen painosta . uusi 2. Nämä tavoitteet lasketaan prosentuaalisena osuutena hyödyntämislaitoksiin lähetetyn erilliskerätyn sähkö- ja elektroniikkalaiteromun painosta. 2002/96/EY 3. Jäsenvaltioiden on varmistettava näiden tavoitteiden laskemista varten, että tuottajat tai heidän nimissään toimivat kolmannet osapuolet pitävät kirjaa käsittelylaitokseen tulevan ja sieltä lähtevän ja/tai hyödyntämis- tai kierrätyslaitokseen tulevan sähkö- ja elektroniikkalaiteromun määrästä, sen sisältämistä komponenteista, materiaaleista tai aineista. 2008/34/EY 1 artiklan 2 kohta Vahvistetaan yksityiskohtaiset säännöt, joiden mukaisesti valvotaan, että jäsenvaltiot noudattavat tämän artiklan 2 kohdassa vahvistettuja tavoitteita, mukaan lukien materiaaleja koskevat erittelyt. Tämä toimenpide, jonka tarkoituksena on muuttaa tämän direktiivin muita kuin keskeisiä osia täydentämällä sitä, hyväksytään 14 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen. 2002/96/EY (mukautettu) uusi 4. Euroopan parlamentti ja neuvosto vahvistavat 31 päivään joulukuuta 2008 mennessä komission ehdotuksesta uudet tavoitteet hyödyntämistä, uudelleenkäyttöä ja kierrätystä varten sekä tarvittaessa koko laitteiden sekä liitteen I A luokkaan 8 kuuluvien tuotteiden osalta. Tavoitteita vahvistettaessa otetaan huomioon käytössä olevista sähkö- ja elektroniikkalaitteista ympäristölle koituva hyöty, kuten resurssien käytön tehokkuuden parantuminen materiaalien ja tekniikan kehityksen ansiosta. Tässä yhteydessä otetaan huomioon myös uudelleenkäyttöön, hyödyntämiseen ja kierrätykseen sekä tuotteisiin ja materiaaleihin liittyvä tekninen kehitys samoin kuin jäsenvaltioiden ja teollisuuden kokemukset. 45. Jäsenvaltioiden on edistettävä uusien hyödyntämis-, kierrätys- ja käsittelymenetelmien kehittämistä. 128 artikla Kotitalouksien sähkö- ja elektroniikkalaiteromun jätehuollon rahoitus 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että 13 päivään elokuuta 2005 mennessä tuottajat rahoittavat 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti perustettuihin keräyspisteisiin kotitalouksien sähkö- ja elektroniikkalaiteromun osalta ainakin sen keräyksen, käsittelyn, hyödyntämisen ja ympäristöä säästävän loppukäsittelyn. Jäsenvaltioiden on tarvittaessa rohkaistava tuottajia rahoittamaan kaikki yksityistalouksista peräisin olevan sähkö- ja elektroniikkalaiteromun keräyslaitosten kustannukset. 2. Niiden tuotteiden osalta, jotka on saatettu markkinoille 13 päivän elokuuta 2005 jälkeen, kunkin tuottajan on osallistuttava 1 kohdassa tarkoitettujen toimien rahoittamiseen omista tuotteistaan aiheutuvien jätteiden osalta. Tuottaja voi valita, täyttääkö se tämän velvollisuuden muista erillään vai liittymällä yhteiseen järjestelmään. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kukin tuottaja asettaa tuotteen markkinoille saattaessaan vakuuden, joka osoittaa, että koko sähkö- ja elektroniikkalaiteromun jätehuollon rahoitus on kunnossa ja että tuottaja merkitsee tuotteensa selvästi 151 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Tällaisella vakuudella varmistetaan, että tätä tuotetta koskevien 1 kohdassa tarkoitettujen toimien rahoitus on kunnossa. Vakuus voidaan asettaa joko siten, että tuottaja osallistuu asianmukaisiin sähkö- ja elektroniikkalaiteromun jätehuollon rahoitusjärjestelmiin, tai kierrätysvakuutuksella taikka suljetulla pankkitilillä. Keräyksestä, käsittelystä ja ympäristöä mahdollisimman vähän kuormittavasta loppukäsittelystä aiheutuvia kustannuksia ei saa erikseen ilmoittaa ostajalle uusia tuotteita myytäessä. 3. Markkinoille ennen 13 päivää elokuuta 2005 1 kohdassa tarkoitettua ajankohtaa saatetuista tuotteista peräisin olevan sähkö- ja elektroniikkalaiteromun (”vanha jäte”) jätehuollosta aiheutuvien kulujen rahoitus on hankittava yhden tai useamman järjestelmän avulla, joihin kaikki kulujen syntyhetkellä markkinoilla toimivat tuottajat osallistuvat suhteellisella osuudellaan, esimerkiksi niiden laitetyypeittäin eriteltyjen markkinaosuuksien mukaisesti. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että 8 vuoden siirtymäkauden ajan (10 vuotta liitteessä I A olevan luokan 1 osalta) tämän direktiivin voimaantulosta tuottajat saavat ilmoittaa ostajille uusia tuotteita myytäessä keräyksestä, käsittelystä ja ympäristöä mahdollisimman vähän kuormittavasta loppukäsittelystä aiheutuvat kustannukset. Ilmoitetut kustannukset eivät saa ylittää todellisia kustannuksia. 4. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että myös sähkö- ja elektroniikkalaitteita etäkauppana toimittavat tuottajat noudattavat tässä artiklassa säädettyjä vaatimuksia niiden laitteiden osalta, jotka on toimitettu siinä jäsenvaltiossa, jossa laitteen hankkija asuu. 2003/108/EY 1 artikla 139 artikla Muiden käyttäjien kuin kotitalouksien sähkö- ja elektroniikkalaiteromun jätehuollon rahoitus 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tuottajat rahoittavat 13 päivään elokuuta 2005 mennessä muiden käyttäjien kuin kotitalouksien sähkö- ja elektroniikkalaiteromun keräyksestä, käsittelystä, hyödyntämisestä sekä ympäristöä säästävästä loppukäsittelystä aiheutuvat kustannukset niiden tuotteiden osalta, jotka on saatettu markkinoille 13 päivän elokuuta 2005 jälkeen. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että 13 päivään elokuuta 2005 mennessä sellaisista tuotteista peräisin olevan sähkö- ja elektroniikkalaiteromun jätehuollon rahoitus, jotka on saatettu markkinoille ennen 13 päivää elokuuta 2005 (”vanha jäte”), hoidetaan kolmannessa ja neljännessä alakohdassa esitetyn mukaisesti. Sellaisesta vanhasta jätteestä, joka korvataan uusilla vastaavilla tai saman käyttötarkoituksen omaavilla tuotteilla, aiheutuvien kustannusten rahoituksesta vastaavat asianomaisten tuotteiden tuottajat niitä toimittaessaan. Jäsenvaltiot voivat vaihtoehtoisesti säätää, että muiden käyttäjien kuin kotitalouksien on osittain tai kokonaan vastattava tästä rahoituksesta. Muun vanhan jätteen osalta huollon rahoituksesta vastaavat muut käyttäjät kuin kotitaloudet. 2. Tuottajat ja muut käyttäjät kuin kotitaloudet voivat tehdä sopimuksia muista rahoitustavoista, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän direktiivin soveltamista. 2002/96/EY (mukautettu) uusi 1410 artikla Käyttäjille annettavat tiedot 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tuottajat saavat ilmoittaa ostajille uusia tuotteita myytäessä keräyksestä, käsittelystä ja ympäristöä mahdollisimman vähän kuormittavasta loppukäsittelystä aiheutuvat kustannukset. Ilmoitetut kustannukset eivät saa ylittää todellisia kustannuksia. 21. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kotitalouksissa sähkö- ja elektroniikkalaitteita käyttävät saavat tarvittavat tiedot: (a) velvollisuudesta loppukäsitellä sähkö- ja elektroniikkalaiteromua erillään lajittelemattomista yhdyskuntajätteistä ja velvollisuudesta kerätä kaikki sähkö- ja elektroniikkalaiteromu erikseen; (b) heidän käytettävissään olevista palautus- ja keräysjärjestelmistä; (c) siitä, miten he voivat vaikuttaa sähkö- ja elektroniikkalaiteromun uudelleenkäyttöön, kierrätykseen ja muunlaiseen hyödyntämiseen; (d) sähkö- ja elektroniikkalaitteissa olevista vaarallisista aineista aiheutuvista mahdollisista vaikutuksista ympäristöön ja ihmisten terveyteen; (e) liitteessä IV esitetyn tunnuksen merkityksestä. 32. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, jotta kuluttajat osallistuisivat sähkö- ja elektroniikkalaiteromun keräykseen ja jotta kuluttajia kannustettaisiin helpottamaan uudelleenkäyttöä, käsittelyä ja hyödyntämistä. 43. Jotta sähkö- ja elektroniikkalaiteromun loppukäsittely yhdessä lajittelemattoman yhdyskuntajätteen kanssa saatetaan mahdollisimman vähiin ja helpotetaan sen erilliskeräystä keräämistä erikseen, jäsenvaltioiden on varmistettava, että tuottajat – eurooppalaisen standardin EN 50419 [30] mukaisesti – merkitsevät asianmukaisesti liitteessä IV esitetyllä tunnuksella markkinoille saatetut sähkö- ja elektroniikkalaitteet, jotka on saatettu markkinoille 13 päivän elokuuta 2005 jälkeen. Erityistapauksissa, jos se on tuotteen koon tai toiminnan vuoksi tarpeen, tunnus merkitään sähkö- ja elektroniikkalaitteiden pakkaukseen, käyttöohjeisiin ja takuuseen. 54. Jäsenvaltiot voivat vaatia, että tuottajat ja/tai jakelijat antavat kaikki tai osan 2–4 1–3 kohdassa tarkoitetuista tiedoista esimerkiksi käyttöohjeissa tai myyntipisteissä. 1511 artikla Käsittelylaitoksille annettavat tiedot 1. Helpottaakseen sähkö- ja elektroniikkalaiteromun valmistelua uudelleenkäyttöä varten sekä oikeaa ja ympäristön kannalta kestävää käsittelyä, huolto, ajantasaistaminen, uudistaminen ja kierrätys mukaan lukien, jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että tuottajat antavat käsittelylaitosten mahdollisesti tarvitsemat uudelleenkäyttöön ja käsittelyyn liittyvät tiedot kaikista markkinoille saatetuista uusista sähkö- ja elektroniikkalaitteiden tyypeistä yhden vuoden kuluessa niiden markkinoille saattamisesta. Mikäli uudelleenkäytöstä, käsittelystä ja kierrätyksestä vastaavat laitokset katsovat sen tarpeelliseksi tämän direktiivin säännösten noudattamista varten, näissä tiedoissa yksilöidään sähkö- ja elektroniikkalaitteiden komponentit ja materiaalit sekä vaarallisten aineiden ja valmisteiden sijainti sähkö- ja elektroniikkalaitteissa. Sähkö- ja elektroniikkalaitteiden tuottajien on asetettava tiedot uudelleenkäytöstä, käsittelystä ja kierrätyksestä vastaavien laitosten saataville käsikirjojen tai sähköisten välineiden muodossa (esimerkiksi CD-ROM, online-palvelut). 2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että 13 päivän elokuuta 2005 jälkeen markkinoille saatetun sähkö- tai elektroniikkalaitteen tuottaja käy yksiselitteisesti ilmi laitteessa olevasta merkinnästä. Jotta laitteen markkinoillesaattamispäivä kävisi kiistattomasti ilmi, on laitteessa oltava erityinen merkintä, josta käy ilmi, että laite on saatettu markkinoille 13 päivän elokuuta 2005 jälkeen. Tässä tarkoituksessa on sovellettava eurooppalaista standardia EN 50419 . Komissio edistää eurooppalaisten normien laatimista tätä tarkoitusta varten. 1612 artikla Rekisteröinti, tiedottaminen ja kertomukset uusi 1. Jäsenvaltioiden on laadittava tuottajista, myös sähkö- ja elektroniikkalaitteita etäkaupan avulla toimittavista tuottajista, rekisteri 2 kohdan mukaisesti. Rekisterin avulla seurataan 12 ja 13 kohdan rahoitusvelvoitteiden noudattamista. 2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kaikki niiden alueella toimivat tuottajat voivat toimittaa kansallisiin rekistereihin kaikki asiaankuuluvat tiedot, kuten raportointivaatimukset ja maksut, jotka liittyvät tuottajan toimiin muissa jäsenvaltioissa. Rekisterien on oltava yhteentoimivia, jotta niiden välillä voidaan vaihtaa tällaisia tietoja, kuten tietoja kansallisille markkinoille saatettujen sähkö- ja elektroniikkalaitteiden määristä, ja jotta yhteisön sisäisiin tavara- tai sähkö- ja elektroniikkalaiteromujen siirtoihin liittyviä maksuja voitaisiin välittää. 3. Rekisteröinnin muodosta ja kertomusten laadintavälistä säädetään erikseen. Nämä toimenpiteet, joiden tarkoituksena on muuttaa tämän direktiivin muita kuin keskeisiä osia täydentämällä sitä, hyväksytään 18 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen. 4. Rekisterin pitämisestä voi huolehtia 12 artiklan 2 kohdan nojalla muodostettu tuottajien yhteinen järjestelmä. 2002/96/EY (mukautettu) uusi 51. Jäsenvaltioiden on laadittava tuottajista rekisteri ja koottava vuotuiset tiedot, mukaan lukien selvityksiin perustuvat arviot, kussakin jäsenvaltiossa markkinoille saatettujen, kaikilla tavoin kerättyjen ja uudelleen käytettyjen, kierrätettyjen ja hyödynnettyjen sähkö- ja elektroniikkalaitteiden sekä maastaviedyn erilliskerätyn kerätyn sähkö- ja elektroniikkalaiteromun romun määristä ja luokista painoina tai, jos se ei ole mahdollista, kappalemäärinä. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että sähkö- ja elektroniikkalaitteita etäkaupan avulla toimittavat tuottajat toimittavat tiedot 8 artiklan 4 kohdan vaatimusten noudattamisesta sekä niiden sähkö- ja elektroniikkalaitteiden määristä ja luokista, jotka on saatettu markkinoille siinä jäsenvaltiossa, jossa laitteen hankkija asuu. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että vaadittavat tiedot toimitetaan komissiolle kahden vuoden välein 18 kuukauden kuluessa asianomaisen ajanjakson päättymisestä. Ensimmäinen tietojen toimittaminen kattaa vuodet 2005 ja 2006. Sähkö- ja elektroniikkalaiteromua ja sen käsittelyä koskevien tietokantojen perustamiseksi tiedot on toimitettava muodossa, josta määrätään vuoden kuluessa tämän direktiivin voimaantulosta 14 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. Jäsenvaltioiden on huolehdittava asianmukaisesta tietojen vaihdosta tämän kohdan noudattamiseksi erityisesti 6 artiklan 5 kohdassa tarkoitettujen käsittelytoimien osalta. 62. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kertomus tämän direktiivin täytäntöönpanosta ja 5 kohdassa tarkoitetuista tiedoista kolmen vuoden välein sanotun kuitenkaan rajoittamatta edellä 1 kohdassa säädettyjen vaatimusten noudattamista. Täytäntöönpanokertomuksen Kertomuksen perustana on käytettävä komission päätöksessä 2004/249/EY [31] ja komission päätöksessä 2005/369/EY [32] vahvistettua kyselylomaketta tai mallia, jonka komissio laatii eräiden ympäristöä koskevien direktiivien täytäntöönpanoon liittyvien kertomusten standardoinnista ja järkeistämisestä 23 päivänä joulukuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/692/ETY [33] 6 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Kyselylomake tai malli lähetetään jäsenvaltioille kuusi kuukautta ennen sen ajanjakson alkua, jota kertomus koskee. Kertomus on toimitettava komissiolle yhdeksän kuukauden kuluessa sen kolmivuotiskauden päättymisestä, jota se koskee. Ensimmäinen kolmivuotiskertomus koskee vuosia 20xx04—20xx06. Komissio julkaisee kertomuksen tämän direktiivin täytäntöönpanosta yhdeksän kuukauden kuluessa siitä, kun se on vastaanottanut jäsenvaltioiden kertomukset. 2008/34/EY 1 artiklan 3 kohta (mukautettu) uusi 1713 artikla Mukauttaminen tieteen ja tekniikan kehitykseen Muutoksia voidaan tehdä, Tehdään muutokset, jotka jos ne ovat ovat tarpeen 16 artiklan 6 kohdan 7 artiklan 3 kohdan, liitteen I B (erityisesti kotitalouksien valaisimien, hehkulamppujen ja aurinkokennojen eli aurinkopaneelien mahdollista lisäämistä varten), liitteen II (erityisesti uusien teknisten ratkaisujen huomioon ottamiseksi sähkö- ja elektroniikkalaiteromun käsittelyssä) ja liitteiden III ja IV mukauttamiseksi tieteen ja tekniikan kehitykseen. Nämä toimenpiteet, joiden tarkoituksena on muuttaa tämän direktiivin muita kuin keskeisiä osia, hyväksytään 184 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen. Komissio kuulee muun muassa sähkö- ja elektroniikkalaitteiden tuottajia, kierrättäjiä, käsittelijöitä sekä ympäristö-, työntekijä- ja kuluttajajärjestöjä ennen liitteiden muuttamista. 2002/96/EY (mukautettu) 1814 artikla Komitea 1. Komissiota avustaa direktiivin 2008/xx/EY 39 75/442/ETY 18 artiklalla perustettu komitea. 2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklassa säädettyä menettelyä ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset. Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi. 2008/34/EY 1 artiklan 4 kohta 3. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 a artiklan 1–4 kohtaa sekä 7 artiklaa ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset. 2002/96/EY (mukautettu) 1915 artikla Seuraamukset Jäsenvaltioiden on säädettävä tämän direktiivin täytäntöön panemiseksi säädettyjen kansallisten säännösten rikkomiseen sovellettavista seuraamuksista. Säädettyjen seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia. uusi Jäsenvaltioiden on vahvistettava säännöt tämän direktiivin mukaisesti annettujen kansallisten säännösten rikkomiseen sovellettavista seuraamuksista ja varmistettava niiden täytäntöönpano kaikin tarvittavin toimenpitein. Säädettyjen seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia. Jäsenvaltioiden on annettava kyseiset säännökset komissiolle tiedoksi viimeistään 21 artiklassa tarkoitettuna päivänä ja ilmoitettava niihin vaikuttavista mahdollisista myöhemmistä muutoksista viipymättä. 2002/96/EY (mukautettu) 2016 artikla Tarkastukset ja seuranta Jäsenvaltioiden on varmistettava, että direktiivin oikea soveltaminen todennetaan tarkastuksilla ja seurannalla. uusi 1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat tarkastukset ja seuranta tämän direktiivin soveltamisen todentamiseksi. Tarkastusten alaisia ovat ainakin jätteensiirtoasetuksen mukaisesti yhteisön ulkopuolelle vietävät sähkö- ja elektroniikkalaiteromut sekä jätteistä annetun direktiivin 2008/xx/EY ja tämän direktiivin liitteen II mukaisesti käsittelylaitosten toiminnot. 2. Sähkö- ja elektroniikkalaiteromun siirtoja on seurattava liitteessä I olevien seurannan vähimmäisvaatimusten mukaisesti. 3. Tarkastusten ja seurannan osalta voidaan vahvistaa myös muita sääntöjä. Nämä toimenpiteet, joiden tarkoituksena on muuttaa tämän direktiivin muita kuin keskeisiä osia täydentämällä sitä, hyväksytään 18 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen. 2002/96/EY (mukautettu) uusi 2117 artikla Direktiivin saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä 1. Jäsenvaltioiden on saatettava voimaan 2, 3, 5, 6, 7, 11, 14, 16, 19 ja 20 artiklan sekä liitteen I tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään [18 kuukautta sen jälkeen, kun tämä direktiivi on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä] 13 päivään elokuuta 2004 menneessä. Niiden on viipymättä toimitettava komissiolle kirjallisina nämä säännökset sekä kyseisiä säännöksiä ja tätä direktiiviä koskeva vastaavuustaulukko. ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. Niissä on myös mainittava, että voimassa oleviin lakeihin, asetuksiin ja hallinnollisiin määräyksiin sisältyviä viittauksia tällä direktiivillä kumottuihin direktiiveihin pidetään viittauksina tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset ja maininnat tehdään. 2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kirjallisina tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle. lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset. 3. Edellyttäen, että tässä direktiivissä asetetut tavoitteet saavutetaan, jäsenvaltiot voivat saattaa 86 artiklan 6 kohdan, 14 artiklan 2 kohdan 10 artiklan 1 kohdan sekä 1511 artiklan säännökset osaksi kansallista lainsäädäntöään toimivaltaisten viranomaisten ja asianomaisten talouden sektorien välillä tehdyillä sopimuksilla. Tällaisten sopimusten on täytettävä seuraavat vaatimukset: (a) sopimukset ovat täytäntöönpanokelpoisia; (b) sopimuksissa määritellään tavoitteet ja niitä koskevat määräajat; (c) sopimukset julkaistaan kansallisessa virallisessa lehdessä tai muussa virallisessa asiakirjassa, johon yleisö voi samalla tavoin tutustua ja joka toimitetaan komissiolle; (d) saavutettuja tuloksia seurataan säännöllisesti, niistä ilmoitetaan toimivaltaisille viranomaisille ja komissiolle ja ne saatetaan yleisön saataville sopimuksen ehtojen mukaisesti; (e) toimivaltaiset viranomaiset valvovat sopimuksen avulla saavutettua edistystä; ja (f) jos sopimusta ei noudateta, jäsenvaltioiden on pantava täytäntöön tämän direktiivin asiaankuuluvat säännökset laein, asetuksin tai hallinnollisin määräyksin. 4. (a) Kreikka ja Irlanti, jotka – kierrätysinfrastruktuurinsa yleisten puutteiden, – yleisten maantieteellisten olosuhteidensa, kuten pienten saarien suuren määrän ja maaseutu- ja vuoristoalueiden, – yleisesti vähäisen väestön tiheyden, ja – sähkö- ja elektroniikkalaitteiden kulutuksen vähäisyyden johdosta, eivät pysty saavuttamaan joko 5 artiklan 5 kohdan ensimmäisessä alakohdassa mainittua keräystavoitetta tai 7 artiklan 2 kohdassa mainittuja hyödyntämistavoitteita ja jotka kaatopaikoista 26 päivänä huhtikuuta 1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/31/EY [34] 5 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti ja jotka voivat pyytää sanotussa artiklassa mainitun määräajan pidentämistä, voivat pidentää tämän direktiivin 5 artiklan 5 kohdassa ja 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja määräaikoja enintään 24 kuukaudella. Näiden jäsenvaltioiden on ilmoitettava asiaa koskevista päätöksistään komissiolle viimeistään silloin, kun tämä direktiivi saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä. (b) Komissio ilmoittaa näistä päätöksistä muille jäsenvaltioille ja Euroopan parlamentille. 5. Komissio toimittaa viiden vuoden kuluessa tämän direktiivin voimaantulosta Euroopan parlamentille ja neuvostolle tämän direktiivin soveltamisesta saatuihin kokemuksiin perustuvan kertomuksen, jossa keskitytään erityisesti jätteen erillistä keräämistä, käsittelyä ja hyödyntämistä sekä rahoitusta koskeviin järjestelmiin. Selvityksen on lisäksi perustuttava tekniikan kehitykseen, saatuihin kokemuksiin, ympäristövaatimuksiin sekä sisämarkkinoiden toimintaan. Selvitykseen on tarvittaessa sisällytettävä ehdotuksia tämän direktiivin näitä seikkoja koskevien säännösten muuttamiseksi. uusi 22 artikla Kumoaminen Kumotaan direktiivi 2002/96/EY, sellaisena kuin se on muutettuna liitteessä V olevassa A osassa mainituilla direktiiveillä, 21 artiklassa mainitusta päivämäärästä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioita velvoittavia, liitteessä V olevassa B osassa asetettuja määräaikoja, joiden kuluessa niiden on saatettava mainitut direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöä ja alettava soveltaa niitä. Viittauksia kumottuihin direktiiveihin pidetään viittauksina tähän direktiiviin liitteessä VI olevan vastaavuustaulukon mukaisesti. 2002/96/EY (mukautettu) uusi 2318 artikla Voimaantulo Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu , jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä. 2419 artikla Osoitus Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä, Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta Puhemies Puheenjohtaja LIITE I A Tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvat sähkö- ja elektroniikkalaitteiden luokat 1. Suuret kodinkoneet 2. Pienet kodinkoneet 3. Tieto- ja teletekniset laitteet 4. Kuluttajaelektroniikka 5. Valaistuslaitteet 6. Sähkö- ja elektroniikkatyökalut (lukuun ottamatta suuria, kiinteitä teollisuustyökaluja) 7. Lelut, vapaa-ajan- ja urheiluvälineet 8. Lääkinnälliset laitteet (lukuun ottamatta siirteitä ja infektoituvia tuotteita) 9. Tarkkailu- ja valvontalaitteet 10. Automaatit LIITE I B Luettelo tuotteista, jotka kuuluvat tämän direktiivin soveltamisalaan ja liitteessä I A mainittuihin luokkiin 1. Suuret kodinkoneet Suuret kylmälaitteet Jääkaapit Pakastimet Muut suuret laitteet, joita käytetään elintarvikkeiden jäähdyttämiseen, säilyttämiseen ja varastointiin Pesukoneet Vaatteiden kuivauslaitteet Astianpesukoneet Ruoanlaittoon käytettävät laitteet Sähköliedet Sähköliedet Mikroaaltouunit Muut suuret laitteet, joita käytetään ruoan valmistukseen tai elintarvikkeiden käsittelyyn Sähköiset lämmityslaitteet Sähköiset lämpöpatterit Muut suuret laitteet, joita käytetään huoneiden, vuoteiden ja istuinten lämmittämiseen Sähkötuulettimet Ilmastointilaitteet Muut tuuletus-, poistotuuletus- ja ilmanvaihtolaitteet 2. Pienet kodinkoneet Pölynimurit Mattoharjat Muut siivouskoneet Ompelu-, neulonta- ja kutomakoneet sekä muut koneet tekstiilien käsittelyä varten Silitysraudat ja muut koneet tekstiilien silitystä, mankelointia ja muuta huoltoa varten Leivänpaahtimet Pöytägrillit Kahvimyllyt, kahvinkeittimet ja laitteet purkkien tai pakkausten avaamista tai sulkemista varten Sähköveitset Hiustenleikkuukoneet, hiustenkuivaimet, sähköhammasharjat, parranajokoneet, sähköhierojat ja muut vartalonhoitovälineet Kellot ja aikaa mittaavat, osoittavat ja tallentavat laitteet Vaa'at 3. Tieto- ja teletekniset laitteet Keskitetty tietojenkäsittely: Keskustietokoneet Minitietokoneet Tulostimet Henkilökohtainen tietojenkäsittely: Henkilökohtaiset tietokoneet (PC) (keskusyksikkö, hiiri, näyttö ja näppäimistö mukaan luettuina) Kannettavat tietokoneet (keskusyksikkö, hiiri, näyttö ja näppäimistö mukaan luettuina) Sylimikrot Kämmenmikrot Kirjoittimet Kopiokoneet Sähkökirjoituskoneet Tasku- ja pöytälaskimet sekä muut tuotteet tai laitteet tietojen sähköistä keräämistä, tallentamista, käsittelyä, esittelyä tai välittämistä varten Päätelaitteet ja -järjestelmät Telekopiolaitteet Teleksit Puhelimet Maksulliset puhelimet Johdottomat puhelimet Matkapuhelimet Puhelinvastaajat ja muut tuotteet tai laitteet äänen, kuvan tai muun tiedon välittämiseksi telelaitteiden avulla 4. Kuluttajaelektroniikka Radiot Televisiot Videokamerat Videonauhurit Hifinauhurit Äänentoistolaitteet Soittimet sekä muut tuotteet tai laitteet äänen tai kuvan tallentamista ja toistamista varten, mukaan lukien äänen ja kuvan levittämiseen tarkoitetut muut signaalit ja tekniikat kuin televiestintä 5. Valaistuslaitteet Loisteputkivalaisimet kotitalouksien valaisimia lukuun ottamatta Loisteputket Pienloistelamput Korkeatehoiset purkauslamput, mukaan luettuina painenatriumlamput ja metallihalidilamput Matalapaineiset natriumlamput Muut valaistuslaitteet tai laitteet valaistuksen suuntaamista ja säätämistä varten hehkulamppuja lukuun ottamatta 6. Sähkö- ja elektroniikkatyökalut (lukuun ottamatta suuria, kiinteitä teollisuustyökaluja) Porat Sahat Ompelukoneet Laitteet, joilla sorvataan, jyrsitään, hiotaan, sahataan, leikataan, porataan, rei'itetään, lävistetään, taitetaan, taivutetaan tai työstetään puuta, metallia ja muita aineita Niittaus-, naulaus- tai ruuvauskoneet tai koneet niittien, naulojen ja ruuvien poistamiseen käytettävät tai muut vastaavat Hitsaus-, juotto- tai vastaavat laitteet Nestemäisten tai kaasumaisten aineiden ruiskutus-, levitys- ja dispergointilaitteet sekä muut käsittelylaitteet Ruohonleikkurit ja muut puutarhatyökalut 7. Lelut, vapaa-ajan- ja urheiluvälineet Sähköjunat tai kilpa-autoradat Videopelien kädessä pidettävät ohjauspäätteet Videopelit Tietokoneet pyöräilyä, sukellusta, juoksua, soutua jne. varten Sähkö- tai elektroniikkakomponentteja sisältävät urheiluvälineet Kolikkoautomaatit 8. Lääkinnälliset laitteet (lukuun ottamatta siirteitä ja infektoituvia tuotteita) Sädehoitolaitteet Kardiologiset laitteet Dialyysilaitteet Hengityskoneet Isotooppilääketieteen laitteet In vitro -diagnostiikassa käytettävät laboratoriolaitteet Analysaattorit Pakastimet Hedelmöitystestit Muut laitteet sairauden, vamman tai invaliditeetin havaitsemiseksi, estämiseksi, seuraamiseksi, hoitamiseksi ja lievittämiseksi 9. Tarkkailu- ja valvontalaitteet Paloilmaisimet Lämmityksen säätölaitteet Termostaatit Kotitalouksissa tai laboratorioissa käytettävät mittaus-, punnitus- ja säätölaitteet Muut teollisuuslaitoksissa käytettävät valvonta- ja ohjauslaitteet (esim. ohjauspaneelit) 10. Automaatit Lämminjuoma-automaatit Kuumien ja kylmien juomien pullo- ja tölkkiautomaatit Kiinteiden tuotteiden automaatit Raha-automaatit Erilaiset tuoteautomaatit uusi LIITE I Sähkö- ja elektroniikkalaiteromun siirtojen seurantaa koskevat vähimmäisvaatimukset 1. Jotta sähkö- ja elektroniikkalaitteet sekä sähkö- ja elektroniikkalaiteromu voidaan erottaa toisistaan tapauksissa, joissa esineen haltija väittää, että hän aikoo siirtää tai siirtää parhaillaan käytettyjä sähkö- ja elektroniikkalaitteita eikä sähkö- ja elektroniikkalaiteromua, jäsenvaltioiden viranomaisten on vaadittava seuraavia todisteita väitteen tueksi: a) jäljennös laskusta tai sopimuksesta, joka koskee sähkö- ja elektroniikkalaitteen myyntiä ja/tai omistusoikeuden siirtoa ja jossa todetaan, että laite on tarkoitettu välittömästi uudelleenkäytettäväksi ja että se on täysin toimintakunnossa; b) todiste arvioinnista tai testauksesta tulosten jäljennös (testisertifikaatti tai todiste toimintakunnosta) kunkin lähetyksessä olevan esineen osalta ja pöytäkirja, jossa on kaikki tulokset 2 kohdan mukaisesti ilmaistuna; c) sähkö- ja elektroniikkalaitteen kuljetuksen järjestävän haltijan ilmoitus siitä, ettei mikään lähetyksessä oleva materiaali tai laite ole jätteistä annetun direktiivin 2008/xx/EY 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua jätettä, ja d) riittävä pakkausmateriaali suojaamaan siirrettyjä tuotteita vahingoittumiselta kuljetuksen, lastauksen ja purkamisen aikana. 2. Jotta voidaan osoittaa, että siirrettävät esineet ovat käytettyjä sähkö- ja elektroniikkalaitteita eivätkä sähkö- ja elektroniikkalaiteromua, jäsenvaltioiden on edellytettävä, että käytetyille sähkö- ja elektroniikkalaitteille suoritetaan seuraavat testit ja että testitulokset kirjataan: 1 vaihe: Testit: a) Laitteen toimintakunto olisi testattava ja sen sisältämät vaaralliset aineet arvioitava. Suoritettava testi on valittava sähkö- ja elektroniikkalaitteen tyypin mukaan. Useimpien käytettyjen sähkö- ja elektroniikkalaitteiden osalta riittää keskeisten toimintojen toimintakunnon testaaminen. b) Arviointien ja testien tulokset on kirjattava. 2 vaihe: Tulosten kirjaaminen a) Tulokset olisi merkittävä kestävästi mutta ei kuitenkaan pysyvästi joko suoraan sähkö- ja elektroniikkalaitteeseen (jos sitä ei ole pakattu) tai pakkaukseen, jotta ne voidaan lukea purkamatta laitteen pakkausta. b) Tässä merkinnässä on oltava seuraavat tiedot: – tavaran nimi (laitteen nimi direktiivin 20xx/xx/EY liitteen II mukaisesti ja luokka mainitun direktiivin liitteen I mukaisesti; – tavaran tunnistenumero (tyyppinumero); – tuotantovuosi (jos tiedossa); – toimintakunnon todistamisesta vastaavan yrityksen nimi ja osoite; – edellä olevassa 1 kohdassa selostetut testitulokset, ja – suoritetun testin tyyppi. 3. Edellä olevassa 1 kohdassa vaadittujen tietojen lisäksi kuhunkin käytettyjä sähkö- ja elektroniikkalaitteita sisältävään lähetykseen (esimerkiksi kontti tai kuorma-auto) on liitettävä seuraavat tiedot: a) CMR-asiakirja ja b) vastuussa olevan henkilön vakuutus vastuustaan. 4. Jos tavaraan ei ole liitetty 1 ja 3 kohdassa edellytettäviä asianmukaisia asiakirjoja ja sitä ei ole pakattu asianmukaisesti, jäsenvaltioiden viranomaisten on oletettava, että tavara on vaarallista sähkö- ja elektroniikkalaiteromua ja että kyseessä on laiton siirto. Tällaisessa tapauksessa asiasta ilmoitetaan kyseeseen tuleville toimivaltaisille viranomaisille ja lähetystä käsitellään jätteiden siirtoa koskevan asetuksen 24 ja 25 artiklan mukaisesti. Useimmissa tapauksissa kuljetusta vastaavien on kuljetettava jäte omalla kustannuksellaan takaisin lähettäjämaahan. Heille voi aiheutua myös rikosoikeudellisia seuraamuksia. Niissä jäsenvaltioissa, joissa valtion viranomaisilla on todistustaakka siitä, että tavarat ovat sähkö- ja elektroniikkalaiteromua eivätkä sähkö- ja elektroniikkalaitteita, voivat asianmukaisten asiakirjojen ja pakkausten puuttuminen todennäköisesti myöhästyttää kuljetuksia huomattavasti, kun suoritetaan tarvittavia tutkimuksia siirrettävien tavaroiden laadusta. 2002/96/EY LIITE II Sähkö- ja elektroniikkalaiteromun materiaalin ja jätekomponenttien 86 artiklan 21 kohdassa tarkoitettu valikoiva käsittely 1. Ainakin seuraavat aineet, valmisteet ja komponentit on poistettava kaikista erikseen kerätystä sähkö- ja elektroniikkalaiteromusta: – polykloorattuja bifenyylejä (PCB) sisältävät kondensaattorit polykloorattujen bifenyylien ja polykloorattujen terfenyylien käsittelystä (PCB/PCT) 16 päivänä syyskuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin 96/59/EY [35] mukaisesti, – elohopeaa sisältävät jätekomponentit, kuten katkaisimet ja taustavalolamput, – paristot, – matkapuhelinten ja muiden laitteiden painetut piirilevyt, jos piirilevyt ovat suurempia kuin 10 cm2, – väriainekasetit, nestemäiset ja tahnamaiset sekä väriaineet, – bromattuja palonestoaineita sisältävät muovit, – asbestijätteet ja asbestia sisältävät komponentit, – katodisädeputket, – täysin halogenoidut kloorifluorihiilivedyt (CFC), osittain halogenoidut kloorifluorihiilivedyt (HCFC) tai fluorihiilivedyt (HFC), hiilivedyt (HC), – kaasupurkauslamput, – yli 100 cm2:n kokoiset nestekidenäytöt (sekä tarvittaessa niiden kotelot) ja kaikki näytöt, joiden taustavalona on kaasupurkauslamppu, – ulkopuoliset sähkökaapelit, – vaarallisten aineiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevan neuvoston direktiivin 67/548/ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen 5 päivänä joulukuuta 1997 annetun komission direktiivin 97/69/EY [36] mukaisia tulenkestäviä keraamisia kuituja sisältävä komponentit, – radioaktiivisia aineita sisältävät komponentit, lukuun ottamatta perusnormien vahvistamisesta työntekijöiden ja väestön terveyden suojelemiseksi ionisoivasta säteilystä aiheutuvilta vaaroilta 13 päivänä toukokuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin 96/29/Euratom [37] 3 artiklassa ja liitteessä I säädetyt raja-arvot alittavia komponentteja, – ongelmallisia aineita sisältävät elektrolyyttikondensaattorit (korkeus > 25 mm, halkaisija > 25 mm tai suhteellisesti samankokoinen). Nämä aineet, valmisteet ja komponentit on käsiteltävä tai hyödynnettävä direktiivin 75/442/ETY 4 artiklan mukaisesti. 2. Erikseen kerätyn sähkö- ja elektroniikkalaiteromun komponentit on käsiteltävä seuraavasti: – katodisädeputket: fluoresoiva pinnoite on poistettava, – sellaisia kaasuja sisältävät laitteet, jotka heikentävät otsonikerrosta tai joiden ilmastoa lämmittävä vaikutus (GWP) on suurempi kuin 15 ja joita käytetään esimerkiksi eristysvaahdossa ja jäähdytysnesteputkistossa: nämä kaasut on erotettava ja tuhottava asianmukaisesti. Otsonikerrosta heikentävät kaasut on käsiteltävä otsonikerrosta heikentävistä aineista 29 päivänä kesäkuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2037/2000 [38] mukaisesti, – kaasupurkauslamput: elohopea on poistettava. 3. Ympäristönäkökohdat sekä uudelleenkäytön ja kierrättämisen toivottavuus huomioiden 1 ja 2 kohtaa sovelletaan siten, ettei estetä komponenttien tai kokonaisten laitteiden uudelleenkäyttöä ja kierrättämistä ympäristöä säästävällä tavalla. 2008/34/EY 1 artiklan 5 kohta (mukautettu) 4. Komissio arvioi 14 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen mahdollisimman pian, onko matkapuhelinten painettuja piirilevyjä ja nestekidenäyttöjä koskevia kohtia syytä muuttaa. 2002/96/EY LIITE III 86 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut tekniset vaatimukset 1. Sähkö- ja elektroniikkalaiteromun varastointipaikat (mukaan lukien väliaikainen varastointi) ennen niiden käsittelyä (rajoittamatta direktiivin 1999/31/EY vaatimuksia) – läpäisemättömillä pinnoilla varustetut tarkoituksenmukaiset alueet, joissa on käytettävissä laitteet nestevuotojen keräystä varten sekä tarvittaessa nesteiden ja rasvojen erottimet; – tarkoituksenmukaisten alueiden vedenkestävä peite. 2. Sähkö- ja elektroniikkalaiteromun käsittelypaikat – vaa'at käsiteltyjen jätteiden painon mittaamiseksi; – läpäisemättömät pinnat ja vedenkestävä peite tarkoituksenmukaisilla alueilla, joilla on käytettävissä laitteet nestevuotojen keräystä varten sekä tarvittaessa nesteiden ja rasvojen erottimet; – purettujen varaosien tarkoituksenmukaiset varastointimahdollisuudet; – tarkoituksenmukaiset varastointisäiliöt paristojen, polykloorattuja bifenyylejä ja polykloorattuja terfenyylejä sisältävien (PCB/PCT) kondensaattorien ja muiden vaarallisten jätteiden, kuten radioaktiivisten aineiden, varastoimista varten; – terveys- ja ympäristönsäädösten mukaiset vedenkäsittelylaitteet. LIITE IV Sähkö- ja elektroniikkalaitteiden merkitsemisessä käytettävä tunnus Seuraavassa kuvassa esitetään tunnus, joka osoittaa, että sillä merkityt sähkö- ja elektroniikkalaitteet on kerättävä erikseen. Tunnus on merkittävä laitteisiin näkyvästi, selvästi ja pysyvästi. (...PICT...) LIITE V A osa Kumottu direktiivi ja siihen tehdyt muutokset (22 artiklassa tarkoitetut) Direktiivi 2002/96/EY sähkö- ja elektroniikkalaiteromusta | (EUVL L 37, 13.2.2003, s. 24.) | Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/108/EY | (EUVL L 345, 31.12.2003, s. 106) | Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/34/EY | (EUVL L 81, 20.3.2008, s. 65) | B osa Määräajat kansallisen lainsäädännön osaksi saattamiselle (22 artiklassa tarkoitetut) Direktiivi | Määräaika | 2002/96/EY | 13.elokuuta 2004 | 2003/108/EY | 13.elokuuta 2004 | 2008/34/EY | - | LIITE VI Vastaavuustaulukko Direktiivi 2002/96/EY | Tämä direktiivi | 1 artikla | - | - | 1 artikla | 2 artiklan 1 kohta | 2 artiklan 1 kohta | 2 artiklan 2 kohta | 2 artiklan 2 kohta | - | 2 artiklan 3 kohta, johdantolause | 2 artiklan 3 kohta | 2 artiklan 3 kohdan a alakohta | 2 artiklan 1 kohta (osittain) | 2 artiklan 3 kohdan b alakohta | - | 2 artiklan 3 kohdan c alakohta | Liitteessä I B oleva 5 kohta | 2 artiklan 3 kohdan d alakohta | Liitteessä I B oleva 8 kohta | 2 artiklan 3 kohdan e alakohta | - | 2 artiklan 4 kohta | 3 artiklan a–d kohta | 3 artiklan a–d kohta | - | 3 artiklan e kohta | 3 artiklan e kohta | 3 artiklan f kohta | 3 artiklan f kohta | 3 artiklan g kohta | 3 artiklan g kohta | 3 artiklan h kohta | 3 artiklan h kohta | 3 artiklan i kohta | 3 artiklan i kohta | 3 artiklan j kohta | 3 artiklan j kohta | 3 artiklan k kohta | 3 artiklan k kohta | 3 artiklan l kohta | 3 artiklan l kohta | - | - | 3 artiklan m kohta | 3 artiklan m kohta | 3 artiklan n kohta | - | 3 artiklan o–s kohta | 4 artikla | 4 artikla | 5 artiklan 1–3 kohta | 5 artiklan 1–3 kohta | - | 6 artiklan 1 kohta | 5 artiklan 4 kohta | 6 artiklan 2 kohta | 5 artiklan 5 kohta | - | - | 7 artikla | - | 8 artiklan 1 kohta | 6 artiklan 1 kohdan ensimmäinen ja toinen alakohta ja 3 kohta | 8 artiklan 2 ja 3 kohta sekä 4 kohdan 1 alakohta ja toisen alakohdan ensimmäinen virke | Liitteessä II oleva 4 kohta | 8 artiklan 4 kohdan toisen alakohdan toinen virke | 6 artiklan 1 kohdan kolmas alakohta | 8 artiklan 5 kohta | 6 artiklan 6 kohta | 8 artiklan 6 kohta | 6 artiklan 2 kohta | 9 artiklan 1 ja 2 kohta | 6 artiklan 4 kohta | 9 artiklan 3 kohta | 6 artiklan 5 kohta | 10 artiklan 1 ja 2 kohta | - | 10 artiklan 3 kohta | 7 artiklan 1 kohta | - | 7 artiklan 2 kohta | 11 artiklan 1 kohta | - | 11 artiklan 2 kohta | 7 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta | 11 artiklan 3 kohta | 7 artiklan 3 kohdan toinen alakohta | - | 7 artiklan 4 kohta | - | 7 artiklan 5 kohta | 11 artiklan 4 kohta | 8 artiklan 1 kohta | 12 artiklan 1 kohta | 8 artiklan 2 kohdan ensimmäinen ja toinen alakohta | 12 artiklan 2 kohdan ensimmäinen ja toinen alakohta | 8 artiklan 2 kohdan kolmas alakohta | - | 8 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta | 12 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta | 8 artiklan 3 kohdan toinen alakohta | - | 8 artiklan 4 kohta | - | 9 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta | 13 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta | 9 artiklan 1 kohdan toinen alakohta | - | 9 artiklan 1 kohdan kolmas alakohta | 13 artiklan 1 kohdan toinen alakohta | 9 artiklan 1 kohdan neljäs alakohta | 13 artiklan 1 kohdan kolmas alakohta | 9 artiklan 2 kohta | 13 artiklan 2 kohta | - | 14 artiklan 1 kohta | 10 artiklan 1 kohta | 14 artiklan 2 kohta | 10 artiklan 2 kohta | 14 artiklan 3 kohta | 10 artiklan 3 kohta | 14 artiklan 4 kohta | 10 artiklan 4 kohta | 14 artiklan 5 kohta | 11 artikla | 15 artikla | - | 16 artiklan 1–4 kohta | 12 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta | 16 artiklan 5 kohta | 12 artiklan 1 kohdan ensimmäinen, toinen ja neljäs alakohta | - | 12 artiklan 2 kohta | 16 artiklan 6 kohta | 13 artikla | 17 artikla | 14 artikla | 18 artikla | 15 artikla | 19 artikla | 16 artikla | 20 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta | - | 20 artiklan 1 kohdan toinen alakohta | - | 20 artiklan 2 ja 3 kohta | 17 artiklan 1–3 kohta | 21 artiklan 1–3 kohta | 17 artiklan 4 kohta | - | - | 22 artikla | 18 artikla | 23 artikla | 19 artikla | 24 artikla | Liite IA | - | Liite IB | - | - | Liite I | Liitteet II–IV | Liitteet II–IV | - | Liite V | - | Liite VI | YKSINOMAAN TALOUSARVION TULOPUOLEEN VAIKUTTAVAAN SÄÄDÖKSEEN LIITTYVÄ RAHOITUSSELVITYS 1. EHDOTUKSEN NIMI: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi sähkö- ja elektroniikkalaiteromusta ja direktiivin 2002/96/EY kumoamisesta. 2. BUDJETTIKOHTA: Luku ja momentti: Kyseiseksi vuodeksi budjetoitu määrä: 3. RAHOITUSVAIKUTUKSET Ehdotuksella ei ole rahoitusvaikutuksia Ehdotuksella ei ole rahoitusvaikutuksia menoihin, mutta sillä on seuraavat rahoitusvaikutukset tuloihin: (milj. euroa yhden desimaalin tarkkuudella) | | Budjettikohta | Tulot [39] | 12 kk:n jakso, joka alkaa pp/kk/vvvv | [Vuosi n] | … artikla | Vaikutukset omiin varoihin | | | … artikla | Vaikutukset omiin varoihin | | | Toteutuksen jälkeen | | [n+1] | [n+2] | [n+3] | [n+4] | [n+5] | … artikla | | | | | | … artikla | | | | | | 4. PETOSTEN TORJUNTATOIMET 5. MUUT HUOMAUTUKSET [1] KOM(2008) 505 ja SEC(2008) 2367. [2] EYVL C 365 E, 19.12.2000, s. 184 ja EYVL C 240 E, 28.8.2001, s. 298. EUVL C , , s. [3] EYVL C 116, 20.4.2001, s. 38 EUVL C , , s. . [4] EYVL C 148, 18.5.2001, s 1. EUVL C , , s. [5] EYVL L 37, 13.2.2003, s. 24. [6] EYVL C 138, 17.5.1993, s. 5. [7] EYVL C 76, 11.3.1997, s. 1. [8] EYVL C 362, 2.12.1996, s. 241. [9] EUVL C, , s. [10] EUVL L 191, 22.7.2005, s. 29–58. [11] EUVL L 37, 13.2.2003, s. 19–23. [12] EUVL L 114, 27.4.2006, s. 9. [13] EYVL L 194, 25.7.1975, s. 47. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission päätöksellä 96/350/EY (EYVL L 135, 6.6.1996, s. 32).. [14] KOM(2008)505 ja SEC(2008)2367. [15] EUVL L 266, 26.9.2006, s. 1–14, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2008/12/EY (EUVL L 76, 19.3.2008, s. 39.). [16] EYVL L 78, 26.3.1991, s. 38. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 98/101/EY (EYVL L 1, 5.1.1999, s. 1). [17] KOM(2008)505 ja SEC(2008)2367. [18] EUVL L 24, 29.1.2008, s. 8. EYVL L 194, 10.10.1996, s. 29–40. [19] EYVL L 118, 27.4.2001, s. 41. [20] EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23. [21] EYVL L 144, 4.6.1997, s. 19. [22] EYVL L 196 16.8.1967, s. 1. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2001/59/EY (EYVL L 225, 21.8.2001, s. 1). [23] EYVL L 200, 30.7.1999, s. 1. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2001/60/EY (EYVL L 226, 22.8.2001, s. 5). [24] EUVL L 190, 12.7.2006, s. 1–98, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 1379/2007 (EUVL L 309, 27.11.2007, s. 7). [25] EYVL L 30, 6.2.1993, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 2557/2001 (EUVL L 349, 31.12.2001, s. 1). [26] EYVL L 316, 4.12.2007, s. 6. [27] EUVL L 166, 1.7.1999, s 6 Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 2243/2001.(EUVL L 303, 20.11.2001, s.11). [28] EYVL L 185, 17.7.1999, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 2243/2001. [29] EYVL L 114, 24.4.2001, s. 1. [30] Euroopan sähkötekniikan standardointikomitea CENELEC hyväksyi tämän standardin maaliskuussa 2006. [31] EUVL L 78, 16.3.2004, s. 56. [32] EUVL L 119, 11.5.2005, s. 13. [33] EYVL L 377, 31.12.1991, s. 48, [34] EYVL L 182, 16.7.1999, s. 1. [35] EYVL L 243, 24.9.1996, s. 31. [36] EYVL L 343, 13.12.1997, s. 19. [37] EYVL L 159, 29.6.1996, s. 1. [38] EYVL L 244, 29.9.2000, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2039/2000/EY (EYVL L 244, 29.9.2000, s. 26). [39] Perinteisistä omista varoista (maatalousmaksut, sokerimaksut, tullimaksut) ilmoitetaan nettomäärät, jotka saadaan vähentämällä bruttomääristä 25 prosenttia jäsenvaltioiden kantokuluja. --------------------------------------------------