ISSN 1725-5171 |
||
Euroopa Liidu Teataja |
C 206 |
|
![]() |
||
Eestikeelne väljaanne |
Teave ja teatised |
49. köide |
Teatis nr |
Sisukord |
Lehekülg |
||||||
|
II Ettevalmistavad aktid |
|||||||
|
Regioonide Komitee |
|||||||
|
64. täiskogu istungjärgul 26.–27. aprilli 2006 |
|||||||
2006/C 206/1 |
||||||||
2006/C 206/2 |
||||||||
2006/C 206/3 |
Regioonide komitee arvamus teemal Loodusõnnetused (tulekahjud, üleujutused, põuad) |
|||||||
2006/C 206/4 |
||||||||
2006/C 206/5 |
||||||||
2006/C 206/6 |
Regioonide Komitee arvamus teemadel |
|||||||
2006/C 206/7 |
||||||||
2006/C 206/8 |
||||||||
ET |
|
II Ettevalmistavad aktid
Regioonide Komitee
64. täiskogu istungjärgul 26.–27. aprilli 2006
29.8.2006 |
ET |
Euroopa Liidu Teataja |
C 206/1 |
Regioonide Komitee Arvamus teemal “Komisjoni teatis nõukogule ja Euroopa Parlamendile: “Õhusaastet käsitlev temaatiline strateegia”” ja “Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv välisõhu kvaliteedi ja Euroopa õhu puhtamaks muutmise kohta”
(2006/C 206/01)
REGIOONIDE KOMITEE,
võttes arvesse ettepanekut “Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv välisõhu kvaliteedi ja Euroopa õhu puhtamaks muutmise kohta” (KOM(2005) 447 lõplik – 2005/0183 (COD)) ning komisjoni teatist nõukogule ja Euroopa Parlamendile teemal “Õhusaastet käsitlev temaatiline strateegia” (KOM(2005) 446 lõplik);
võttes arvesse Euroopa Komisjoni 21. septembri 2005. aasta otsust taotleda vastavalt EÜ asutamislepingu artiklile 175 ja artikli 265 lõikele 1 Regioonide Komitee arvamust ettepaneku kohta teemal “Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv välisõhu kvaliteedi ja Euroopa õhu puhtamaks muutmise kohta”;
võttes arvesse juhatuse 25. juuli 2005. aasta otsust teha sellekohase arvamuse koostamine ülesandeks säästva arengu komisjonile;
võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust teemal “Komisjoni teatis nõukogule, Euroopa Parlamendile, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele: “Linnakeskkonna temaatilise strateegia suunas”” (KOM(2004) 60 lõplik) – CdR 93/2004 fin (1);
võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust teemal “Komisjoni teatis: “Programm: puhas õhk Euroopale – õhukvaliteedi temaatilise strateegia suunas”” (KOM(2001) 245 lõplik – CdR 203/2001 fin (2);
võttes arvesse säästva arengu komisjoni poolt 27. veebruaril 2006 vastu võetud arvamuse eelnõud (CdR 45/2006 rev. 1) (raportöör: hr Jahn, Hohenlohe maakonnavalitsuse esimees (DE/EPP));
ning arvestades järgmist:
1) |
õhk on saastatud eelkõige linnastutes ja linnapiirkondades ning seetõttu näitavad linnad üles suurt huvi avaldada arvamust komisjoni esitatud õhusaastet käsitleva temaatilise strateegia kohta; |
2) |
sama kehtib Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi ettepaneku kohta, mis käsitleb välisõhu kvaliteeti ja Euroopa õhu puhtamaks muutmist ning seda veelgi enam, kuna kõnealuses dokumendis tehakse ettepanek peentolmu osakeste tekitatud õhusaaste mõõtmise ja hindamise standardite uuesti läbivaatamiseks; |
3) |
linnad võivad oma kogemuste abil anda olulise panuse õhusaaste vähendamist käsitleva poliitika teostamise parandamisse ja selle edu kindlustamisse; |
võttis täiskogu 64. istungjärgul 26.–27. aprillil 2006 (26. aprilli istungil) vastu järgmise arvamuse:
1. Regioonide Komitee seisukoht
Regioonide Komitee
1.1 |
nõustub komisjoniga selles, et hoolimata temaatilises strateegias viidatud edusammudest tuleb jätkuvalt vähendada gaasilistest või tahketest osakestest tingitud õhusaastet, mis kahjustab tervist ja keskkonda, ning selles, et kuna õhusaaste vähendamise poliitikal on nii kohalik kui piiriülene mõõde, on kõnealust eesmärki võimalik saavutada vaid kõigi sidusrühma ühiste jõupingutuste abil kohalikul, piirkondlikul, riiklikul ja üle-euroopalisel tasandil; tuletab meelde, et kohalikud omavalitsused järgivad linnaplaneerimisalaste meetmete abil (elamu- ja tööstusmaa eraldamine, liiklusjuhtimis- ja liiklust vähendavat meetmed, asustatud piirkondade täisehitamata alad ja haljastus, mikroklimaatiliste tingimustega arvestamine asustatud piirkonna õhuvahetuse parandamiseks) nende jaoks esmatähtsat, kodanike tervise tagamise eesmärki; |
1.2 |
tervitab komisjoni dokumenti “Õhusaastet käsitlev temaatiline strateegia” ning samaaegselt avaldatud direktiivi ettepanekut, sest need võimaldavad strateegilist arutelu ja eesmärkide kaasajastamist, arvestades uuemate teadusuuringute tulemustega; |
1.3 |
möönab, et ka linnade seisukohast lähtudes on eelkõige vajalikud kohandused, mis puudutavad õhusaaste vähendamist käsitleva poliitika meetmete teostatavust kohalikul tasandil; |
1.4 |
meenutab, et linnad peavad oma territooriumil leidma tasakaalu väga erinevate funktsioonide vahel ning seetõttu tuleb neil arvestada piirangutega teatavate valdkondlike eesmärkide saavutamisel; |
1.5 |
rõhutab seda, et Euroopa õigusaktid annavad võimaluse paindlikeks lahendusteks; on arvamusel, et kohalikel ja piirkondlikel ametkondadel peaks meetmete rakendamisel olema võimalus anda prioriteet piirkondadele, kus õhusaaste kõrge kontsentratsiooniga puutub kokku suur hulk inimesi (nt elamurajoonides); |
1.6 |
toonitab, et õhusaaste valdkonnas on oluline anda prioriteet heitkoguste ennetamisele ning et vastavalt sellele võib saasteainete kõrvaldamine olla vaid hädalahendus; viitab eelkõige järgmistele punktidele:
|
2. Regioonide Komitee soovitused
Regioonide Komitee
2.1 Seoses temaatilise strateegiaga
2.1.1 |
mõistab temaatilise strateegia vajalikkust lähtedokumendina õhusaaste vähendamist käsitleva poliitika kujundamisel ning nõuab, et seoses eesmärkide saavutamise ja kava teostatavusega ei tohiks mudeleid luua mitte ainult epidemioloogiliste uurimistulemuste ning tehniliste võimaluste täieliku rakendamise alusel, vaid lähtuda tuleb ka hinnangutest selle kohta, kas standardid on linnakeskkonnas praktiliselt teostatavad; |
2.1.2 |
nõuab seetõttu, et uurimisprogrammi raames läbiviidava uurimistegevuse puhul arvestataks aktiivse õhusaaste vähendamise poliitika võimaluste ja piirangutega kohalikus ja territoriaalses kontekstis (nt kohalike juhtumianalüüside ja teostatavusuuringute kaudu) ning soovitab komisjonil dokumenti kõnealuse mõõtme võrra täiendada; |
2.1.3 |
kahetseb seda, et komitee arvates ei ole komisjon senini temaatilise strateegia väljatöötamisse kaasanud piirkondlike ja kohalike omavalitsuste liitude esindajaid, kellel on siiski oluline roll õhusaaste vähendamist käsitleva poliitika rakendamisel, ning peab ilmtingimata vajalikuks sätestada eelnimetatute osalemine, seda muuhulgas komisjoni ning kohalike ja piirkondlike omavalitsuste liitude struktureeritud dialoogi raames; |
2.1.4 |
näeb ohtu selles, et temaatiline strateegia on liiga tugevalt mõjutatud õhusaaste vähendamist käsitleva poliitika orienteeritusest saasteainete kõrvaldamisele ning kutsub komisjoni üles temaatilist strateegiat edasi arendama ning õhusaaste suurenemise ärahoidmiseks rakendama ennetamisele suunatud poliitikat, mitte keskenduma saasteainete mõju kõrvaldamisele; |
2.1.5 |
leiab, et teiste valdkondlike poliitikate kaasamist, mis on põhimõtteliselt tervitatav, on mõningatel juhtudel mainitud vaid hea tahte avaldusena, ning nõuab seetõttu täiendavaid selgitusi ja määratlusi; |
2.1.6 |
peab kõnealustest põhjustest lähtuvalt vajalikuks temaatilise strateegia edasiarendamist järgmistes aspektides:
Lisaks tuleb temaatilises strateegias selgitada rahalise toetuse andmist omavalitsustele, kellel lasub peamine vastutus õhusaaste ennetamist ja vähendamist käsitleva poliitika elluviimise eest. |
2.1.7 |
soovitab komisjonil ja liikmesriikidel rakendada aktiivsemat poliitikat kaugküttesüsteemide ning soojuse ja energia koostootmise edendamiseks. Sel moel on võimalik vältida õhu saastumist, mis on tingitud biomassi põletamisest väikekateldes. Kohaliku õhukvaliteedi parandamiseks on tarvis kõrvaldada kaugküttesüsteemide võimalusi piiravad riiklikud takistused (nt konkurentsiõigusest tulenevad takistused). Uute elamu- ja tööstuspiirkondade puhul tuleb juba maakasutamise kavandamise etapis määratleda soojusvarustuse moodused. Kõige sobivam on selleks kohalik tasand. |
2.2 Seoses direktiivi ettepanekuga
2.2.1 |
leiab, et komisjoni ettepanek Euroopa õigusaktide kaasajastamiseks on kooskõlas õhusaaste vähendamise poliitika võimaluste ja nõuetega, ning kutsub seetõttu organeid, kes on seotud aruteluga riiklikul ja ühenduse tasandil, üles kõnealust hinnangut jagama ning toetama sätteid, mis aitavad kaasa paindlikumaks muutmisele ja seega teostatavuse edendamisele; |
Saasteainete koostisosade tähelepanu alt väljajätmine ja tähtaegade pikendamine
2.2.2 |
tervitab eelkõige seda, et kehtestatakse eeskirjad, mis võimaldavad kohalike tingimustega arvestamist, ning kutsub Euroopa Parlamenti ja nõukogu üles negatiivsetest arvamustest hoolimata jääma kindlaks järgmiste ettepanekute puhul:
nagu ka artiklis 20 toodud võimalus tähtaegade pikendamiseks kuni kümne aasta võrra, kui eelnevalt on tõestatud, et võetud on kõik mõistlikud meetmed saasteainete mõju vähendamiseks; |
2.2.3 |
lisaks sellele soovitab direktiivis anda õigusliku võimaluse kõnealuste piirkondade tarvis erikokkulepete loomiseks kolmepoolsete kokkulepete mõistes (st tähendab Euroopa Liidu, vastava liikmesriigi ning ühe või mitme omavalitsuse poolt sõlmitud kokkulepped, mille eesmärk on rakendada integratsioonipoliitikaalaseid meetmeid lähtuvalt kohalikest eritingimustest), juhul kui tegemist on erakorraliste tingimustega (nt topograafia), mis ei võimalda standarditest kinnipidamist pikemat aega või üldse mitte, ning kui eelnevalt on tõestatud, et võetud on kõik mõistlikud meetmed saasteainete mõju vähendamiseks; |
2.2.4 |
põhjendab kõnealust ettepanekut sellega, et see võimaldaks vastavat kokkulepet, vältimaks omavalitsuste õiguslikku ebakindlust ja vähendamaks saasteaineid olemasolevatest tingimustest lähtuvalt, ning meenutab kõnelause ettepaneku toetamiseks seda, et osa teadlasi ja asjaomaste ametiasutuste esindajaid on arvamusel, et praktiliselt ei ole sihtväärtusi võimalik saavutada ka suurimate jõupingutuste tulemusel; |
Peentolmu mõõtmine ja hindamine
2.2.5 |
möönab, et peentolmu direktiiv käsitleb kolme piirväärtust ja ühte vähendamise eesmärki. Peentolmu senist mõõtmise standardit (PM10) täiendatakse üliväikestele tahketele osakestele kehtiva standardi (PM2,5) võrra. Komisjon põhjendab seda epidemioloogiliste uurimistulemustega (CAFE programm, Maailma Tervishoiuorganisatsioon, USA ja Jaapani näited), mille kohaselt on üliväiksed tahked osakesed ohtlikumad, kuna nad tungivad kopsude kõige peenematesse harudesse ning kuna püsiv, suhteliselt kõrge PM2,5 osakeste kontsentratsioon on tervisele kahjulikum kui juhuslik, väga kõrge kontsentratsioon; |
2.2.6 |
märgib seetõttu, et direktiivi ettepanekus toodud PM10 piirväärtustele (aastane keskmine väärtus 40 μg/m3 ja päevane keskmine väärtus 50 μg/m3, mida ei tohi ületada rohkem kui 35 päeval aastas) tuleks kehtestada täiendavad, PM2,5 lähtuvad normid (kontsentratsiooni lagi 25 μg/m3 aasta keskmise väärtusena, millest tuleb kinni pidada ning vähendada siduva eesmärgina 2020. aastani PM2,5 osakeste kontsentratsiooni linnades 20% võrra). Seega täheldab komitee, et peentolmu osas kehtestatakse kolm piirväärtust ja üks vähendamiseesmärk; |
2.2.7 |
avaldab kartust, et kõnealune segadus õhusaastepoliitika peentolmu vähendamist puudutavates eeskirjades tekitab liiga palju õiguslikke ja praktilisi probleeme, ning nõuab temaatilises strateegias tsiteeritud uurimistulemustele toetudes peentolmu tekitatud õhusaaste mõõtmist ja kontrollimist eelkõige PM2,5 osakeste suhtes ning reaalse piirväärtuse ja vähendamiseesmärgi alusel; |
2.2.8 |
viitab kõnealuses kontekstis ka tõsiasjale, et PM10 ja PM2,5 väärtused on oma olemuselt üksteisega tihedalt seotud (üht mõõtmismeetodit on võimalik suures osas asendada teisega) ning seetõttu on kohane kasutada vaid üht mõõtmismeetodit; seejuures tuleks PM2,5 osakeste puhul loogiliselt eelistada õhusaastepoliitika seisukohast olulisemaid õhukvaliteedi eesmärke. Seejuures tuleb arvestada direktiivi 2004/107/EÜ muutmist, mõõtmaks seal käsitletud metalle PM2,5 osakeste abil; |
2.2.9 |
kinnitab PM2,5 osakestest lähtuvat standardite muutmist järgmiste põhjendustega, mis on seotud peentolmu osakeste vähendamise eesmärgi, linnaelu tervisenõuete ja linnaplaneerimisega:
|
2.2.10 |
juhul kui PM10 kvaliteedi eesmärgid jäävad kehtima, nõuab komitee seoses nimetatud kaalutlustega päevasest piirväärtusest loobumist ning standardite kehtestamist, mis seavad esiplaanile heitkoguste kõrvaldamise õhusaaste vähendamise poliitika kohalikus ja ka laiemas geograafilises perspektiivis; |
Piirkondade määramine
2.2.11 |
toetab ettepaneku artiklis 4 sisalduvaid sätteid, mille kohaselt tegelevad piirkondade määramisega liikmesriigid. Jaotus ei tohiks olla liiga üksikasjalik, vaid pigem üldise loomuga; nõuab sellega seoses kõikjalt Euroopa Liidust laekuvate mõõtmistulemuste võrreldavuse tagamist, tehes seda ühtsetele nõuetele vastava mõõtejaamade asukohtade valimise teel (varem rajatud jaamade korral tuleks vajadusel anda mõõtmistulemustele teatud kaal konkreetse asukoha eritingimustest tingitud mõjude tasakaalustamiseks). Mõõtejaamade asukoha valiku ja arvu kohta tuleb sätestada eeskirjad, kasutades selleks ühtseid kriteeriume riiklikul ja kohalikul tasandil; |
2.2.12 |
väljendab kõnealuses kontekstis muret selle üle, et meetmeid rakendatakse vaid mõõtmiskoha lähiümbruses, tehes seda näiteks liikluse ümbersuunamise teel, nii et liiklus teistes linnaosades suureneb ning halvimal juhul võivad linnade jõupingutused elamurajoonides liikluse piiramise abil õnnetuste, müra ja õhusaaste vähendamiseks hoopis nurjuda. Direktiivi prioriteet õhusaaste vähendamisel peaks olema saastega kokkupuutuvate inimeste hulga vähendamine; |
Solidaarsusest lähtuvad rahastamiseeskirjad
2.2.13 |
nõuab rahalist toetust neile liikmesriikidele ja kohalikele omavalitsustele, kellel on kõige suurem koormus õhusaaste vähendamisel; |
Uurimistegevus, kohalike omavalitsuste esindajate kaasamine
2.2.14 |
väljendab muret, kuna teadlaste hinnangud võimalikult eduka ja soodsa õhusaaste vähendamise poliitika kohta lähevad üksteisest lahku, ning nõuab seetõttu täiendavaid uurimusi, kusjuures tingimata tuleb süvendada poliitika mõjude ja tõhususe uurimist seoses selle praktilise rakendamisega; |
2.2.15 |
nõuab, et piirkondlike ja kohalike omavalitsuste huvisid esindavatesse liitudesse kuuluvad eksperdid kaasataks otseselt õhusaaste vähendamist käsitleva poliitika väljatöötamisse. |
Brüssel, 26. aprill 2006
Regioonide Komitee
president
Michel DELEBARRE
(1) ELT C 43, 18.2.2005, lk 35.
(2) EÜT C 107, 3.5.2002, lk 78 (mitteametlik tõlge).
29.8.2006 |
ET |
Euroopa Liidu Teataja |
C 206/5 |
Regioonide Komitee arvamus teemal “Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, millega kehtestatakse ühenduse merekeskkonnapoliitika-alane tegevusraamistik (merestrateegia direktiiv)” ja “Komisjoni teatis nõukogule ja Euroopa Parlamendile: merekeskkonna kaitse ja säilitamise temaatiline strateegia”
(2006/C 206/02)
REGIOONIDE KOMITEE,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi, millega kehtestatakse ühenduse merekeskkonnapoliitika-alane tegevusraamistik (merestrateegia direktiiv) KOM(2005) 505 lõplik, ning komisjoni teatist nõukogule ja Euroopa Parlamendile “Merekeskkonna kaitse ja säilitamise temaatiline strateegia” KOM(2005) 504 lõplik;
võttes arvesse Euroopa Liidu Nõukogu 29. novembri 2005. aasta otsust konsulteerida vastavalt EÜ asutamislepingu artikli 265 lõikele 1 ja artikli 175 lõikele 1 kõnealuses küsimuses Regioonide Komiteega;
võttes arvesse Regioonide Komitee juhatuse 12. aprilli 2005. aasta otsust teha säästva arengu komisjonile ülesandeks koostada kõnealusel teemal arvamus;
võttes arvesse Regioonide Komitee 12. oktoobri 2005. aasta omaalgatuslikku arvamust teemal “Euroopa Liidu merenduspoliitika – säästva arengu küsimus kohalike ja piirkondlike omavalitsuste jaoks” CdR 84/2005 fin;
võttes arvesse Regioonide Komitee 9. aprilli 2003. aasta arvamust teemal “Komisjoni teatis nõukogule ja Euroopa Parlamendile: merekeskkonna kaitsmise ja säilitamise strateegia suunas” (KOM(2002) 539 lõplik ja CdR 24/2003 fin) (1);
võttes arvesse13. juuni 2001. aasta Regioonide Komitee arvamust teemal “Euroopa komisjoni teatis nõukogule, Euroopa Parlamendile, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ja Regioonide Komiteele: Euroopa Ühenduse kuues keskkonnaalane tegevuskava “Keskkond 2010: meie tulevik, meie valik” – kuues keskkonnaalane tegevuskava ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsuse ettepanek, millega sätestatakse ühenduse keskkonnaalane tegevuskava aastateks 2001–2010” (KOM(2001) 31 lõplik – 2001/0029 (COD)); CdR 36/2001 fin) (2);
võttes arvesse27. veebruaril 2006. aastal vastu võetud säästva arengu komisjoni arvamuse eelnõu (CdR 46/2006 rev.1) (raportöör: Michael Cohen, Kalkara linnapea (MT/PES));
võttis täiskogu 64. istungjärgul 26.–27. aprillil 2006 (26. aprilli istungil) vastu järgmise arvamuse:
1. Regioonide Komitee seisukohad
Regioonide Komitee,
1.1 |
taunib seda, et viimastel aastatel on merekeskkonna ja sellega seotud ökosüsteemi kvaliteet märkimisväärselt halvenenud, sest inimsekkumine ja ülepüük jätab ELi merekeskkonnale tugeva jälje; |
1.2 |
märgib, et kuuendas keskkonnaalases tegevuskavas kutsutakse Euroopa Komisjoni üles koostama merekeskkonna kaitse ja säilitamise temaatilist strateegiat, mille selgeks eesmärgiks on mere ökosüsteemide säästva kasutuse ja säilitamise edendamine ja saavutamine; |
1.3 |
ootab ELi uue merenduspoliitika arengut käsitleva rohelise raamatu esitlemist, mis on kavandatud 2006. aasta esimesele poolele. Rohelises raamatus tuleks arvestada Euroopa merendusmõõtme majanduslikku, sotsiaalset ja keskkonnamõju; |
1.4 |
märgib, et kõnealune strateegia on positiivne ja tervitatav samm selle suunas, et tunnistataks merekeskkonna ning mere ökosüsteemide mitmekesisuse kaitse ja säilitamise olulisust; |
1.5 |
arvab, et strateegia on ELi uue merenduspoliitika keskkonna valdkonna oluline sammas; |
1.6 |
rõhutab seda, et merekeskkonnal ning selle kaitsel ja säilitamisel on märkimisväärne mõju kohalikele ja piirkondlikele majandustele ning kohalikel ja piirkondlikel omavalitsustel on oma roll strateegias seatud eesmärkide elluviimisel. |
2. Euroopa merekeskkonna olukorra halvenemine
Regioonide Komitee
2.1 |
on teadlik tõsiasjast, et merekeskkond on äärmiselt vajalik elu jätkusuutlikkuseks ning sellest sõltuva rikkaliku bioloogilise mitmekesisuse säilimiseks; |
2.2 |
on teadlik Euroopa merekeskkonna halvenemisest, mille on peamiselt põhjustanud inimsekkumine, sh merede reostus ja saastatus ning mittejätkusuutliku kutselise kalapüügi mõju; |
2.3 |
rõhutab, kui oluline on edendada säästvat lähenemisviisi olemasolevate mereressursside kasutuse suhtes, seda nii praeguste kui tulevaste põlvede huvides; |
2.4 |
on teadlik sellest, et kui esimesel võimalusel ei võeta vajalikke abinõusid, võib juhtuda, et Euroopa mere ökosüsteemidele tekitatakse taastamatut kahju; |
2.5 |
rõhutab, kui oluline on kiiresti võtta meetmeid, et peatada ja ümber pöörata merekeskkonna halvenemisprotsess; |
2.6 |
märgib, et selline lähenemisviis on vajalik nii puhtalt keskkondlike kui ka majanduslike ja sotsiaalsete kaalutluste seisukohalt. |
3. Piisav institutsionaalne raamistik merede haldamiseks
Regioonide Komitee
3.1 |
märgib, et merekeskkond ei vasta olemasolevatele geopoliitilistele piiridele; |
3.2 |
on teadlik sellest, et Euroopa merekeskkonna kaitse parandamise teel eksisteerivad institutsionaalsed tõkked nii globaalsel, ELi kui riiklikul tasandil ning et kehtivad täitemehhanismid on sageli nõrgad ja ebapiisavad; |
3.3 |
nõustub sellega, et olemasolevate institutsioonide, meetmete ja konventsioonide kaudu tehtavate edusammude ärakasutamiseks ning edasise edasimineku tagamiseks tuleb välja töötada selge kõikehõlmav kontseptsioon merekeskkonna ja sellega seotud poliitikavaldkondade jaoks; |
3.4 |
rõhutab, et on oluline töötada välja tugev ELi poliitika merenduse reguleerimise osas, mille eesmärgiks on tagada ka olemasolevate mereressursside säästev kasutus ning seega kiirendada merekeskkonna kaitse edendamist. |
4. Ebapiisav teadmistebaas
Regioonide Komitee
4.1 |
märgib, et hea poliitika sõltub kõrgekvaliteedilisest teabest; |
4.2 |
on teadlik sellest, et Euroopas olemasolevad seire- ja hindamisprogrammid ei ole ühtlustatud ega täielikud ning eksisteerib märkimisväärne teabepuudus Euroopa merekeskkonna olukorra kohta; |
4.3 |
tervitab üleskutset järgida uut lähenemisviisi merendusvaldkonna seirele ja hindamisele, mis on suunatud suurema ühtlustatuse, andmete laiema levitamise ja kasutuse ning riiklikul tasandil kättesaadava teabe vahetamise saavutamisele, tuues kaasa suurema efektiivsuse. |
5. Väljakutsega tegelemine
Regioonide Komitee
5.1 |
nõustub, et selleks, et efektiivselt ära hoida bioloogilise mitmekesisuse edasist vähenemist ja merekeskkonna halvenemist ning edukalt taastada mere bioloogiline mitmekesisus, on tarvis integreeritud lähenemisviisi merekeskkonna kaitseks ja taastamiseks; |
5.2 |
arvab, et sellise integreeritud poliitika õnnestumiseks on vaja arvestada kõiki huve ja seada selged eemärgid. |
6. Strateegia
Regioonide Komitee
6.1 |
avaldab heameelt, et strateegia eesmärk on kaitsta ja taastada Euroopa ookeane ja meresid ning tagada edasise inimtegevuse toimumine säästlikul viisil; |
6.2 |
kinnitab, et praegustel ja tulevastel põlvedel on õigus bioloogiliselt mitmekülgsele ja dünaamilisele merekeskkonnale, mis on turvaline, puhas, terve ja produktiivne; |
6.3 |
on teadlik sellest, et tegemist on ambitsioonika eesmärgiga, mida ei ole reaalsuses lihtne saavutada, ning et tulemusi on võimalik näha alles pikaajalises perspektiivis; |
6.4 |
kinnitab, et strateegia eesmärgid on võimalik saavutada ainult juhul, kui kaasatakse kõik sidusrühmad; |
6.5 |
märgib, et eesmärgid tuleks määratleda riigiülesel tasandil; tervitab aga kavatsust vastavalt subsidiaarsuse põhimõttele tagada meetmete tegelik planeerimine ja elluviimine merepiirkondade vastutusalas, st arvesse võetakse iga piirkonna tingimusi, probleeme ja vajadusi; |
6.6 |
on siiski mures, et teatud puhkudel, eriti kui merepiirkond piirneb mitme mitteliikmesriigiga, võib strateegia tegelik elluviimine olla probleemne osapoolte koordineerimise ja pühendumuse puudumise tõttu. |
7. Uus tegevusvahend
Regioonide Komitee
7.1 |
nõustub, et kui Euroopa tahab oma merekeskkonda kaitsta ja säilitada, tuleb tegutseda kiiremini; |
7.2 |
toetab strateegias esitatud tugevdatud koostöö raamistikku, mille eesmärk on tagada Euroopa merekeskkonna kõrgetasemeline kaitse parema teadmistebaasi, integreeritud ja majanduslikult tasuvate meetmete ning tõhusate seire- ja hindamissüsteemide abil; |
7.3 |
tervitab subsidiaarsuse põhimõttest lähtuvat paindlikku lähenemisviisi, mille vahendid hoolimata ambitsioonikusest ei ole liigselt ettekirjutavad, arvestades seega iga piirkonna tingimusi. |
8. Merestrateegia direktiiv
Regioonide Komitee
8.1 |
leiab, et arvestades olemasolevaid tõendeid Euroopa merekeskkonna kiire halvenemise kohta, tuleb võtta kiiresti meetmeid, tagamaks kavandatud eesmärgi – Euroopa merekeskkonna hea seisundi – saavutamine enne planeeritud 2021. aastat; |
8.2 |
arvab, et piisava hea tahtega on võimalik saavutada merekeskkonna hea seisund palju lühema aja jooksul; |
8.3 |
tervitab ideed rajada Euroopa merepiirkonnad ja allpiirkonnad, et tagada meetmete tegelik elluviimine; |
8.4 |
arvab, et uue piirkonnana tuleks nüüdsest strateegiasse lisada Must meri, mis on tähtis merepiirkond ja mis piirneb kahe liitujariigi (Rumeenia ja Bulgaaria) ning Türgiga, kellega liitumisläbirääkimised toimuvad; |
8.5 |
usub, et Euroopa Liidu geograafilisse alasse kuuluvad erinevad saared ja piirkonnad, mis asuvad väljaspool loodud merepiirkondi ja allpiirkondi, peaksid samuti mahtuma kõnealuse poliitika raamidesse; |
8.6 |
märgib, et kavandatud eesmärkide edukaks saavutamiseks peavad liikmesriigid ja iga merepiirkond üksteise ja Euroopa Komisjoniga tihedat koostööd tegema; |
8.7 |
märgib, et kui liikmesriikide või merepiirkondade avastatud probleemid langevad ühenduse pädevusvaldkonda, tuleks Euroopa Komisjoni mitte ainult teavitada ja komisjoniga konsulteerida, vaid komisjon peaks kõnealuses protsessis ise tegutsema kõige olulisema partnerina ja kooskõlastama poliitikameetmete rakendamist; |
8.8 |
arvab, et liikmesriigi poolt teabe ja tõendite esitamine Euroopa Komisjonile, tõendamaks liikmesriigi väidet, et antud probleemi ei saa lahendada riiklikul tasandil võetud meetmetega, ei ole piisav; |
8.9 |
soovitab, et sellistel juhtudel võtaks Euroopa Komisjon endale ülesande ise teostada vajalik hindamine, seire ja rakendamine antud küsimuse lahendamiseks. Euroopa Komisjon peab samuti täpsustama seda, millised on tagajärjed, kui liikmesriigi eesmärgid ja meetmed ei ole piisavad ning komisjon neid seetõttu heaks ei kiida; |
8.10 |
peab oluliseks, et Euroopa Komisjon säilitab teatud rolli strateegia tegeliku elluviimise seires ning vajadusel sekkub, kui on vaja koordineerida ja vahendada ühes merepiirkonnas olevate erinevate riikide ja osapoolte strateegia ühist elluviimist; |
8.11 |
kutsub Euroopa Komisjoni üles tagama, et strateegiates, mis liikmesriigid peavad välja töötama, arvestataks teisi, nendele kuuluvates merepiirkondades olemasolevaid bioloogilisi kooslusi, nagu vetikaid ja merikilpkonni; |
8.12 |
kutsub Euroopa Komisjoni üles tunnistama mõju, mida võib tekitada geneetiliselt muundatud organismide sisseviimine merekeskkonnale, ja selle ettenägematuid tagajärgi; |
8.13 |
kutsub liikmesriike üles järgima täpselt direktiivi artiklis 4 sätestatud nõudeid hindamise läbiviimise, keskkonnaalaste eesmärkide seadmise ja programmide seire osas; |
8.14 |
arvab, et selles kontekstis peaksid ka iga merepiirkonna kohalikud ja piirkondlikud omavalitsused olema otseselt kaasatud hindamiste koostamisse, eesmärkide seadmisse ning programmide seiresse; |
8.15 |
kahtleb, kas direktiivi artiklis 4 sätestatud ajakava on kohane, seda eriti meetmeprogrammide vastuvõtmise osas; |
8.16 |
kuna piisavaid tulemusi on reaalselt võimalik saavutada ainult pikaajaliselt, toetab regulaarse ja ajakohastatava rakendusprotsessi ideed, mis arvestab seireprogrammidest saadud uute andmetega, uute arengutega ning sisseviidud meetmete mõjuga. Nii on võimalik vajadusel võtta kohe lühiajalised või keskmise tähtajaga heastavad meetmed, et parandada negatiivseid tagajärgi merekeskkonna olukorrale; |
8.17 |
märgib, et kuigi lühikeses ja keskpikas perspektiivis võib tekkida märkimisväärseid sotsiaalseid ja majanduslikke kulutusi, kaalub eeldatavalt pikaajaline keskkonna-, sotsiaalne ja majanduslik kasu need tunduvalt üle; |
8.18 |
arvab siiski, et lühi- ja keskpikaajalisi kulutusi ei tohiks kanda riiklikud või piirkondlikud valitsused – või veelgi vähem üksikisikud või kogukonnad – üksi; |
9. Sünergia teiste poliitikavaldkondadega
9.1 |
on teadlik kasvavast vajadusest tervikliku lähenemisviisi järele, et saavutada sobiv tasakaal sageli üksteisega konkureerivate keskkonna ja majanduse huvide vahel; |
9.2 |
on teadlik Euroopa uue merenduspoliitika väljatöötamise tähtsusest, eriti Lissaboni ja Göteborgi strateegia ambitsioonikate eesmärkide valgel; |
9.3 |
märgib, et üldise haldusraamistiku küsimusega, mille abil reguleerida ookeanide ja merede kasutajaid ja kasutust, tuleb tegeleda Euroopa uue merenduspoliitika teemalises rohelises raamatus. Komisjoni jaoks on tähtis tagada, et merenduspoliitika raames käsitletakse keskkonnaküsimusi ning et ookeanide ja merede kasutajaid ja kasutust puudutav üldine haldusraamistik on rahuldaval viisil reguleeritud; |
9.4 |
märgib samuti, et strateegia on kavandatud viisil, mis toetab olemasolevaid meetmeid ja algatusi ning põhineb neil, kuigi viimased ei ole spetsiaalselt merekeskkonna kaitsele suunatud, aga annavad sellesse oma panuse; |
9.5 |
tervitab ulatusliku raamstrateegia väljatöötamist, mis toimiks Euroopa uue merenduspoliitika keskkonnasambana; |
9.6 |
märgib, et merekeskkonna kaitse osas aitab strateegia ELil ja liikmesriikidel paremini täita mitmete rahvusvaheliste kokkulepetega võetud kohustusi ja ülesandeid; |
9.7 |
kutsub Euroopa Komisjoni üles tagama, et strateegiad, mis liikmesriigid peavad välja töötama, sisaldaks oma meetmeprogrammides rannikualade haldamisega seotud aspekte, lähtudes asjaolust, et enamus merekeskkonna mõjutustest lähtub rannikualadest. |
10. Regioonide Komitee soovitused
Regioonide Komitee,
10.1 |
teeb ettepaneku, et tähtaeg Euroopa hea merekeskkonna olukorra saavutamiseks peaks olema hiljemalt 2018; |
10.2 |
teeb ettepaneku, et tähtaeg meetmeteprogrammi väljatöötamiseks oleks 2013 ja programmi elluviimiseks 2015; |
10.3 |
kutsub Euroopa Komisjoni üles lisama strateegiasse Musta mere piirkonda eraldi merepiirkonnana; |
10.4 |
ootab komisjonilt “hea merekeskkonna olukorra” kriteeriumide määratlemist, mis on ambitsioonikad, selged, asjakohased ja võrreldavad ning mis aitavad kaasa “hea keskkonnaolukorra” püsivalt kõrge taseme saavutamisele kogu Euroopa Liidus samaaegselt; |
10.5 |
arvab, et oluline on teostada pidevat järelevalvet rakendusmeetmete üle ning saadud tulemusi ja andmeid regulaarselt avaldada; |
10.6 |
kutsub Euroopa Komisjoni üles teostama järelevalvet meetmete tegeliku elluviimise üle erinevates merepiirkondades ning võtma endale efektiivse koordinaatori ja kaasaaitaja rolli, toimides vahendajana vastava merepiirkonna erinevate osapoolte vahel; |
10.7 |
loodab, et Euroopa Komisjon esitab regulaarselt hindamisaruanded strateegia rakendamise ja direktiivi mõju kohta, milles toob välja parimad tavad; |
10.8 |
loodab, et kõik Euroopa Komisjoni aruanded esitatakse nii Regioonide Komiteele kui Euroopa Parlamendile ja nõukogule; |
10.9 |
loodab samuti, et Euroopa Komisjon lisab oma aruannetesse komitee esitatud kommentaarid ja vastused antud valdkonnas; |
10.10 |
on kindel, et teabe piisava levitamise kaudu on võimalik saavutada avalikkuse aktiivne kaasatus ja toetus; |
10.11 |
on teadlik, et lühi- ja keskpikaajalised kulud võivad mõjutada kogukondade või üksikisikute sotsiaalmajanduslikku heaolu, mis omakorda võib mõjutada avalikkuse kaasatust ja toetust, mis on äärmiselt vajalik; seetõttu kutsub üles töötama välja abiprogramme Euroopa tasandil, mis oleksid suunatud kõige rohkem mõjutatud isikute ja kogukondade aitamisele, et leevendada negatiivseid tagajärgi; |
10.12 |
kutsub üles kõiki poliitikakujundajaid, sealhulgas liikmesriike, Euroopa Komisjoni ja erasektorit, võtma vastu pikaajaline kava, millega suurendatakse märkimisväärselt merekeskkonna teadusuuringutele eraldatavaid rahalisi vahendeid ning seega tagatakse merekeskkonna uurimise piisav rahastamine; |
10.13 |
arvab, et kohalikud ja piirkond omavalitsused, olles kodanikele kõige lähemal, võivad saavutada märkimisväärseid tulemusi avalikkuse teavitamises ja avalikkuse toetuse kogumises; |
10.14 |
sellest tulenevalt teeb ettepaneku, et komitee võiks mängida olulist rolli komisjoni ja liikmesriikide partnerina ning ellu viia kohalikke ja piirkondlikke omavalitsusi kaasava pikaajalise ELi rahastatav teabekampaania. |
Brüssel, 26. aprill 2006
Regioonide Komitee
president
Michel DELEBARRE
(1) ELT C 244, 10.10.2003, lk 14.
(2) ELT C 357, 14.12.2001, lk 44.
29.8.2006 |
ET |
Euroopa Liidu Teataja |
C 206/9 |
Regioonide komitee arvamus teemal “Loodusõnnetused (tulekahjud, üleujutused, põuad)”
(2006/C 206/03)
REGIOONIDE KOMITEE
võttes arvesse Euroopa Parlamendi 4. aprilli 2006. aasta otsust konsulteerida kõnealuses küsimuses Regioonide Komiteega vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 265 lõikele 4;
võttes arvesse Regioonide Komitee presidendi 23. märtsi 2006. aasta otsust nimetada vastavalt töökorra artikli 40 lõikele 2 sellekohase arvamuse pearaportööriks Murcia autonoomse piirkonna president hr Valcárcel Siso (ES-EPP);
võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust teemal “Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele, mis käsitleb Euroopa Liidu kodanikukaitsealase võimekuse tugevdamist” (KOM(2004) 200 lõplik – CdR 241/2003 fin (1));
ning arvestades järgmist:
1) |
Loodusõnnetused, metsatulekahjud, üleujutused ja põuad kujutavad järjest suuremat ohtu inimelule, kahjustavad tugevasti piirkondade tasakaalustatud arengut, ohustavad nende majandusressursse ning loodus- ja kultuuripärandit, sunnivad inimesi ümber asuma, nõrgestavad õnnetuspiirkondade majandustegevust ja elanikkonna elukvaliteeti; |
2) |
Loodusõnnetused ei tunne riigipiire ja seetõttu on vajalik ühistest riskidest ohustatud piirkondade koostöö; |
3) |
Kliimamuutustest põhjustatud kõrbestumine, erosioon ja sooldumine puudutavad – kuigi erineval määral – kõiki liikmesriike ning seetõttu peab loodusõnnetuste vähendamine olema Euroopa Liidu jätkusuutliku arengu üks põhielemente; |
4) |
Loodusõnnetuste ennetamiseks ja juhtimiseks ning nende tagajärgede leevendamiseks Euroopa Liidu piirkondades ja linnades tuleb majandusliku, sotsiaalse ja territoriaalse ühtekuuluvuse põhimõtet silmas pidada ühenduse poliitikate kavandamise, väljatöötamise ja elluviimise kõikidel etappidel; |
5) |
Kaitseks loodusõnnetuste vastu tuleb võtta meetmeid ühenduse kõigis asjaomastes poliitikavaldkondades, eelkõige maapiirkondade ja keskkonna alal, infrastruktuuride ning teadusuuringute ja arengupoliitikas; |
6) |
Euroopa solidaarsusfond ei ole loodusõnnetuste puhul osutunud piisavaks; mitmetes liikmesriikides on olukorda veelgi raskendanud riiklikul ja piirkondlikul tasandil olemasolevate mehhanismide puudulik kooskõlastatus; |
võttis oma 26. ja 27. aprillil 2006 toimunud 64. täiskogu istungil (26. aprilli koosolekul) ühehäälselt vastu järgmise arvamuse:
Regioonide Komitee seisukohad ja soovitused
Regioonide Komitee
1. |
märgib murelikult, et viimastel aastatel on Euroopa Liidu piirkondi tabanud loodusõnnetuste arv, raskusaste ja ulatus märkimisväärselt suurenenud; |
2. |
tervitab Euroopa Parlamendi huvi loodusõnnetuste küsimuse vastu; |
3. |
juhib tähelepanu teiste loodusõnnetuste tähtsusele nagu maavärinad, hiidlained, vulkaanipursked ja muud geoloogilised nähtused ning kliimamuutuste ja ülemaailmse soojenemisega kaasnevatele nähtustele, mis põhjustavad merepinna tõusu meie rannikutel ning randade kadumist, asustatud piirkondade üleujutusi, infrastruktuuride ja rajatiste hävimist; viitab samuti äärmuslike lumeolude ja külmade ilmastikutingimustega seotud ohtudele; |
4. |
märgib, et loodusõnnetused puudutavad esimesena piirkondlikke ja kohalikke omavalitsusi, mis on kodanikele kõige lähemal seisvad asutused, mistõttu nende igakülgne osalus loodusõnnetustega toimetulemise poliitikate ja tegevuste väljatöötamises, kohaldamises ja kontrollis on esmajärgulise tähtsusega; Seepärast peab iga liikmesriik kandma hoolt selle eest, et piirkondlike ja kohalike omavalitsuste käsutuses oleksid kõnealuste ülesannete täitmiseks tõhusad ja toimivad õiguslikud, materiaalsed ja majanduslikud vahendid; |
5. |
tuletab meelde, et ühenduse meetmed peavad täiendama riiklike, piirkondlike ja kohalike ametiasutuste meetmeid ja kutsub komisjoni suunama ühenduse meetmeid ümber erinevatele valitsemistasanditele; |
6. |
leiab, et liikmesriikide, piirkondade ja kohalike omavalitsuste vahelise solidaarsuse, koostöö, kooskõlastatuse ja abi põhimõtet tuleb rakendada täies ulatuses, et loodusõnnetusi ennetada ja vältida ning nende tagajärgi leevendada ja nendega toime tulla; |
7. |
rõhutab, et nii riigiasutused kui kodanikud peavad andma otsustava panuse, et vähendada loodusõnnetusi põhjustavaid või nende tagajärgi raskendavaid tegureid; |
8. |
toetab Euroopa Parlamendi üleskutset töötada välja loodusõnnetustega (tulekahjude, üleujutuste ja põuaga) võitlemise Euroopa strateegia, viidates seejuures selle kohaldamiseks vajalikele rahalistele vahenditele, tagades EL fondide eraldamise kodanikukaitse vallas ning pöörates eritähelepanu eraldatud, hõreda asustusega ja äärepoolseimatele piirkondadele ning samuti piirkondadele, mida nende struktuuriliste iseärasuste tõttu loodusõnnetused eriti ohustavad; |
9. |
kutsub ühenduse institutsioone üles hindama vajadust hõlmata nimetatud strateegiasse ka maavärinad ja nendega kaasnevad nähtused ning samuti vulkaanipursked, sest need võivad tekitada katastroofilisi tagajärgi; |
10. |
kutsub üles lähenema kõnealuses strateegias loodusõnnetuste probleemile terviklikult, hõlmates nii ennetavaid meetmeid (riskianalüüs ja riskide määratlemine), kavandamise ja tegutsemise meetmeid (ülesannete jaotamine, ressursside mobiliseerimine jne) kui ka rehabilitatsiooni- ja järelmeetmeid; |
11. |
rõhutab, et nimetatud strateegia igal etapil on oluline ette näha meetmed kodanikele loodusõnnetustega seonduvate riskide ja tegevuskavade alase teabe ja koolituse andmiseks ja nende teadlikkuse tõstmiseks, pöörates eritähelepanu lastele ja noortele ning teistele hädaolukorras suuremat abi vajavatele elanikkonnasektoritele nagu eakad ja piiratud liikuvusega isikud; |
12. |
tõstab esile meedia tähtsust avalikkuse kohasel teavitamisel, et avalikkus suudaks tõhusalt tegutseda õnnetuste põhjustatud kahjude ennetamisel ja vähendamisel; |
13. |
soovitab koondada jõud teabesüsteemide käivitamiseks, et parandada uute tehnoloogiate abil kõigi loodusõnnetuste prognoosimist, seiret ja hindamist; toetab eriti Euroopa Parlamendi ettepanekut edendada Galileo süsteemi ja laiendada ülemaailmse keskkonna- ja turvaseire algatuse tegevusulatust kõigile looduõnnetustele; |
14. |
on arvamusel, et teadus- ja arendustegevuse seitsmes raamprogramm peab laiendama teadusuuringuid loodusõnnetuste ennetamiseks, eraldades vahendeid prognoosimudelite väljaarendamiseks ja varase hoiatamise süsteemide parandamiseks; |
15. |
soovitab riiklikes ja piirkondlikes maaelu arengu kavades anda prioriteet meetmetele, mis on suunatud looduõnnetuste põhjuste ärahoidmisele (võitlus erosiooniga, metsa uuendamine kohaste liikidega, veevarustustööd, metsade hooldus ja järelevalve, agrokeskkonna meetmed vee säästmiseks jm); |
16. |
meenutab, et tulekahjude sageduse ja ulatuse vähendamiseks peab Euroopa Liit keskenduma tulekahjude põhjustega võitlemisele, võttes kohaseid ennetavaid ja metsajärelevalve meetmeid, ning kutsub komisjoni üles kontrollima kõnealust valdkonda puudutavate ühenduse eeskirjade nõuetekohast kohaldamist; |
17. |
väljendab kahetsust, et programmi “Forest Focus” tulekahjude ennetamise meetmeid ei ole lülitatud uue programmi “Life Plus” prioriteetide hulka; |
18. |
juhib tähelepanu põudade süvenemisele, mille ulatus ja kestus on suurenenud mitmes Euroopa Liidu piirkonnas, kus viimasel ajal on veevarud seetõttu märgatavalt vähenenud, tuues kaasa raskeid sotsiaalseid, majanduslikke ja keskkonda puudutavaid tagajärgi; |
19. |
tervitab mitme liikmesriigi poolt Euroopa Liidu keskkonnaministrite nõukogule esitatud algatust põuaga seonduvate riskide haldamise kohta ja kutsub Euroopa Komisjoni üles võtma meetmeid parandamaks kaitset põua vastu ja vähendamaks võimalikke ohte kodanikele, majandusele ja keskkonnale; |
20. |
soovitab luua teadus- ja arendustegevuse seitsmenda raamprogrammi tegevuste raames Euroopa põua ja kõrbestumise järelevalvekeskus ja võtta meetmeid säästliku veekasutuse alase teadlikkuse tõstmiseks; |
21. |
on arvamusel, et arvestades, kui rasked ja intensiivsed on olnud viimaste aastate loodusõnnetused, tuleb võtta rohkem meetmeid ruumilise planeerimise valdkonnas ning omistada suurem tähtsus terviklikele territoriaalsetele meetmetele maapiirkondades; |
22. |
tervitab üleujutuste hindamist ja nendega toimetulekut käsitlevat direktiivi ettepanekut ja juhib tähelepanu sellele, et ei tohi unustada ulatuslikke üleujutusi Vahemere vesikondades paduvihmade ja veetõusu tagajärjel; Samas tuleb tunnistada, et ELi teistes riikides on üleujutuste asjaolud hoopis teistsugused ja seetõttu tuleb seal rakendada kohandatud lahendusi; |
23. |
nõuab, et loodusvarade ja/või loodusnähtuste haldamist käsitlevad kehtivad ja tulevased direktiivid oleksid hästi kooskõlastatud lähtuvalt iga riigi ainukordsetest tingimustest; |
24. |
taotleb ühenduse kodanikukaitse mehhanismi tõhustamist ja selles kontekstis toetab Euroopa Parlamendi ettepanekut tugevdada kodanikukaitse mehhanismi seire- ja teabekeskust ning soovitab töötada igat liiki õnnetuste jaoks välja ühildatavad tegevusmudelid, mis võimaldaksid riiklike ja piirkondlike õnnetustega toimetuleku mehhanismide paremat kooskõlastamist; |
25. |
leiab, et tuleks kaaluda Euroopa kodanikukaitse üksuse loomist ja juhib tähelepanu sellele, et liikmesriigid peaksid otsima lahendusi, kuidas tagada tsiviiljõudude ja sõjaväe kohane koostalitlus, soovitades kaasata sõjaväelised päästeüksused ühenduse kodanikukaitse süsteemi; |
26. |
tervitab üldjoontes uue solidaarsusfondi ettepanekut, laiendades seda rasketele kriisiolukordadele, mis on tekkinud tööstus- ja tehnoloogiliste õnnetuste või terroriakti tagajärjel või ohu tõttu rahvatervisele, kuid kutsub siiski komisjoni üles läbi vaatama künnise suurust, mis vastab 1 miljardile eurole või 0,5 %-le rahvamajanduse kogutulust, tagama menetluse piisavat paindlikkust, läbipaistvust ja lihtsust ning võtma arvesse asjaomase piirkonna erivajadusi ja teatud loodusnähtuste piirkondlikku mõõdet; |
27. |
kutsub üles lisama põuda selgesõnaliselt nende kriisiolukordade nimestikku, mille puhul on võimalik taotleda solidaarsusfondi vahendeid, sest tegemist on pikaajalise struktuurilise probleemiga, mille puhul on raske kinni pidada kehtestatud registreerimistähtaegadest ja millel on rasked tagajärjed piirkonna sotsiaalsele ja majanduslikule arengule; kutsub samuti üles säilitama fondi toetust erakorraliste kohalike kriisiolukordade puhul; |
28. |
märgib, et struktuurifondid on õnnetuste ennetamise ja nendega toimetuleku meetmete peamised rahastamisvahendid; on arvamusel, et selles kontekstis on peatähtis parandada sünergiat struktuurifondide ja solidaarsusfondi vahel, viies teoreetilise “ülesehitustööst arengule” lähenemise praktikasse, millega kohalikud ja piirkondlikud omavalitsused kaasatakse loodusõnnetustega toimetulekusse; |
29. |
kutsub üles tagama järgmisel finantsplaneerimise perioodil 2007–2013 fondide paindlikkus ja vahendite ümberjaotamine fondide vahel, samuti struktuurifondide N+2 reegliga vabanenud vahendite võimalik taaskasutamine, selleks et piirkonnad saaksid suurendada õnnetuste puhul olemasolevaid vahendeid, kui nad peavad seda vajalikuks; |
30. |
kordab, et tõeline põllumajandust puudutavate õnnetustega võitlemise strateegia ei tohi piirduda erakorraliste meetmetega, vaid see peab sisaldama ka koolitus-, teabe- ja ennetusmeetmeid, mida rahastatakse programmi “Forest Focus”, maaelu arengu poliitika või Euroopa Sotsiaalfondi vahenditest ning samuti Euroopa Liidu rahastatava riikliku kindlustuse loomise kaudu; |
31. |
on arvamusel, et algatus Interreg on osutunud väga tõhusaks heade tavade vahetamisel loodusõnnetuste ennetamiseks ja viitab seoses sellega lisas toodud näidetele; ja tervitab territoriaalse koostöö eelarve suurenemist, mis võeti vastu uue 2007–2013 uue eelarveraamistiku kokkuleppe raames; |
32. |
märgib, et juriidilise isiku staatuses Euroopa piiriülese koostöö rühmituste loomine võib parandada kodanikukaitse meetmete elluviimist; |
33. |
toetab Euroopa Parlamendi taotlust kasutada loodusõnnetuste puhul riiklikku abi või Euroopa Investeerimispanga laene; |
34. |
kutsub Euroopa Komisjoni, Euroopa Parlamenti ja nõukogu üles arvestama kõigi loodusõnnetustega võitlemise algatuste kavandamisel kohalike ja piirkondlike omavalituste arvamust, tagades eelnevalt tõhusa konsulteerimise õnnetustega toimetuleku eest vahetult vastutavate isikutega. |
Brüssel, 26. aprill 2006.
Regioonide Komitee
president
Michel DELEBARRE
(1) ELT C 43, 18.2.2005, lk 38.
LISA
Näited loodusõnnetuste ennetamise parimatest tavadest
1. ESCAPE – Euroopa koostöö ja planeerimise lahendused hädaolukordades (rannikualade üleujutuste korral)
Üleujutuste tagajärgede leevendamiseks on Ühendkuningriigi, Madalmaade ja Belgia kõige rohkem üleujutuste all kannatavad piirkonnad käivitanud projekti ESCAPE (European Solutions by Co-operation and Planning in Emergencies). Projekt ei tegele mitte ainult ennetamise ja riskijuhtimisega, vaid püüab parandada ruumiplaneerimispoliitikat, riskijuhtimisstrateegiaid, situatsiooniplaane ning tõsta avalikkuse teadlikkust, et rannikupiirkondadele üleujutustest tulenevat kahju oleks võimalik minimeerida.
Üks oluline tegevus oli üleujutusteteemaline teadlikkuse tõstmise kampaania. Videofilmide, konverentside ja ajalehtede kaudu aidati lastel, täiskasvanutel ja kohalikel elanikel ning spetsialistidel mõista üleujutustega seotud ohte. Kampaania abil selgitati ka seda, mida võiks oodata valitsustelt ning kuidas saaksid inimesed end ise aidata. Teine oluline tegevus oli paindliku multifunktsionaalse situatsiooniplaani väljatöötamine kohalike elanike, turistide ja ettevõtete kaitsmiseks üleujutuste korral. Kasutamiseks on nüüd saadaval situatsiooniplaneerimise piiriülene raamistik.
ESCAPE-projekti raames töötati mere üleujutuste puhuks välja kõrgveeinfosüsteem (High Water Information System), mida ka katsetati. Süsteem jälgib tõusu ja mõõna, tuule tugevust ja laine kõrgust. Kõrgveeinfosüsteem on integreeritud otsustamistoetussüsteemiga (Decision Support System), mis hindab katastroofipiirkonna evakueerimiseks minevat aega ning annab soovitusi evakueerimismarsruutideks, kasutades andmeid teede läbilaskevõime ja rahvastiku kohta. Kohalikud ja piirkondlikud omavalitsused ning valitsusasutused, mis vastutavad situatsiooni- ja ruumiplaneerimise eest, võivad kasutada kõrgveeinfosüsteemi ja otsustamistoetussüsteemi mereüleujutuste tagajärgede ja ajastuse prognoosimiseks. http://www.interregnorthsea.org/project-details.asp?id=1-16-31-7-526-02
2. AWARE – hoiatamine ja valmisolek hädaolukordades
Üks järeldus, milleni jõuti ESCAPE projekti raames, oli see, et kuna hädaolukorrad ei hooli piiridest, ei peaks ka situatsiooniplaane kavandama ainult oma piirideni. Projekti AWARE (Attention to warning and readiness in emergencies) võib pidada ESCAPE-projekti järeltulijaks. Kui ESCAPE keskendub ainult üleujutustele, hõlmab AWARE ka teisi valdkondi. AWARE-projekti iseloomustav joon on see, et projekt hõlmab koostööd looduslike ja inimtegevusest tekkinud katastroofide puhul, et tõsta situatsiooniplaneerimise kvaliteeti ja tõsta riskiteadlikkust tavainimeste hulgas.
AWARE keskendub teadlikkuse tõstmisele, et vähendada piiriüleste piirkondade elanike haavatavust katastroofi ajal ja järgselt. Seda tehakse teabe- ja kommunikatsiooniallikate ja -vahendite parandamise teel. Et muuta inimesed, meedia, ametivõimud ja hädaabiteenistused teadlikumaks katastroofiga kaasnevatest riskidest ning õpetada, kuidas tegutseda ja reageerida katastroofiolukorras, viiakse läbi kaks noortele ja spetsialistidele suunatud teadlikkuse tõstmise kampaaniat. Pärast esitatakse aruanne, kuidas meedia kajastas katastroofe erinevates riikides, ning viiakse läbi otstarbekuse uuring teatud vahendi kohta, mis võimaldaks ametivõimudel ohvrite sugulasi ja sõpru teavitada ohvrite asukohast pärast katastroofi. AWARE keskendub samuti piiriüleste alade kohalike ja piirkondlike omavalitsuste vahelise teabe ja kommunikatsiooni sisule ja struktuurile enne katastroofi, selle ajal ja pärast katastroofi. Kohalike omavalitsuste eesmärk on võtta arvesse oma otsuste piiriülest mõju ning tagada piiriüleste ametivõimude teavitamine. Projektis osalejad kasutavad ühiselt teadmisi ja kogemusi, vahetades teavet ja saadud õppetunde, ning koostavad soovitusi sisaldava aruande, mis hõlmab virtuaalset piiriülest kriisiohjamissüsteemi ja kahte piirkondadevaheliste ekspertide kohtumist kriisiohjamise ja katastroofiabi teemal. Projekti lõppeesmärk on tõsta piiriülestes piirkondades katastroofiabi kvaliteeti projektis osalevate piirkondade personalivahetuse ning piiriüleste harjutuste (ainult ametivõimude tasandil) kaudu, milles on piiriülene komponent või kus osalevad piirkondadevahelised vaatlejad, et inkorporeerida kogutud teadmised kvaliteedigarantii süsteemi. www.project-aware.com
3. Ohutuskett (Chain of Safety) – üleujutuste situatsiooniplaneerimise algatus kogu Põhjamere piirkonnas
Kuna katastroofe ei peatu piirkondlikud ega riikidevahelised piirid, ei tohiks ka riskijuhtimine ja kriisiohjamine sinna peatuma jääda. Euroopa Komisjon on tunnistanud, et tegemist on probleemiga, ning töötab praegu koostöös liikmesriikidega välja mitmeid algatusi, jõudmaks situatsiooniplaneerimise osas Euroopa lähenemisviisini. Ohutusketi (Chain of Safety) eesmärk on anda neisse algatustesse panus Põhjamere piirkonna seisukohast. Selleks algatatakse projekt, mille raames luuakse üleujutuste situatsiooniplaneerimise struktuur, mis põhineb ohutusketi mudelil ning hõlmab kogu Põhjamere piirkonda. Projekti eesmärk on Põhjamere piirkonnas toimuvate üleujutuste korral lihtsustada koostööd, kogemuste jagamist ning üksteise abistamist, koondades rannikualade üleujutuste alased teadmised ja kogemused kokku tervet Põhjamere piirkonda ühendava ohutusketi vahendusel. See on suunatud Põhjamere piirkondade vahelise koostöö optimeerimisele, et minimeerida rannikualade üleujutustest tekkinud kannatanute arvu ja kahju. Projekti üldeesmärk on välja töötada üleujutuste situatsiooniplaan, mis hõlmab kogu Põhjamere piirkonda. See toimuks koostöös kõigi asjaomaste sidusrühmadega, et koondada kokku osalevate piirkondade parimad tavad ja kogemused.
Ohutusketi projekti tegevused võib jaotada kolmeks: võrdlev analüüs Põhjamere piirkondade olemasolevate piirkondlike ja riiklike plaanide kohta üleujutuste korral; ühise lähenemise määratlemine Põhjamere piirkonna ohutusketi loomiseks; nimekiri vajaolevast ning olemasolevast varustusest, et ühist üleujutuste situatsiooniplaani ellu viia.
4. Teadusuuringute Ühiskeskuse teadmistebaasi NEDIES (loodus- ja keskkonnakatastroofi teabevahetussüsteem) parandamine
Euroopa kodanike ja keskkonna kaitse seisab pidevalt silmitsi paljude erinevate riskidega, mis tulenevad loodusohtudest. Seetõttu on riski vähendamiseks tulevikus ja prioriteetide seadmiseks haavatavuse osas äärmiselt tähtsad õppetunnid, mis on saadud toimunud katastroofide arengu ja nende tekkimise põhjustanud tingimuste süstemaatilisest analüüsist. Saadud õppetundide laialdane rakendamine ja levitamine on järgmine eluliselt tähtis samm soovimatute sündmuste vastu võitlemiseks ja eelkõige nende tagajärgede leevendamiseks. Selle saavutamiseks haldab Teadusuuringute Ühiskeskus loodus- ja keskkonnakatastroofi teabevahetussüsteemi NEDIES (Natural and Environmental Disaster Information Exchange System), mille eesmärk on saadud õppetundide ettevalmistamine ja levitamine, et looduskatastroofe ja tehnoloogilisi õnnetusi ära hoida, nendeks ette valmistuda ja neile reageerida. NEDIES-süsteemis olevad aruanded on kättesaadavad veebilehel.
Et katastroofiandmeid (sh saadud õppetunde) sisaldavat NEDIES-teadmistebaasi arendada ja laiendada, on vaja paremini struktureeritult ja põhjalikumalt aru saada katastroofitingimustest, et oleks võimalik anda üksikasjalik ja väärtuslik panus otsuste langetamisse. Teadusuuringute Ühiskeskuse ja Euroopa Komisjoni tellitud uurimuse osana töötab Madalmaades asuva Zeelandi Ülikooli teaduskond välja skeemi, kuidas struktureeritult analüüsida ja kaardistada katastroofi arengut ajas; enne katastroofi, selle ajal ja pärast seda võetud meetmeid katastroofi likvideerimise juhtimiseks; osalejaid, keskkonda ja teisi juhtimise tõhusust mõjutavate parameetreid. Eesmärk on anda piisavalt struktureeritud panus, et lihtsustada saadud õppetundide kogumist. Analüüsist saadud tulemused lisatakse “ohutusketi” raamistikku. Selle tulemusena tulevad igas etapis nähtavale tagajärjed, mis on omavahel seotud.
5. INTERREG III A – Itaalia/Sloveenia: Isonzo-Soča jõe ühendatud seiresüsteemi projekt SIMIS
Projekti eesmärk on parandada Isonzo jõgikonna seiresüsteemi ja nii suurendada elanike kaitset üleujutuste vastu. Samuti aitab projekt parandada riigiüleseid turvameetmeid, tugevdada koostööd Friuli-Venezia Giulia ja Sloveenia vahel ning kasutada uuenduslikke tehnilisi vahendeid. Nimetatud sihtide saavutamiseks on omavahel seotud Palmanova ja Lublijana operatiivkeskused ning sisse on seatud ühised hädaolukorra sekkumisprotokollid. Läbi on viidud ka jõgikonna põhjalik uuring ning jõgikonna kõige kriitilisematesse punktidesse on paigutatud kõrgemal tasemel seireüksused, et üleujutusi prognoosida ja ära hoida. http://www.simis.si
6. Kodanikukaitsealase piiriülese koostöö piirkondadevaheline protokoll – Friuli-Venezia Giulia/Carinthia – Sloveenia
Friuli-Venezia Giulia autonoomse piirkonna ja Sloveenia Vabariigi Carinthia piirkonna kodanikukaitse organisatsioonid on teadlikud looduslikest ja inimese tekitatud riskidest, mis võivad mõjutada elanikke, ning vajadusest anda hädaolukorras kiiresti vastastikkust abi. Samuti tahavad kodanikukaitse organisatsioonid kiirendada ja edendada piiriülest koostööd kodanikukaitse valdkonnas. Seega on nad näidanud üles tahet maksimaalselt arendada vastastikust koostööd ja tõhusalt kooskõlastada sekkumisi, mida on vaja naaberpiirkondade elanike, vara, asustuste ja keskkonna kaitsmiseks hädaolukorras või oodatavas hädaolukorras, sh metsatulekahjude puhul. Piiriülesed koostööprotokollid sätestavad ühised operatiivmeetodid katastroofide prognoosimiseks ja ennetamiseks, andmevahetuse reaalajas ja kiire teabeedastamise ning vastastikuse abi hädaolukorras ja naaberpiirkondade elanikele suunatud päästeoperatsioonide koordineerimise.
Et ellu viia ühist huvi pakkuvaid prognoosimise, ennetamise ja teabevahetuse meetmeid kodanikukaitse valdkonnas, loovad Friuli-Venezia Giulia autonoomne piirkond ja Sloveenia Vabariigi Carinthia piirkond oma operatiivkeskuste vahel ühendused. Nende ühenduste eesmärk on tagada kogu olulise teabe kiire mõlemapoolne edastamine ning võimaldada oskusteabe vahetamist ja ühiste õppuste korraldamist. Kõnealused piirkonnad on otsustanud siduda ka oma operatiivkeskused tõhusa andmeedastus- ja vastuvõtusüsteemi kaudu. Selle kaudu edastatakse reaalajas mõlemalt poolt olulist teavet oma territooriumil asuvatest seismilistest, hüdrometeoroloogilistest ning mere ja ranniku meteoroloogilistest seirevõrgustikest ning võimaldatakse videokonverentside korraldamist operatiivkeskuste vahel.
Piirkonnad on pühendunud kiirele operatiivkeskustevahelisele teabevahetusele potentsiaalsete või tegelike hädaolukordade puhul, mis võivad ohustada naaberpiirkondade elanikke, vara, asundusi või keskkonda piiriala lähedal. Samuti korraldavad nad regulaarseid kohtumisi erinevate asutuste tehnilise personali vahel. Kõnealused piirkonnad on käivitanud süsteemi kodanikukaitse oluliste tehniliste ja teaduslike edusammude alase oskusteabe edastamiseks. Selle üheks osaks on ühisprojektid, mida rakendatakse looduslike riskide ennustamiseks ja ennetamiseks. Piirkonnad korraldavad ühiseid õppusi ja simulatsiooniharjutusi, et tutvuda üksteise hädaolukordade operatiivmeetmetega. Kui nende enda territooriumil toimub hädaolukord, mis mõjutab naaberpiirkondade elanikke, saavad piirkonnad operatiivkeskuste kaudu üksteist appi kutsuda. Vastastikune abi võib – sõltuvalt olemasolevatest ressurssidest – hõlmata spetsialistide saatmist, vabatahtlike üksusi nõuetekohase varustuse ja sõidukitega, õhusõidukeid ja muud abivorme kannatada saanud naaberpiirkondade elanikele või teisi võimalusi, mis võivad hädaolukorras aidata. Piirkonnad on leppinud kokku, et koostööd tehakse piirialade metsatulekahju kustutamise meetmete alal. Vastastikust abi antakse tasuta.
7. DESERTNET – Euroopa Vahemere piirkonna kõrbestumise seire ja selle vastu võitlemise meetmed
DESERTNET-projekti eesmärk on Vahemere basseini kõrbestumisohus olevate alade uurimine, seire ja jätkusuutlik majandamine. Projekti eesmärk on piirkondlike ja riiklike programmide abil tõhustada teavet ja tehnilisi ning teaduslikke kogemusi, mis on kogutud ja kokku pandud piirkondlikes ja riiklikes programmides tuvastatud ohustatud alade kohta. Kavas on luua teenuste platvorm, pilootmeetmete ja -kasutajate võrgustik ning piirkondadevaheline kõrbestumise järelevalvekeskus, et aidata luua ühtne süsteem andme- ja teabevahetuseks ning kõrbestumise kontrollimiseks.
DESERTNET-projekti raames on algatatud pilootmeetmete võrgustik, mis on loodud erinevate piirkondade kogemuste võrdlusel põhineva meetodite standardiseerimise käivitamiseks. Kõnealune võrgustik toimib teenusteplatvormina, mille tulemusena on loodud partnerpiirkondades meetodite, mudelite ja olemasolevate andmete baas. Tulevikus peaks see struktuur võimaldama ka otsesemat tegevuse juhtimist ja koostööd projektides ja muudes aspektides. Võrgustik hakkab toimima kõige laiemalt üle võetud ja ühiselt kasutatavate meetodite võrdlusalusena. Edaspidi kavatsevad partnerid teenusteplatvormi edendada, eelkõige kasutajate arve suurendamise teel. See laienemine peaks platvormi muutma virtuaalfoorumiks, kus jagatakse oskusteavet, tuues lisaks kasutajatele sisse riiklikud kõrbestumise vastased komiteed.
Partnerpiirkonnad Itaalias on Liguuria, Campania, Calabria, Toscana, Sitsiilia, Emilia Romagna, Basilicata ja Sardiinia piirkonnad ning Hispaanias Murcia and Andaluusia autonoomsed piirkonnad. (www.desertnet.org)
8. ROBINWOOD – säästva arengu kaudu maa- ja mägipiirkondade taaselustamine integreeritud metsamajanduse teel
ROBINWOOD on projekt, mida Euroopa Komisjon kaasrahastab Interreg III C (lõunatsoon) programmi raames. Projekti eesmärk on maapiirkondade sotsiaalmajanduslik areng puidu turustusahela taaselustamise abil. Projektiga kavatsetakse rakendada uuenduslikku lähenemisviisi, mis põhineb säästval metsamajandusel ja ühendab endas planeerimise, keskkonna, energeetika, territoriaalsed, majanduslikud ja ametialased aspektid.
ROBINWOOD-projekt hõlmab viit peamist valdkonda:
— |
programmi koordineerimine ja juhtimine; |
— |
pinnase säilitamine, eesmärgiks on metsamajanduse abil leida lahendusi erosiooni vältimiseks, maalihete kontrolliks ja üleujutustega toimetulekuks; |
— |
metsaressursid, eesmärgiks on parem metsamajandus parimate tavade vahetamise teel ja lahenduste leidmise abil metsa sertifitseerimise, majandamise ja planeerimise probleemidele; lõpuks kavatsevad partnerpiirkonnad koostada metsamajanduse tegevuskava, milles hinnatakse metsamajandusprotsesside majanduslikku ja keskkondlikku jätkusuutlikkust; |
— |
energeetika, eesmärgiks on suurendada metsa biomassi kasutust, et toota CO2-neutraalset energiat jätkusuutlikust allikast; |
— |
kommunikatsioon, eesmärgiks on uute arengute jõudmine partnerpiirkondade maa- ja mägipiirkondadesse; kommunikatsioon on oluline vahend tipptaseme edendamiseks ja hea tava levitamiseks partnerpiirkondade seas. |
— Osalevad piirkonnad on järgmised: Liguuria (Itaalia), Brandenburg (Saksamaa), Murcia autonoomne piirkond (Hispaania), Wales (Ühendkuningriik), Ida-Pommeri (Poola) ja Ida-Slovakkia (Slovakkia Vabariigi Košice ja Prešovi autonoomsed piirkonnad).
29.8.2006 |
ET |
Euroopa Liidu Teataja |
C 206/17 |
Regioonide Komitee arvamus teemal “Ühtekuuluvuspoliitika ja linnad: linnade ja linnastute panus piirkondade majanduskasvu edendamisse ja töökohtade loomisesse”
(2006/C 206/04)
REGIOONIDE KOMITEE,
VÕTTES ARVESSE Euroopa Komisjoni 25. jaanuari 2006. aasta kirja president Straubile, milles paluti Regioonide Komitee arvamust teemal “Ühtekuuluvuspoliitika ja linnad: linnade ja linnastute panus piirkondade majanduskasvu edendamisse ja töökohtade loomisse”;
VÕTTES ARVESSE komitee presidendi 10. novembri 2005. aasta otsust teha arvamuse eelnõu koostamine ülesandeks territoriaalse ühtekuuluvuspoliitika komisjonile;
VÕTTES ARVESSE komisjoni personali töödokumenti “Ühtekuuluvuspoliitika ja linnad: panus piirkondade majanduskasvu edendamisse ja töökohtade loomisesse”;
VÕTTES ARVESSE komitee arvamust “Ettepanek: nõukogu määrus, millega nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja Ühtekuuluvusfondi kohta” (CdR 232/2004 fin) (1) KOM(2004) 492 lõplik – 2004/0163 (AVC);
VÕTTES ARVESSE komitee arvamust “Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus Euroopa Regionaalarengu fondi (ERDF) kohta” KOM(2004) 495 lõplik – 2004/0167 (COD) (CdR 233/2004 fin) (1);
VÕTTES ARVESSE komitee arvamust “Komisjoni teatis – Ühtekuuluvuspoliitika toetus majanduskasvule ja töökohtade loomisele: ühenduse strateegilised suunised, 2007–2013” KOM(2005) 299 lõplik (CdR 140/2005 fin);
VÕTTES ARVESSE ministrite nõukogu mitteametliku kohtumise järeldusi jätkusuutlike kogukondade kohta. Bristol, 6.–7. detsember 2005;
VÕTTES ARVESSE Euroopa Parlamendi aruannet “Linnadimensioon laienemise kontekstis” (2004/2258);
VÕTTES ARVESSE komitee arvamuse eelnõud (CdR 38/2006 rev.1), mille territoriaalse ühtekuuluvuse poliitika komisjon võttis vastu 23. veebruaril 2006 (raportöör: Dr Michael Häupl (AT/PES) (Viini linnapea));
võttis täiskogu 64. istungjärgul 26.–27. aprillil 2006 (26. aprilli istung) vastu järgmise arvamuse.
1. Regioonide Komitee seisukohad
Regioonide Komitee
1.1 |
juhib tähelepanu asjaolule, et 78% Euroopa Liidu rahvastikust elab linnades, linnastutes või linnapiirkondades. Rohkem kui 60% rahvastikust elab linnapiirkondades, kus on rohkem kui 50 000 elanikku. Linnapiirkondadesse koonduvad nii suured potentsiaalid kui ka keerulised probleemid; |
1.2 |
juhib sellega seoses tähelepanu Euroopa Komisjoni aruandes “Uus ühtekuuluvus, lähenemine, konkurentsivõime, koostöö. Kolmas aruanne majandusliku ja sotsiaalse ühtekuuluvuse kohta” (2) väljendatud eesmärgile tuua linnade probleemid rohkem esiplaanile, lülitades need täies ulatuses regionaalprogrammidesse; |
1.3 |
rõhutab linnamõõtme otsustavat tähtsust ühenduse kõikides poliitikavaldkondades, mitte ainult ELi ühtekuuluvuspoliitikas: ainult siis kui linnamõõtme positiivsed mõjud on linnas elava rahvastiku jaoks konkreetselt nähtavad ning teadvustatavad, õnnestub Euroopa Liidul (tagasi) võita sel määral poliitilist tunnustust, mis on tingimata vajalik meie ühise projekti edukaks edasiarendamiseks; |
1.4 |
toetab Euroopa Parlamendi resolutsioonis “Linnamõõde seoses laienemisega” (3) toodud algatust linnamõõtme tugevdamiseks kõikides ühenduse ning liikmesriikide poliitikavaldkondades, samuti kõnealuse resolutsiooni nõudmisi; |
1.5 |
rõhutab linnade otsustavat panust uuendatud Lissaboni strateegia elluviimisel. Majanduskasv ei ole eesmärk iseenesest. Pigem on see tööhõive, sotsiaalse ühtekuuluvuse ja keskkonnaalase jätkusuutlikkuse suurendamise vahend. Kuna see annab panuse Euroopa sotsiaalmudelisse, siis kindlustatakse sel viisil Euroopa kodanike elukvaliteet. Tööhõive on Euroopa Liidu kodanike jaoks oluline teema. Majanduskasvule ja tootlikkuse tõstmisele keskendumise tõttu ei tohi Lissaboni strateegia ülejäänud mõõtmed tähelepanu alt välja jääda. |
1.6 |
juhib tähelepanu sellele, et linnad on läbi aegade olnud igat liiki arengu keskpunktid: enamik sotsiaalseid ja tehnoloogilisi arenguid on alguse saanud linnadest. Kõnealuse linnadele iseloomuliku struktuurimuutusega on seotud nii võimalused kui ka riskid, seda nii üksikisikute kui kogu ühiskonna jaoks. Linnad on õppinud nimetatud struktuurimuutusega toime tulema ning nendele reageerima. Samuti on nad harjunud tasakaalustama turuhälbeid, mis on osaliselt tingitud struktuurimuutusest. Kuna Lissaboni eesmärkide saavutamiseks on paljudes sektorites vajalik struktuuride kohandamine uutele väljakutsetele, siis on linnadel siin keskne roll; |
1.7 |
märgib seetõttu kriitiliselt, et ülalt-alla lähenemisviisi tõttu arengule ja Lissaboni strateegiale ei olnud valdav osa Euroopa linnu kaasatud riiklike reformikavade koostamisse. Osaliselt olid linnad formaalselt küll kaasatud, reaalselt aga mitte. Sellekohane küsitlus näitas, et üldiselt kaasati linnu pigem siis, kui asjaomases liikmesriigis on eraldi linnade küsimustega tegelev ministeerium (Madalmaad) või kui linnade puhul on samaaegselt tegemist ka piirkonnaga (Berliin, Hamburg, Viin). Linna tasandi kaasamata jätmise tõttu jääb osaliselt kasutamata linnade potentsiaal ning nende eriline võime luua sünergiat avaliku ja erasektori osalejate ja sotsiaalpartnerite vahel. Suures osas samale tulemusele jõuti ka Regioonide Komitee läbi viidud uurimuses “Lissaboni majanduskasvu ja tööhõive partnerluse rakendamine - piirkondade ja linnade panus” (4). Uurimuse kohaselt on vaid 17% linnadest ja piirkondadest rahul oma kaasamisega riiklike reformikavade ettevalmistamisse; |
1.8 |
rõhutab, et struktuurifondide üldise määruse eelnõu artiklite 25 ja 26 kohaselt pidanuks linnu riiklike strateegiliste raamkavade koostamisse tugevamini kaasama (5). Linnamõõtme selge järgimine riiklikes strateegilistes raamkavades ning nendest tulenevates rakenduskavades ei ole aga ikka veel iseenesest mõistetav; |
1.9 |
juhib kriitiliselt tähelepanu asjaolule, et praeguse ühtekuuluvuspoliitika strateegilistes suuniste eelnõus ajavahemikuks 2007–2013 jääb linnamõõde ühtekuuluvuspoliitikast valdavalt välja (6). Linnamõõdet käsitletakse vaid territoriaalsete iseärasuste raames. Kõnealusele puudusele juhiti tähelepanu ka konsultatsiooniprotsessis ühtekuuluvuspoliitika strateegiliste suuniste kohta ajavahemikuks 2007-2013. Mitmeid kordi nõuti linnade otsustava rolli rõhutamist majanduskasvu ja tööhõive suurendamisel. Linnade elutähtsat rolli tuleks suunistes ka ametlikult tunnustada. On oht, et ilma ELi selge õigusaktita, mis muudaks linnade kaasamise kohustuslikuks, ei toimu aastatel 2007–2013 ühtekuuluvuspoliitikas mitte linnamõõtme tugevnemine, vaid nõrgenemine. |
1.10 |
tervitab seepärast asjaolu, et Euroopa Komisjoni töödokumendis “Ühtekuuluvuspoliitika ja linnad: linnade panus piirkondade majanduskasvu ja tööhõivesse” (7) on kriitikat kuulda võetud ning tulevikus siiski tugevdatakse ühtekuuluvuspoliitikas linnamõõdet. Kõnealune dokument näitlikustab suurepäraselt linnade keskset rolli Euroopa, liikmesriikide ja piirkondade edasises arengus. Selgelt tuuakse välja panus, mille linnad võivad majanduskasvu, tööhõivesse, sotsiaalsesse ütekuuluvusse ning jätkusuutlikku arengusse anda; |
1.11 |
tunnustab eriti asjaolu, et Euroopa Komisjon käsitleb nimetatud dokumendis linnamõõdet kogu selle keerukuses. Selline terviklik lähenemisviis on kõnealuse dokumendi üks otsustavaid tugevusi ning see peab kindlasti alles jääma. Konkreetset näidete ja andmete varal kirjeldatud keerukust saab arvesse võtta kõiki poliitikavaldkondi integreeriva lähenemisviisiga. Linnamõõde ei saa piirduda vaid ühtekuuluvuspoliitikaga, vaid seda tuleb arvestada ühenduse kõikides poliitikavaldkondades; |
1.12 |
tõstab eriliselt esile seda, et kõnealuses dokumendis käsitletakse 50 konkreetset tegevussuunist, mille järgi saavad linnad tulevikus konkreetsete meetmete väljatöötamisel suunduda; |
1.13 |
toetab Euroopa Komisjoni töödokumendi kohta algatatud konsultatsiooniprotsessi, samuti komisjoni eesmärki lülitada kõnealuse protsessi olulisemad tulemused ühtekuuluvuspoliitika strateegiliste suuniste lõplikku versiooni ning läbivaadatud töödokument teatisena avaldada; |
1.14 |
aitab kaasa linamõõtme edasisele tugevdamisele, korraldades koostöös komisjoni ning Euroopa Parlamendi piirkondliku arengu komisjoniga 25. aprillil 2006 linnade foorumi; |
1.15 |
kiidab heaks, et nõukogu määruse ettepanek ühtekuuluvusfondi loomise kohta annab võimaluse edendada kõnealuse fondi vahenditega keskkonnasõbralikku linnatransporti. |
2. Regioonide Komitee seisukohad Euroopa Komisjoni töödokumendi “Ühtekuuluvuspoliitika ja linnad: linnade panus piirkondade majanduskasvu ja tööhõivesse” kohta
Regioonide Komitee
2.1 |
tervitab Euroopa Komisjoni järgmiste valdkondade täpse ja üksikasjaliku käsitlemise puhul: linnade jätkusuutlik areng Euroopa regionaalpoliitikas, linnade roll; miks on linnad olulised; atraktiivsed linnad; uuenduste toetamine; ettevõtlusalased algatused ning teaduspõhine majandus, rohkem ning paremaid töökohti, linnadevahelised erinevused, linnade uuendamise haldus ja rahastamine; |
2.2 |
tervitab asjaolu, et tegevussuunistes kutsutakse liikmesriike toetama linnade meetmeid; |
2.3 |
kutsub üles seadma neljanda prioriteedi, mis on sätestatud ühenduse strateegilistes suunistes, nimelt linnadele ja linnapiirkondadele suunatud prioriteedi. Prioriteedi eesmärk oleks luua turvalised, ühtsed ja (majanduslikult, sotsiaalselt, keskkonnaalaselt ja kaubanduslikult) jätkusuutlikud kogukonnad ka kõige mahajäänumates linnapiirkondades; |
2.4 |
juhib tähelepanu linnade olukordade erinevusele, eriti mis puudutab nende suurust, geograafilist asendit (nt äärealad), vastavat riigisisest pädevuste jaotumist ning asjaolu, kas on tegemist vanade või uute liikmesriikide linnadega. Lisaks soovitab komitee arvestada sellise olulise kriteeriumiga nagu eri liikmesriikide linnade vahelised erinevused, mis tulenevad kõnealuste riikide linnastumisastmest ja majandustasemest; |
2.5 |
jagab Euroopa Komisjoni seisukohta, et linnade eduka arengu eeldus on nende üldise tegevussuutlikkuse tugevdamine, mis võimaldab neil märkimisväärselt kaasa aidata piirkondlikule arengule. Selleks peaksid linnadel olema süsteemid ja vahendid, mis võimaldaksid neil majanduslikele ja sotsiaalsetele muutustele reageerida, samuti vajalikul määral rahalisi vahendeid, mida võiks eraldada üldiste toetuste vormis koos erinevate juhtimisülesannete delegeerimisega, nagu on sätestatud uues Euroopa Regionaalarengu Fondi määruses (artiklid 36, 41 ja 42); |
2.6 |
rõhutab, et Lissaboni strateegia saavutamisel koos majanduskasvu ja tootlikkuse tugeva suurenemisega, on äärmiselt oluline tunnistada linnade ja linnapiirkondade osatähtsust nende rahvastiku kriitilise massi ja kõrghariduse ja teaduse tippkeskuste tõttu ning võime tõttu rakendada tehtud avastusi tööstuses. Seetõttu toetab komitee ühtekuuluvuspoliitika linnamõõdet, mis tunnustab linnade potentsiaali uuendustegevuse ja teadmistepõhise majanduse tõukejõuna; |
2.7 |
juhib eelkõige ettevõtluskeskkonna ja uuenduste raamtingimuste parandamisega seoses tähelepanu sellele, et linnad saavad kõnealuseid olulisi juhtimisülesandeid täita vaid siis, kui neil on selleks vajalikud rahalised ressursid. See kehtib loomulikult kõikide väljatoodud tegevusvaldkondade kohta; |
2.8 |
rõhutab kooskõlastatud ning piirkondade tegelikku olukorda arvestava lähenemisviisi olulisust püsivate edusammude saavutamisel kõnealuste tegevussuuniste abil. Vaid administratiivseid piire ületavast koostööst tekivad võimalikud lahendused ja võimalused potentsiaalide kasutamiseks. Seda praktikas mitte alati lihtsat koostööd tuleks edendada ELi poliitiliste eristiimulitega, nagu suurtele piirkondadele suunatud strateegiliste arenguprojektide edendamine. On väga oluline, et suurlinna- ja linnapiirkondade vahel seataks üles uued koostöövõrgustikud ning tugevdataks olemasolevaid võrgustikke. Erilist tähelepanu tasub pöörata praeguse programmitöö perioodi jooksul Interreg III algatuse raames arendatud koostööle, mis viiakse ellu ajavahemikul 2007–2013 territoriaalse koostöö sihtala raames; |
2.9 |
rõhutab linnade olulist rolli kliimamuutuste vastu võitlemisel nende rahvastikuarvu ja võime tõttu kutsuda esile laiaulatuslikke muutusi, näiteks valdkondades, nagu ühistransporditeenused ja uuenduslik energiakasutus ehitistes. Teeb seetõttu ettepaneku viia struktuurifondide programmidesse sisse keskkonnaalane nõue; |
2.10 |
toonitab tööstuslike jäätmaade ja avalike kohtade saneerimise ja linnaehitusliku arengu olulisust. See oleks panus kasvanud linnade uuendamisse ning maastiku rikkumise vähendamisse. Selleks vajavad linnad riikliku ja Euroopa tasandi toetust. Seetõttu vajavad suurlinna- ja linnapiirkonnad eriprobleemide lahendamiseks ühenduse rahalist toetust. Ühendus peab käivitama eriprogrammid taandarenguga linnapiirkondade elavdamiseks ja nende algatuste toetamiseks, millega jätkatakse algatuse URBAN raames alustatud tööd; |
2.11 |
on teadlik kultuuriliselt erineva taustaga inimeste kaasamise olulisusest avaliku kõigis halduse valdkondades. See on hädavajalik eeldus sisserändajate eripotentsiaali täieulatuslikuks kasutamiseks, mis on praegu suures osas kasutamata ressurss; |
2.12 |
juhib tähelepanu üldhuviteenuste olulisusele linnade süsteemide tõhustamises ja linnade atraktiivsuses. Siinkohal tuleb eelkõige arvestada, kooskõlas subsidiaarsusprintsiibiga, piirkondlike ja kohalike omavalitsuste õigust ise otsustada (majanduslike) üldhuviteenuste pakkumise vormi üle. Nõuab, et Euroopa õigusraamistik oleks avatud omatootmise või inhouse ettevõtete kasutamise suhtes. Hanke- ja toetusõiguse õigusloomes peaks linnade ja piirkondade paindlikkus olema suurem; |
2.13 |
soovitab kõikides tegevussuundades pöörata erilist tähelepanu naiste, noorte, vanemate inimeste, samuti erivajadusega inimeste vajadustele; |
2.14 |
arvab, et linnad tuleb muuta naistesõbralikumaks naisettevõtluse toetamise ning naiste kui ärijuhtide ja linnade avaliku sektori juhtide arendamise ja toetamise meetmete kaudu asjakohaste lähikonna- ja hoolekandeteenuste abil; |
2.15 |
ärgitab täiendama dokumenti lõiguga tervishoiu teemal. Kõnealust teemat käsitletakse küll kolmest põhiaspektist – kättesaadavus ja liikuvus; juurdepääs ametkondadele ja asutustele, loomulik ja füüsiline keskkond – kuid teema olulisuse tõttu tuleks seda ka konkreetsete tegevussuuniste kaudu käsitleda; |
2.16 |
rõhutab, et väga oluline on tagada kogu piirkonnas vastuvõetava hinnaga ning vajadusele vastavate lahtiolekuaegadega lastehoiuasutuste olemasolu. See võimaldab lapsevanematel tööl käia, loob aluse laste edasisele haridusteele, annab suure panuse erinevate kultuuride integratsiooni ning erivajadustega laste integreerimisse; |
2.17 |
märgib VKEde ja mikroettevõtete meetmete valdkonna tegevussuuniste suhtes kriitiliselt, et rahastamisele juurdepääsu lihtsustamist riskide ülevõtmise kaudu tuleks kasutada äärmiselt piiratult ning ainult rangeid kriteeriume järgides. Komitee toonitab mikroettevõtetele suunatud rahalise toetuse suurendamise olulisust; |
2.18 |
juhib tähelepanu sellele, et haridust ja hariduspoliitikat kogu selle ulatuses, sealhulgas elukestva õpe, ei tuleks vaadelda mitte ainult mõjude kaudu majanduskasvule ja tööhõivele, vaid ka sotsiaalse ja solidaarse ühiskonna vaatepunktist, kus seatakse esiplaanile kõikide inimeste osalemine ühiskonna kõigis protsessides, mitte ainult majanduslikes; |
2.19 |
on teadlik, et vanemate inimeste osakaalu suurenemisest tingituna muutuvad olulisemaks valdkonnad, nagu hooldus ja sotsiaalteenused. Nimetatud nihked vanusepüramiidis seavad linnadele tulevikus keerulised väljakutsed. Kuid need pakuvad ka võimalusi majanduskasvu ja tööhõive suurendamiseks, nt töökohad hooldusvaldkonnas; |
2.20 |
rõhutab, et suur hulk Euroopa suurlinna- ja linnapiirkondades elavaid sisserändajaid on kõnealustele piirkondadele märkimisväärne väljakutse, ent nad kujutavad endast ühtlasi uut ressurssi, mille puhul kõnealused piirkonnad peavad otsima uusi majanduskasvu võimalusi. Erinevad riiklikud haldusorganid peaksid mainitud võimaluste kasutamist edendama; |
2.21 |
rõhutab sotsiaalmajanduse kui kasvava tööturu suurenevat tähtsust esimese (erasektor) ja teise (avaliku sektori) sektori kõrval, seda eelkõige linnade jaoks. Nõuab tegevussuunistes sotsiaalmajanduse (kolmas sektor) ettevõtete turuvõimaluste soodustamise vajalikkuse arvestamist, nt juurdepääs laenudele või riiklikud tagatised; |
2.22 |
toob eriti esile jätkusuutliku töökohtade loomise ning tööpuudusega võitlemise keskse tähtsuse Euroopa Liidu edasise üldise arengu seisukohast. Vaid ilmselgete edusammudega kõnealuses valdkonnas on Euroopa Liidul võimalik (tagasi) võita rahva tunnustus. Linnad struktuurimuutuse keskustena on tööpuuduse probleemidest eriti suures ulatuses mõjutatud; |
2.23 |
nõuab, et liikmesriikide tööturupoliitikas arvestataks rohkem linnapiirkondade vajadusi ning et sobivad kontseptsioonid töötataks välja koos linnade tööturusektoritega. Selle aluseks võivad olla riikliku, piirkondliku ja kohaliku tööturupoliitika kooskõlastamise formaalsed kokkulepped ja lepingud, nagu territoriaalsete tööhõive kokkulepete puhul. Kõnealuste kokkulepetega tugevdatakse linnade tasandil majandus-, regionaal- ja tööturupoliitika seoseid. Neid tuleks edasi arendada ning ELi vahenditega toetada; |
2.24 |
nõustub Euroopa Komisjoniga, et linnades elavate välismaalaste arvukus pakub erinevaid võimalusi ning et konkurentsivõimelisena püsimiseks peavad linnad ligi meelitama ja toetama erinevate oskustega inimesi ning tihti täidavad kasulikke lünki sisserändajad. Seetõttu kiidab komitee heaks Euroopa Komisjoni hiljutises isikute vaba liikumise üleminekukorra toimimise aruandes esitatud soovituse, mille kohaselt võiksid liikmesriigid hoolikalt kaaluda, kas kõnealuse aruande tõendeid ning liikmesriikide tööturu olukorda arvestades on kõnealuste piirangute jätkamine vajalik; |
2.25 |
juhib kriitiliselt tähelepanu asjaolule, et otsustava tähtsusega on loodavate töökohtade kvaliteet. Tööhõive kasv on viimasel ajal toimunud valdavalt osalise tööajaga töökohtade ning uute töötamise vormide arvelt. Valdkonniti langeb pakutavate töökohtade kvaliteet ja/või ei pakuta vastavate töösuhete õiguslikke standardeid. Kõnealustest töötamise vormidest, mis enamasti ei taga töötajatele majanduslikku stabiilsust, tekivad uued sotsiaalsed probleemid. Erasektorit ja ettevõtteid kutsutakse üles looma töökohti, mis pakuvad püsivat tööhõivet. Tööturu paindlikuks muutmine sotsiaalkindlustuse arvelt ei ole jätkusuutlik kontseptsioon ja seetõttu peavad erinevad riiklikud haldusorganid tagama, et seda ei juhtuks; |
2.26 |
rõhutab, et sotsiaalse tõrjutuse ning sellest tulenevate probleemide – getosutmisest kuritegevuseni – tõkestamine on põhiline eeldus linnade elukvaliteedi tekkimiseks. Riiklikud haldusorganid peaksid pöörama erilist tähelepanu suurima sotsiaalse tõrjutuse ohus olevatele elanikkonna rühmadele, iseäranis sisserändajatele. |
2.27 |
toonitab, et ühenduse seniste algatuste, nagu riiklike ja piirkondlike rakenduskavade alla kuuluvad URBAN ja EQUAL, süvalaiendamine ei tohi kahjustada ELi programmide ja algatuste uuenduslikku ulatust. Vastupidi, see on oluline soodustamaks linnaalgatuste uuenduslikku olemust uue ühtekuuluvuspoliitika raames ning edendamaks ideede vahetust ja elluviimist; |
2.28 |
kutsub seetõttu komisjoni üles tagama, et Euroopa Liidu suuniseid elluviivad linnaalgatused oleksid omavahel võrreldavad ning et oleks võimalik mõõta nii algatuste tõhususe kvaliteeti kui kvantiteeti, arvestades, et nende kvaliteet on sümbolistlik ja ülekantav ning neid saab kasutada järgmisel kavandamisperioodil. |
3. Regioonide Komitee soovitused
Regioonide Komitee
3.1 |
kutsub Euroopa Komisjoni üles arvestama linnamõõtmega kõikides ühenduse poliitikavaldkondades. Selleks on vaja lähenemisviisi, mille puhul uuritakse, analüüsitakse ning arvestatakse linnade tegeliku olukorra konkreetseid probleeme ning hinnatakse ühenduse poliitika mõjusid linnadele. Selle tagamiseks on hädavajalik linnade vastutavate ametivõimude kaasamine poliitika ja programmide kavandamise kõikidesse faasidesse, samuti ellurakendamisse ja hindamisse; |
3.2 |
juhib tähelepanu vajadusele linnamõõtme parema kooskõlastamise järele kõikide Euroopa Komisjoni teenistuste vahel, eelkõige puudutab see regionaalarengu, keskkonna, transpordi, tööhõive ja tervishoiu peadirektoraate. Linnamõõtmele tuleb kõigis Euroopa Liidu programmides omistada suuremat tähelepanu nii rahaliselt kui territoriaalselt; |
3.3 |
rõhutab ka tugevama kooskõlastuse olulisust Euroopa Komisjoni, Euroopa Parlamendi ja nõukogu vahel, et jõuda Euroopa Liidu meetmete selge kavani linnade jaoks; |
3.4 |
soovitab Euroopa Komisjonile teenistustevahelise töörühma tugevdamist linnade eksperte kasutades ning luua teenistusteülene rakkerühm. Eeskujuks võiks olla Euroopa Parlamendi fraktsioonideülene intergrupp urban-logement. Samuti soovitatakse foorumite ja korrapäraste dialoogide loomist linnadega neid puudutavates ELi poliitikavaldkondades, nagu seda keskkonna valdkonnas juba tehakse; |
3.5 |
kutsub Euroopa Komisjoni ja liikmesiike üles algatama territoriaalset dialoogi sarnaselt sotsiaalse ja kodanikuühiskonna dialoogiga. See võimaldaks erinevatel piirkondlikel ja linnade omavalitsustel ning nende siseriiklikel ja Euroopa tasandi liitudel avaldada oma seisukohti linnu ja piirkondi puudutava poliitika ja meetmete ettevalmistamises, läbirääkimistes ning otsustamises ning neid sel moel kujundada. Euroopa Komisjoni 2003. aastal (8) koostöös Regioonide Komiteega algatatud dialoog omavalitsuste liitudega on vaid esimene samm selles suunas; |
3.6 |
toetab kõrgetasemelise kohtumise korraldamist nõukogu ja liikmesriikide poolt enne igakevadist tippkohtumist. Kõnealusel kohtumisel peaksid territoriaalses dialoogis osalejate kõrval osalema eelkõige Euroopa Komisjon, Euroopa Parlament, Regioonide Komitee ning linnade võrgustikud. Samuti soovitatakse iga-aastaste kohtumiste korraldamist liikmesriikide linnapoliitika eest vastutavatele ministritele, millele peaks eelnema kohtumine linnavõrkude ja Euroopa ning liikmesriikide kohalike omavalitsuste liitude esindajatega, nagu Euroopa Kohalike ja Regionaalsete Omavalitsuste Nõukogu. Euroopa Komisjoni teenistustevaheline töörühm peaks kõnealustel kohtumistel esitama aruandeid oma tegevuse kohta; |
3.7 |
kutsub liikmesriikide valitsusi üles rohkem arvestama linnamõõtmega kõikides riiklikes poliitikavaldkondades. Eelkõige tuleb tagada, et linnade käsutuses oleks nende ülesannete täitmiseks vajalikud rahalised vahendid. Samuti tuleks süvendada dialoogi linnade ja nende liitudega ning anda sellele kindel formaalse konsultatsiooni vorm; |
3.8 |
juhib tähelepanu teadus- ja arendustegevuse kesksele tähtsusele Lissaboni eesmärkide saavutamisel. Nõuab seetõttu, et linnade oluline rolli teaduspoliitikas kajastuks Euroopa Ühenduse teadusuuringute, tehnoloogiaarenduse ja tutvustamistegevuse 7. raamprogrammis urbanistliku süvalaiendamise kujul. Linnamõõdet on senini otsustavalt arvestatud vaid keskkonna ja transpordi valdkonnas. Kuid oluline on linnamõõtme kaasamine kõikidesse teemavaldkondadesse ja eriprogrammidesse. Oluline on kõnealuses kontekstis tõhusamalt toetada linnade võrke nende kõrgkoolide ja uurimisasutustega vastavate meetmete abil. Seeläbi on võimalik saavutada linnade arengu sünergia ning uurimis- ja arendustöö tõhusam teadvustamine avalikkuse poolt. Üks selline meede võiks olla näiteks võistlus “Euroopa teaduslinna” tiitli saamiseks; |
3.9 |
Teadus- ja arendustegevuse seitsmendas raamprogrammis tuleks tugevdada linnade rolli teabe ja teadmiste vahetamisel, tagada, et eraldatavad ressursid ja uuendustegevus vastaksid ühiskonna vajadustele üldiselt ning kodanike vajadustele üksikult ning tagada toetus riikidevahelisele teadustegevusele linnade arengu valdkonnas; |
3.10 |
rõhutab subsidiaarsuse olulisust ning piirkondliku tasandi kaasamise tähtsust ühtekuuluvuspoliitika kavandamisse ja rakendamisse. Detsentraliseerimine struktuurifondide haldamises ei tohi põhjustada ühtekuuluvuspoliitika tsentraliseerimist liikmesriikide tasandil; |
3.11 |
palub Euroopa Komisjonil linnade rakendatud meetmete juhtimis- ja kontrollsüsteemide juures pöörata tähelepanu proportsionaalsuse põhimõttele; |
3.12 |
nõuab kohalike omavalitsuste tugevamat ja läbipaistvamat kaasamist riiklike reformikavade ettevalmistamisse, koostamisse ja rakendamisse ning kutsub liikmesriike üles lisama Euroopa Komisjonile esitatavatesse iga-aastastesse aruannetesse üksikasjaliku peatüki kõnealuste reformikavade kohalikul tasandil rakendamise meetmete kohta; |
3.13 |
tervitab linnamõõtme arvestamist Euroopa Komisjoni määruste ettepanekutes struktuurifondide ja ühtekuuluvusfondide kohta ajavahemikuks 2007–2013; |
3.14 |
nõuab linnamõõtme tugevdamist ühtekuuluvuspoliitika strateegilistes suunistes ajavahemikuks 2007–2013. Linnamõõtme tegeliku arvestamise peab tagama Euroopa Komisjon. Näiteks linnamõõtme selge kajastamine liikmesriikide rakendusaruannetes ning Euroopa Komisjoni aastaaruandes, vastavalt struktuurifondide üldmääruse eelnõu artiklitele 27 ja 28 (9); |
3.15 |
rõhutab, et kohalike omavalitsuste tasandil rakendatavatel tulevikku suunatud, strateegilistel algatustel, enamasti ettepanekutena alternatiivsete töökohtade loomiseks nn uute tööhõiveallikatena, on väga oluline roll tööhõiveprobleemide lahendamisel. Seetõttu kutsub komitee üles arvestama linnamõõdet tööhõiveprogrammide loomisel ja arendamisel ning andma linnadele vajalikud volitused, haldusvahendid ja eelarve; |
3.16 |
tervitab Euroopa Komisjoni ja EIP ühiseid algatusi JEREMIE, JASPERS ja JESSICA. Kõikide riiklike tasandite võrdne juurdepääs kõnealustele rahastamissüsteemidele on nende edu oluline eeldus; |
3.17 |
soovitab linnade keerukat reaalsust väljendavate ning linnade olukorra paremat hindamist võimaldavate andmete ja analüüside väljatöötamist, korrapärast ajakohastamist ning levitamist. Eriti toetatakse algatusi, nagu ESPON või STÄDTEAUDIT; |
3.18 |
toetab kogemuste ja heade tavade vahetamiseks linnadevaheliste võrgustike edasiarendamist, milles tuleks toetuda juba olemasolevatele võrgustikele, nagu URBACT katseprojektiga European Urban Knowledge Network, piirkondadevahelise linnade koostöö põhipunktid, EUROCITIES jne. Sealjuures tuleb arvestada ka linnade huve esindavate Euroopa ja riiklike liitude algatusi; |
3.19 |
soovitab Euroopa Komisjonil kutsuda kõnealust abi saavad liikmesriigid üles eraldama suurema osa ühtekuuluvusfondist saadud vahenditest keskkonnasõbraliku linnatranspordi projektidesse. |
Brüssel, 26. aprill 2006
Regioonide Komitee
president
Michel DELEBARRE
(1) ELT C 231, 20.9.2005
(2) “Uus ühtekuuluvus, lähenemine, konkurentsivõim, koostöö. Kolmas aruanne majandusliku ja sotsiaalse ühtekuuluvuse kohta”, KOM(2004) 107 lõplik, 18.2.2004.
(3) Euroopa Parlamendi resolutsioon “Linnamõõde seoses laienemisega”13.10.2005, P6_TA-PROV(2005)0387, raportöör Jean Marie BEAUPUY. Ei ole veel ELTs avaldatud.
(4) “Lissaboni majanduskasvu ja tööhõive partnerluse rakendamine - piirkondade ja linnade panus. Lissaboni strateegia: Uurimus piirkondade ja linnade osalemise kohta Lissaboni riiklike reformikavade ettevalmistamises”. DI CdR 45/2005.
(5) “Ettepanek: nõukogu määrus, millega kehtestatakse Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja Ühtekuuluvusfondi üldsätted” KOM(2004) 492. 14.7.2004.
(6) “Komisjoni teatis: ühtekuuluvuspoliitika toetus majanduskasvule ja töökohtade loomisele: ühenduse strateegilised suunised, 2007–2013” KOM(2005) 299 lõplik, 14.7.2005.
(7) Komisjoni töödokument: “Ühtekuuluvuspoliitika ja linnad: linnade panus piirkondade majanduskasvu ja tööhõivesse”23.11.2005. http://europa.eu.int/comm/regional_policy/consultation/urban/index_de.htm
(8) Komisjoni teatist: “Omavalitsuste liitude dialoog Euroopa Liidu poliitika kujundamisel” (KOM(2003) 811, 19.12.2003
(9) “Ettepanek: nõukogu määrus, millega kehtestatakse Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja Ühtekuuluvusfondi üldsätted” KOM(2004) 492, 14.7.2004.
29.8.2006 |
ET |
Euroopa Liidu Teataja |
C 206/23 |
Regioonide Komitee arvamus teemal: “Komisjoni teatis nõukogule, Euroopa Parlamendile, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele: “Kodanikuühiskonna dialoog ELi ja kandidaatriikide vahel””
(2006/C 206/05)
REGIOONIDE KOMITEE,
võttes arvesse komisjoni teatist nõukogule, Euroopa Parlamendile, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele: “Kodanikuühiskonna dialoog ELi ja kandidaatriikide vahel” (KOM(2005) 290 lõplik);
võttes arvesse komisjoni 29. juuni 2005. aasta otsust konsulteerida komiteega EÜ asutamislepingu artikli 265 lõike 1 alusel;
võttes arvesse presidendi 29. septembri 2005. aasta otsust teha välissuhete komisjonile ülesandeks koostada arvamus komisjoni strateegia kohta laienemisprotsessi raames saavutatud edusammude valguses;
võttes arvesse arvamust finantsperspektiivi kohta: komisjoni teatis nõukogule ja Euroopa parlamendile – Ehitades meie ühist tulevikku – Laienenud liidu poliitikaväljakutsed ja eelarvevahendid 2007–2013, KOM(2004)101 lõplik, CdR 162/2004 fin (1) (raportöör: hr BORE, Birminghami linnavolikogu liige (UK/SPE));
võttes arvesse arvamust, mis käsitleb komisjoni soovitust Türgi edusammude kohta ühinemisettevalmistustes, KOM(2004) 656 lõplik, CdR 495/2005 (raportöör: pr LUND, Farumi vallavolikogu liige (DK/SPE));
võttes arvesse arvamust nõukogu otsuse ettepaneku kohta Euroopa ja Horvaatia partnerluse põhimõtete, prioriteetide ja tingimuste kohta, KOM(2004) 275 lõplik, CdR 499/2004 (raportöör: hr GOTTARDO, Friuli-Venezia Giulia piirkondliku volikogu liige (IT/EVP));
võttes arvesse komisjoni poolt internetis läbi viidud avalike konsultatsioonide tulemusi teemal Aktiivse Euroopa Liidu kodakondsuse edendamise tulevikuprogramm 2007–2013;
võttes arvesse nõukogu 26. jaanuari 2004. aasta otsust, millega luuakse ühenduse tegevusprogramm aktiivse Euroopa Liidu kodakondsuse edendamiseks (kodanike osalus) (2004/100/EÜ);
võttes arvesse välissuhete ja detsentraliseeritud koostöö komisjoni poolt 28. veebruaril 2006 vastu võetud arvamuse eelnõu (CdR 50/2006, raportöör: hr GOTTARDO, Friuli-Venezia Giulia piirkondliku volikogu liige (IT/EVP));
ning arvestades järgmist:
1) |
kandidaatriikide kodanikuühiskonnal on otsustav roll Euroopa integratsiooniprotsessi vahendamisel kodanikele ja riigiasutuste, piirkondlike ja kohalike omavalitsuste toetamisel vajalike majanduslike, ühiskondlike ja poliitiliste jõupingutuste tegemisel, et muuta ühinemisprotsess edukaks; |
2) |
kodanikuühiskonna dialoog ELi ja kandidaatriikide vahel on vajalik, et süvendada vastastikust ühiskondlikku ja poliitilist mõistmist ning tugevdada kultuuride vastastikust austamist; |
3) |
kodanikuühiskonnal põhinevate ja vastastikuse tundmaõppimise ning Euroopa integratsiooniprotsessi tutvustamise huve teenivate võrgustike rajamise eeliseks on detsentraliseeritud lähenemise tagamine, |
võttis täiskogu 64. istungjärgul 26.–27. aprillil 2006 (27. arpilli istungil) vastu järgmise arvamuse:
1. Regioonide Komitee seisukohad
1.1 Üldised märkused
Regioonide Komitee
1.1.1 |
tervitab komisjoni teatist strateegia “kolmanda samba” ellurakendamise kohta, mis põhineb kodanikuühiskonna dialoogil ja on suunatud Türgile, Horvaatiale ja teistele ELi kandidaatriikidele; |
1.1.2 |
jagab eriti arvamust, et ühenduse institutsioonid peavad pöörama suuremat tähelepanu kandidaatriikide kodanikele, sest senise laienemise käigus ei ole neid sellega kaasnevaid otsuseid, tagajärgi ja võimalusi silmas pidades ilmselgelt piisavalt kaasatud, mille tõttu integratsiooniprotsessi tajuti sageli pealesunnituna, mitte ei pandud sellele õlga alla; |
1.1.3 |
on vastavalt nõukogu 3.10.2005. aasta otsusele, mis rõhutab vajadust tagada kodanike nõusolek ühinemisprotsessiga, seisukohal, et ühenduse jätkuva laienemise tagajärgedest teavitamine ei tohi piirduda kandidaatriikide kodanikega, vaid peab hõlmama ka liikmesriikide kodanikuühiskonnas osalejaid. Ühenduse vastuvõtuvõimet kui otsustava tähtsusega ühinemiskriteeriumi saab mõõta ka selle järgi, mil määral ELi kodanikud edaspidiseid laienemisi aktsepteerivad. |
1.1.4 |
nõustub komisjoni otsusega kaasata kohalikud ja piirkondlikud omavalitsused poliitilisse dialoogi, mida peetakse kõikide kandidaatriikidega nende teel ELiga liitumiseni; peab ennast seetõttu eelistatud vestluspartneriks komisjoni strateegia kolmanda samba raames, kuna teda kutsutakse vahetult üles edendama kodanikuühiskonna dialoogi; ootab järelikult vahetut kaasamist komisjoni tulevastesse meetmetesse kodanikuühiskonna dialoogi raames, pöörates erilist tähelepanu teabelevi ja teabevahetuse valdkonna meetmetele; |
1.1.5 |
juhib tähelepanu komisjoni teatises sisalduvale tasakaalustamatusele, sest dokument on peaaegu tervikuna pühendatud Türgile; arvab, et oleks olnud otstarbekam kujundada teatis kolmanda samba kohta laiapõhjalisemalt, et seda oleks võimalik laiendada kõikidele kandidaatriikidele ja mitte ainult Türgile ja Horvaatiale; |
1.1.6 |
võtab eriti teadmiseks teatises sätestatud rahandusliku aluse dispariteedi, mis on küll ainult ajutine, kuid mille raames kehtestatakse siiski minimaalne raamistik toetuste eraldamiseks Türgiga seotud tegevustele, sel ajal kui Horvaatiat toetavate meetmete osas selline raamistik puudub; |
1.1.7 |
peab vajalikuks jätta Euroopa Liidu liikmesriikidele valikuvabadus teabevahetus- ja integratsioonipoliitika kujundamisel, mis on suunatud kandidaatriikide päritolule ja nende territooriumidel elavatele kodanikele; komisjoni ülesandeks on seevastu ühise lähenemisviisi väljatöötamine, mis fikseerib Euroopa integratsiooniprotsessi alused, tähenduse ja potentsiaali, kehtib praegustele ja tulevastele kandidaatriikidele ja mis viiakse ellu kõikide kandidaatriikide kodanikele suunatud ning piirkondlike ja kohalike omavalitsuste poolt teostatava kommunikatsioonikava abil; |
1.1.8 |
rõhutab sellega seoses vajadust anda kodanikuühiskonnas ja kandidaatriikide koolides ja ülikoolides tegutsema hakkavale Euroopa kodanikuühiskonna võrgustikule ülesanne, varustades võrgustiku vastavate rahaliste vahenditega, vahendada erinevate kandidaatriikide kodanikele Euroopa integratsiooniprotsessi ajalugu, institutsioone, aluseid ja perspektiive ning selgitada sealjuures eriti põhjalikult Euroopa Liidu kodakondsuse tähendust, mis pärast ühinemisprotsessi lõpuleviimist lisandub riikide kodakondsusele; |
1.1.9 |
teeb lisaks sellele ettepaneku kavandada ja institutsionaliseerida kohtumised ELi liikmesriikide kohalike ja piirkondlike esindajate ning kõikide kandidaatriikide kohalike ja piirkondlike esindajate vahel kooskõlas stabiliseerimis- ja assotsiatsioonilepingu esimeste projektidega; käesoleval ajal ei ole kõnealuseid kohtumisi ette nähtud Horvaatia ega Lääne-Balkani piirkonna riikide (potentsiaalsed kandidaatriigid) jaoks; |
1.2 Käimasolevad ja uued tegevused: Türgi
1.2.1 |
kinnitab oma veendumust, et ühise nõuandekomitee loomine koos Türgi kohalike omavalitsustega on väga kasulik, võtab siiski murega teadmiseks, et Türgi riigiasutused ei ole veel täies ulatuses realiseerinud Regioonide Komitee ja Türgi ühise nõuandekomitee efektiivseks tegutsemiseks vajalikke meetmeid; |
1.2.2 |
võtab teadmiseks komisjoni ettepaneku kaasata valitsusvälised organisatsioonid ELi liikmesriikides elavate Türgi kodanike integratsiooniprotsessi, rõhutab siiski, et kõnealuse protsessi sujuvaks kulgemiseks on vältimatu detsentraliseeritud lähenemine kohalikke omavalitsusi kaasates; |
1.2.3 |
rõhutab kasu, mida toob komisjoni spetsiaalne aastaaruanne Türgi vähemuste õiguste järgimise kohta, ja pooldab kindla osa lähenemisvahendite eraldamist valitsusvälistele organisatsioonidele ja kohalikele esindusühingutele, mis on pühendunud vähemuste õiguste kaitsele ja vähemuste ning piirkondlike keelte toetamisele; |
1.2.4 |
pooldab komisjoni lähenemist, mis toetab naiste õiguste ja võrdsete võimaluste eest võitlevaid organisatsioone, ja rõhutab vajadust edendada ja jälgida naiste tegelikku aktiivset osalemist aktiivses poliitilises elus kohalikul tasandil; |
1.2.5 |
tervitab Türgi õppurite osalemist ühenduse Jean Monnet’ programmides, peab siiski vältimatuks kõnealuse lähenemise detsentraliseerimist ja laiendamist (ka uute tehnoloogiate abil), et osaleda saaksid ka äärealadel paiknevad ülikoolid ja teiselt poolt õppurid, kelle eesmärgiks ei ole kõrgharidus; |
1.2.6 |
tervitab selliste kultuuridevaheliste vahetusprogrammide väljatöötamist, mis võivad täita ELiga peetava dialoogi kandva elemendi rolli, ja kutsub komisjoni ja eriti selle Ankara delegatsiooni üles järgima detsentraliseeritud lähenemist ja pöörama vajalikku tähelepanu valitsusvälistele organisatsioonidele äärealadel ja keeleliste vähemuste piirkondades, mille kaitsmist peaks samuti edendama ühenduse kultuuri- ja meediaprogrammide abil; |
1.2.7 |
jagab arvamust, et on vaja püüelda dialoogi poole usukogukondade ja -ühendustega ning ootab, et teda tulevikus sellest kodanikuühiskonna dialoogi käsitlevate teatistega asjakohaselt teavitatakse; |
1.2.8 |
peab otstarbekaks osaleda aktiivselt internetis peetavate avalike debattide toetamises ja võtta osa veebipõhistest algatustest, mida komisjon Türgi kohta teavet andval veebilehel organiseerib; |
1.3 Käimasolevad ja uued tegevused: Horvaatia
1.3.1 |
kahetseb, et Horvaatiaga sõlmitud stabiliseerimis- ja assotsiatsioonileping ei näe ette ühise nõuandekomitee loomist Regioonide Komitee ja Horvaatia piirkondlike ja kohalike omavalitsuste vahel, ja juhib komisjoni tähelepanu sellele, et temaga tuleb konsulteerida, vältimaks sarnaste vigade kordamist Lääne-Balkani piirkonna teiste potentsiaalsete kandidaatriikide osas; |
1.3.2 |
võtab teadmiseks, et Horvaatia osaleb üha enam ühenduse programmides, ja avaldab toetust linnade partnerluse tugevdamisele Horvaatia ja ELi vahel (programmi “Kodanikud Euroopale” abil) ning Horvaatia maakondade ja Euroopa piirkondade, eriti uute liikmesriikide eesmärgi 1 alla kuuluvate piirkondade vahel (ka Leonardo da Vinci programmi abil); |
1.3.3 |
juhib komisjoni tähelepanu sellele, et erilist tähelepanu tuleb pöörata vähemuskeelte kaitse edendamisele ja kakskeelsusele ning vähemuste õigustele Horvaatia kodanikuühiskonnas; |
1.3.4 |
tervitab, et komisjon loeb rahastatavateks programmideks televisioonisaateid, mille eesmärgiks on avalikkusele Euroopa Liidu kohta teabe jagamine, ja võtab sealjuures arvesse ka saateid, mida Euroopa meediakanalid edastavad kohalikul ja piirkondlikul tasandil; rõhutab sellega seoses, et selliste meetmete edukus eeldab pöördumist piirkondlike keelte ja rahvusvähemuste poole; |
1.3.5 |
peab vältimatuks rahvusvahelise koostöö edendamist eriti euroregioonide ja religioonidevahelise dialoogi toetamise kaudu uute tegevuste raames, mis tuleb välja töötada Horvaatia kodanikuühiskonna aktiivsel osalusel; |
1.3.6 |
võtab teadmiseks, et Horvaatia valitsus kavatseb välja töötada kodanikuühiskonna arendamise riikliku strateegia ja asutada kodanikuühiskonna arendamise nõukogu, mis peab Horvaatia kodanikuühiskonna tegevustele riiklike rahaliste vahendite eraldamise valguses tagama vajaliku läbipaistvuse. |
2. Regioonide Komitee soovitused
2.1 Üldised soovitused
Regioonide Komitee
2.1.1 |
pooldab, et komisjon valmistab alates 2006. aastast igal aastal ette mahuka dokumendi kodanikuühiskondade vahelise dialoogi seisu kohta, mis arvestab võrdselt kõikide kandidaatriikide olusid ja sisaldab eraldi aruannet usukogukondade ja -ühingute vahelise dialoogi kohta; |
2.1.2 |
pooldab, et tulevikus lisatakse teatistele kodanikuühiskonna dialoogi kohta korrapäraselt finantsraamistik kodanikuühiskonna dialoogi arendamisele suunatud tegevuste iga-aastase rahastamise kohta; |
2.1.3 |
teeb komisjonile ettepaneku kaaluda Euroopa kodanikuühiskonna võrgustiku loomise võimalust, mis arvestab ELi riikliku, piirkondliku ja kohaliku kultuurilise mitmekesisusega ning kasutab koole ja ülikoole selleks, et innustada kandidaatriikide ja liikmesriikide avalikkust üksteise ajaloo ja kultuuriga ning Euroopa integratsiooniga rohkem tutvuma; |
2.1.4 |
rõhutab, et dialoog peaks keskenduma Euroopa integratsiooni positiivsetele aspektidele; |
2.1.5 |
kutsub komisjoni selgesõnaliselt üles kasutama CIRCOMi võrku ning ELi ja kandidaatriikide piirkondade ja linnade eratelekanaleid, et realiseerida laiale avalikkusele suunatud telesaateid, mis teenivad kodanikuühiskonna dialoogi arendamise huve ELi ja kandidaatriikide vahel; kutsub komisjoni lisaks üles toetama Türgi ja Horvaatia riikliku, piirkondliku ja kohaliku tasandi ajakirjanike ning vähemuste ajakirjanduse osalemist täiskogu istungjärkude töös; |
2.1.6 |
on arvamusel, et võrdsete võimaluste tagamisele ja naisühenduste osatähtsusele tuleb pöörata erilist tähelepanu, ja pooldab seetõttu, et komisjon annab prioriteedi nendele valitsusväliste organisatsioonide poolt esitatud projektidele, mille eesmärgiks on võrdsete võimaluste tagamine ja naiste laialdasem osalemine ühiskondlikus ja poliitilises elus; kutsub komisjoni sellega seoses üles töötama kandidaatriikide jaoks välja spetsiifilised programmid otsese ja kaudse diskrimineerimise tõkestamiseks majanduslikus, ühiskondlikus ja poliitilises elus, aga ka hariduses ja meedias; |
2.1.7 |
juhib tähelepanu, et Horvaatia on käesoleval ajal välja jäetud ühenduse tegevusprogrammist aktiivse Euroopa Liidu kodakondsuse edendamise valdkonnas tegutsevate organisatsioonide toetamiseks (kodanikuosalus). |
2.2 Türgi
2.2.1 |
võtab teadmiseks, et komisjon hindab kodanikuühiskonna dialoogi rahastamiseks vajaliku summa suuruseks 2006. aastal 40 miljonit eurot; pooldab sellega seoses kasutatud vahendite kohta vahekokkuvõtte tegemist ja peab konkreetsete vajadustega arvestavat lähenemist otstarbekamaks kui komisjoni teatises välja pakutud kindla protsendimäära eraldamine, välja arvatud eelnevalt kindlaks määratud ja mitme aasta peale jaotuv summa vähemuste õiguste kaitse ja nende emakeelte kasutamise eest võitlevate valitsusväliste organisatsioonide ja kohalike esindusühingute töö edendamiseks; |
2.2.2 |
nõuab tungivalt, et Türgi ametiasutused astuksid vajalikke samme Türgi kohalike omavalitsuste ja Regioonide Komitee vahelise ühise nõuandekomitee loomiseks; |
2.2.3 |
kutsub komisjoni üles rahastama Jean Monnet’ programmi ja Jean Monnet’ projekti “Eurointegratsioon kõrgkooliõpinguis” ka väljaspool suurlinnasid ja Türgi suuri kõrgkoole; peab sellega seoses kasulikuks sarnaste õpilastele suunatud programmide väljatöötamist; |
2.2.4 |
soovitab – Türgi äärealadel tegutsevate valitsusväliste organisatsioonide kaasamiseks – tihendada sidemeid kohalike omavalitsuste ja piirkondliku ning kohaliku meedia esindusühingutega; |
2.2.5 |
kutsub komisjoni selgesõnaliselt üles tõhustama Türgi ametiasutustele suunatud üleskutseid naiste asjakohase esindamise tagamiseks kohaliku tasandi poliitilistes organites; pooldab sellega seoses Euroopa iga-aastase auhinna sisseseadmist Türgi kohalike omavalitsuste poliitikas tegutsevatele naistele; |
2.2.6 |
teeb komisjonile ettepaneku – edendamaks linnade partnerlust Türgi ja ELi vahel – kasutada selleks Regioonide Komitee liikmeid, kes igal aastal “adopteerivad” Türgis teatud arvu linnavolikogusid ja võiksid vahendada partnerlust vastava arvu ELi kohalike omavalitsusasutustega, näiteks komisjoni poolt igal aastal koostöös Regioonide Komiteega korraldatava konverentsi puhul; |
2.2.7 |
kutsub komisjoni üles end kaasama avalike online-debattide veebipõhisesse edendamisse, sealhulgas laienemisteavet ja Türgis kodanikuühiskonna dialoogi raames rakendatavate meetmete kohta teavet andva veebisaidi kavandamisse ja loomisse. |
2.3 Horvaatia
2.3.1 |
kutsub komisjoni üles määrama alates 2006. aasta programmiplaneerimisest kindlaks kodanikuühiskonna dialoogiga seonduvate tegevuste rahastamise ja eraldama selleks konkreetse summa ühinemiseelsete abiprogrammide raames igal aastal kasutada olevatest vahenditest; |
2.3.2 |
kinnitab veel kord oma huvi dialoogi vastu Horvaatia kohalike ja piirkondlike omavalitsustega ja nõuab, et Lääne-Balkani piirkonna teiste riikidega sõlmitud stabiliseerimis- ja assotsiatsioonilepingutes sätestatakse selgesõnaliselt ühise nõuandekomitee loomine koos Regioonide Komiteega; |
2.3.3 |
teeb ettepaneku töötada välja spetsiaalsed partnerlusprogrammid Horvaatia maakondade piirkondlike haldusorganite ja eesmärgi 1 (alates 2007 konvergentsi eesmärk) alla kuuluvate Euroopa piirkondade vahel, vahetamaks järeleproovitud praktilisi kogemusi ühenduse ühinemiseelsete vahendite kasutamise osas ja eriti kavandamaks piirkondlikke partnerlusi Leonardo da Vinci haridusprogrammi abil; |
2.3.4 |
teeb ettepaneku töötada vastastikuse tundmaõppimise eesmärgil välja teabeprogramm ja edastada Euroopa sõnumit kohalikul tasandil ka rahvusvähemuste keeltes ja kasutades Horvaatia piirkondlikke meediakanaleid, kaasa arvatud rahvusvähemusi esindavaid meediakanaleid; |
2.3.5 |
kutsub komisjoni üles teostama järelevalvet Horvaatia rahvusvähemusi esindava kodanikuühiskonna töö üle ja koostama aastaaruannet rahvusvähemuste õiguste tagamise kohta ja vajaduse korral selgitama täpsemalt kakskeelsuse küsimust kohalikes ja piirkondlikes omavalitsustes; |
2.3.6 |
teeb ettepaneku lubada Horvaatial alates 2007. aastast osaleda ühenduse tegevusprogrammis aktiivse Euroopa Liidu kodakondsuse edendamise valdkonnas tegutsevate organisatsioonide toetamiseks (kodanikuosalus); |
2.3.7 |
teeb komisjonile ettepaneku astuda välja selle eest, et Euroopa kodanikuühiskonna esindaja saaks vaatleja rollis osaleda Horvaatia valitsuse poolt loodud kodanikuühiskonna arendamise nõukogu töös. |
Brüssel,27. aprill 2006
Regioonide Komitee
president
Michel DELEBARRE
(1) ELT C 164, 5.7.2005, lk. 4
29.8.2006 |
ET |
Euroopa Liidu Teataja |
C 206/27 |
Regioonide Komitee arvamus teemadel
— |
“Komisjoni teatis nõukogule, Euroopa Parlamendile, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele: Ühine integratsioonikava – Raamistik kolmandate riikide kodanike integreerimiseks Euroopa Liidus” |
— |
“Komisjoni teatis nõukogule, Euroopa Parlamendile, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele: Ränne ja areng: konkreetsed suunised” |
— |
“Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv ühiste nõuete ja korra kohta liikmesriikides ebaseaduslikult viibivate kolmandate riikide kodanike tagasisaatmisel” |
(2006/C 206/06)
REGIOONIDE KOMITEE,
võttes arvesse komisjoni teatisi nõukogule, Euroopa Parlamendile, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele teemal “Ränne ja areng: konkreetsed suunised”, KOM(2005) 390 lõplik ja “Ühine integratsioonikava – Raamistik kolmandate riikide kodanike integreerimiseks Euroopa Liidus”, KOM(2005) 389 lõplik;
võttes arvesse ettepanekut: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv ühiste nõuete ja korra kohta liikmesriikides ebaseaduslikult viibivate kolmandate riikide kodanike tagasisaatmisel, KOM(2005) 391 lõplik;
võttes arvesse Euroopa Komisjoni 1.septembril 2005 otsust konsulteerida kõnealuses küsimuses Regioonide Komiteega vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 265 lõikele 1;
võttes arvesse Regioonide Komitee presidendi 23. septembri 2005. aasta otsust teha sellekohase arvamuse koostamine ülesandeks välissuhete komisjonile;
võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklit 63;
võttes arvesse nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiivi 2004/83/EÜ miinimumnõuete kohta, mida kolmandate riikide kodanikud ja kodakondsuseta isikud peavad täitma, et saada pagulase või muul põhjusel rahvusvahelist kaitset vajava isiku staatus, ja antava kaitse sisu;
võttes arvesse nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiivi 2004/81/EÜ elamisloa väljaandmise kohta kolmandate riikide kodanikele, kes on inimkaubanduse ohvrid või kes on olnud seotud ebaseaduslikule sisserändele kaasaaitamisega, kuid teevad pädevate asutustega koostööd;
võttes arvesse nõukogu 25. novembri 2003. aasta direktiivi 2003/109/EÜ pikaajalistest elanikest kolmandate riikide kodanike staatuse kohta;
võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust teemal “Roheline raamat, mis käsitleb ELi lähenemist majandusrände juhtimisele” (CdR 82/2005 fin);
võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust, mis käsitleb komisjoni teatist nõukogule, Euroopa Parlamendile, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele sisserände, integratsiooni ja tööhõive kohta (CdR 223/2004 fin, ELT C 109, 30.4.2004, lk 46-49);
võttes arvesse põhiseaduse, Euroopa valitsemisasjade ning vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala komisjoni poolt 2. märtsil 2006 vastu võetud arvamuse eelnõu (CdR 51/2006 rev 1) (raportöör: Andreas SCHIEDER (AT/SPE));
võttis täiskogu 64. istungjärgul 26.-27. aprillil 2006 (27. aprilli istungil) vastu järgmise arvamuse.
I KOMISJONI TEATIS NÕUKOGULE, EUROOPA PARLAMENDILE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE: ÜHINE INTEGRATSIOONIKAVA – RAAMISTIK KOLMANDATE RIIKIDE KODANIKE INTEGREERIMISEKS EUROOPA LIIDUS, (KOM(2005) 389 LÕPLIK)
1. Regioonide Komitee seisukohad
Regioonide Komitee
1.1 |
tervitab asjaolu, et komisjon järgib Euroopa Ülemkogu üleskutset luua Euroopa ühtne kolmandate riikide kodanike integratsiooni raamistik; |
1.2 |
sedastab, et komisjon keskendub esimeses vastuses eelkõige konkreetsetele ettepanekutele meetmete suhtes integratsiooni ühiste aluspõhimõtete elluviimiseks koos rea ELi tugimehhanismidega (uued tegutsemisvõimalused ELi ja riikide tasandil, uued võimalused ELi ja riiklike meetmete vahelise koherentsuse tagamiseks); |
1.3 |
tunnistab, et kõnealuses teatises sisalduv tabel spetsiifiliste meetmetega nii riiklikul kui ka ELi tasandil põhineb integratsiooni ühistel aluspõhimõtetel (otsustatud Euroopa Ülemkogu poolt novembris 2004) ja integratsiooni käsiraamatul, INTI programmi ettevalmistavatel meetmetel ja Euroopa Integratsioonifondi loomise ettevalmistustel; |
1.4 |
möönab kahetsusega, et komisjoni ettepanekud ei ole esitatud tähtsuse järjekorras, selle peavad liikmesriigid vastavalt komisjoni soovile ise määrama; |
1.5 |
tervitab komisjoni arusaama, et integratsioon on kahepoolne protsess; |
1.6 |
peab oluliseks, et vastuvõtva liikmesriigi ühiskonnas rakendataks kohanemisvõime tugevdamise meetmeid (kultuuridevaheline teadlikkuse tõstmine ja teadmiste vahetamine, rände aktsepteerimine) ning suurendataks eraorganisatsioonide rolli kultuurilise mitmekesisuse haldamisel ning tõhustataks koostööd meediaga (vabatahtlike tegevusjuhiste toetamine); |
1.7 |
tervitab eesmärki, et integratsioon toimuks Euroopa Liidu põhiväärtuste austamise alusel. Eelkõige tuleb siinkohal esile tõsta kodakondsusega seotud elemente tutvustusprogrammides; |
1.8 |
tunneb heameelt komisjoni teatises haridusele osutatud tähelepanu üle ning rõhutab vajadust kasutada haridusvaldkonnas spetsiifilisi vahendeid ja meetmeid, et võimaldada sisserännanute täielikku integreerimist vastuvõtva riigi haridussüsteemi ning seega kogu ühiskonda; |
1.9 |
rõhutab seda, et tööhõivet tuleb pidada integratsiooniprotsessi võtmekomponendiks. Eelkõige on olulised uuenduslikud lähenemisviisid diskrimineerimise vältimiseks, väljaõppe ning erialase kogemuse tunnustamine ühtse tunnustamismenetluse kehtestamise kaudu kõigis liikmesriikides, tööturu osapoolte osalemine meetmetes, väikeste äriühingute, äriorganisatsioonide ja ametiühingute väljaõppesuutlikkuse toetamine ning positiivsed meetmed sisserännanute töölevõtmise julgustamiseks. Komitee rõhutab vajadust määratleda kogu Euroopa Liitu hõlmavad ühtsed, selged ja mittediskrimineerivad kriteeriumid üksikute riikide haridussüsteemide ning ELi liikmesriikide kodanike töökogemuse hindamiseks; |
1.10 |
tõstab esile, et integratsioon on dünaamiline kahepoolne vastastikuse vastutuleku protsess. Tervitusalgatused ja abipakkumine usalduse arendamiseks on siinjuures tähtsad vahendid; |
1.11 |
rõhutab, kui tähtis on see, et nii sisserändajad kui ka kohalik elanikkond oleksid teadlikumad Euroopa Liidu põhiväärtustest; |
1.12 |
juhib tähelepanu sellele, et integratsiooniprotsessi olulisteks komponentideks on juurdepääsu võimaldamine tööturule ja väljaõppevõimalustele ning kvalifikatsiooni ja erialase kogemuse tunnustamine; |
1.13 |
tervitab soovitust parandada avalik-õiguslike ja eraõiguslike teenusepakkujate suhtlemisvõimet kolmandate riikide kodanikega (tõlketeenistus, kultuuridevaheline pädevus, integratsiooni ja erinevuste haldamine, mentorprogrammid); |
1.14 |
nõustub soovitusega edendada tihedat suhtlust sisserändajate ja liikmesriigi kodanike vahel, ühisfoorumeid, kultuuridevahelist dialoogi, teabe levitamist sisserändajate ja nende kultuuri kohta, integratsiooni soodustavaid elutingimusi linnakeskkonnas; |
1.15 |
rõhutab, et põhiõiguste harta tagab erinevate kultuuride ja religioonide austamise, välja arvatud juhul, kui need tavad on vastuolus muude puutumatute Euroopa õiguste, inimõiguste ülddeklaratsiooni või riiklike seadustega; |
1.16 |
rõhutab sisserändajate osalemise olulisust demokraatlikus protsessis ning integratsioonipoliitika ja -meetmete väljatöötamises, seda eriti kohalikul tasandil; |
1.17 |
tervitab asjaolu, et näitlike meetmete nimekiri on ulatuslik ja käsitleb kõiki olulisi integratsioonivaldkondi. Antud kontekstis on see väärtuslikuks lähtepunktiks integratsioonipoliitikate kooskõlastamisele liikmesriikides; |
1.18 |
juhib tähelepanu sellele, et vaja oleks selgeid eesmärke. Eesmärke tuleks uurida näitajate ja hindamismehhanismide abil, et kohandada meetmeid, hinnata integratsiooni edusamme ja tõhustada teabevahetust; |
1.19 |
peab eriti oluliseks koostööd ja teabevahetust (riiklikud integratsioonikeskused, integratsiooni käsiraamat, integratsiooniteemaline veebileht). |
2. Regioonide Komitee soovitused
Regioonide Komitee
2.1 |
rõhutab, et kuigi meetmete rakendamise valik, viis ja meetod võivad toimuda lähtuvalt riigi olukorrast ning tavadest, vaadeldakse ettepanekuid siiski liikmesriikide integratsioonipoliitikate põhielementidena; |
2.2 |
juhib tähelepanu sellele, et tuleb keskenduda nii soolise võrdõiguslikkuse küsimustele kui ka sisserändajate perekondade noorte ja laste olukorrale; |
2.3 |
kiidab heaks asjaolu, et algteadmisi vastuvõtva liikmesriigi keelest, ajaloost ja ühiskonnakorraldusest peetakse integratsiooni jaoks hädavajalikeks eeldusteks; |
2.4 |
nõuab, et tehtaks haridusalaseid jõupingutusi sisserändajate ettevalmistamiseks, et neist saaksid edukamad ja aktiivsemad ühiskonna liikmed, nt kultuurilise mitmekesisuse mõõtme lisamise abil koolide õppekavadesse ja sisserännanud noorte erilise toetamise abil koolis. Lisaks tuleb esile tõsta koolieelse hariduse tähtsust ja projektide vajalikkust koolist tööellu ülemineku kergendamiseks ning edendada sellekohaseid sobivaid programme liikmesriikides; |
2.5 |
rõhutab, et lisaks vajadusele “rakendada tõhusaid meetmeid noorte sisserändajate kuritegevuse vastu”, kui osundada komisjoni, on vaja edendada ka tõhusat ennetus- ja teavituspoliitikat protsessi järgmistel etappidel; |
2.6 |
rõhutab, et integratsiooni olulise eeltingimusena tuleks edendada sisserännanute võimalusi juurdepääsul avaliku ja erasektori kaupadele ning teenustele; |
2.7 |
rõhutab, et teistsuguste eluviiside ja vaadete aktsepteerimine ei tohi ületada piiri, mille seavad inimõiguste järgimine ning ELi ja rahvusvaheliste seadustega sätestatud võitlus igasuguse diskrimineerimise, eelkõige soolise diskrimineerimise vastu. Seepärast tuleb eriti kaitsta naississerändajaid, tagades neile täieliku, võrdsete tingimustega juurdepääsu tööle ja haridusele ja Euroopa ühiskonna poliitilisele elule ning kaitstes nende enesemääramisõigust seoses näiteks sundabielude vältimise, koduvägivalla vastase võitluse, seksuaalsete ja reproduktiivsete õiguste tagamise või alandavate tavade nagu naiste ümberlõikamine keelustamisega. Inimõigused on vääramatud ning nende rikkumist ei saa õigustada traditsioonide või kultuuriga. Seetõttu tuleb kavandada ja rakendada konkreetseid teavitus-, ennetus-, toetus- ja teadlikustamismeetmeid eesmärgiga võidelda kõigi diskrimineerivate ja/või alandavate kommete ja tavade vastu ning saavutada sel moel edasiminek sisserändajatele võrdsete võimaluste tagamisel; |
2.8 |
tõstab esile seda, et teatises on märgata ebamäärasust ja analüütilist nõrkust. Nii jääb üldiselt silma, et nn pehmed meetmed (nt dialoog, foorumid, teabevahetus jne) on teatises esikohal; seejuures ei tohi nende tähtsust alahinnata. Integratsiooni jaoks olulised meetmed nagu sisserändajate poliitiline osalus esinevad pigem pealiskaudselt (9. põhimõte); |
2.9 |
nõuab selget eristamist ja järjestamist vastavate poliitiliste, õiguslike, struktuuriliste ja institutsiooniliste vastutusalade ning vastuvõtva ühiskonna osaliste ning meetmete tähtsuse alusel. Antud kontekstis tuleks edasi arendada ka ühiseid aluspõhimõtteid ning tugevdada neid kui vahendit; |
2.10 |
pooldab samme ühtse lähenemisviisi suunas ELi tasandil. Ühtlustada tuleb õigusraamistik riiki vastuvõtmise ja riigis viibimise kohta, sealhulgas õigused ja kohustused; |
2.11 |
sedastab, et teatises on tähtsa teemana tõstetud esile soolise võrdõiguslikkuse küsimus. Seetõttu tuleks kõnealuses dokumendis kasutada ka sugude keelelist eristamist; |
2.12 |
nõuab, et riiki vastuvõtmise ja riigis viibimise õiguslikus raamistikus peaksid kõik tulevased rändealased vahendid arvesse võtma võrdset kohtlemist ja sisserändajate õigusi; |
2.13 |
rõhutab, kui oluline on – eelkõige osalemise kontekstis – huvirühmade kaasamine ja idee luua Euroopa Liidu Integratsioonifoorum (nõustamine, soovitused, tihedad kontaktid riiklike integratsioonikeskustega). Euroopa Integratsioonifoorumil kutsutakse osalema Euroopa Parlamenti, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteed ja Regioonide Komiteed. Euroopa Integratsioonifoorum tuleb kaasata tulevasi integratsiooni käsiraamatuid ettevalmistava konverentsi töösse. Rände ja integratsiooni aastaaruannet tuleks jätkata ning edasi arendada; |
2.14 |
rõhutab, et paljud nimetatud meetmed (tervitusalgatused, abipakkumised, kohalike elanike teadmiste täiendamine, koolituse pakkumine jne) tuleb läbi viia kohalikel asutustel. Neile tuleb seetõttu eraldada ka vajalikud ressursid. Sama kehtib ka piirkondliku tasandi kohta (teabevahendite sisseseadmine, tutvustus-, kultuuriprogrammid jne); |
2.15 |
nõuab kohalikele ja piirkondlikele omavalitsustele integratsiooniprogrammide läbiviimiseks vajalikke finantsvahendeid; |
2.16 |
teeb ettepaneku luua andmebaas (nt haridust tõendavate dokumentide tunnustamise, sisserändajate vajadusi puudutava teabe jms kohta); |
2.17 |
rõhutab, et piirkondlikud ja kohalikud omavalitsused annavad suure ja vältimatu panuse ja saavad omalt poolt pakkuda ulatuslikke teadmisi ja oskusteavet. Seega tuleks neid kaasata strateegiate väljatöötamisse ja kogu protsessi küllaltki vara ja ulatuslikul määral; |
2.18 |
nõuab meetmeid ja stiimuleid, et sisserändajad soovitatud ideid ka kasutaksid (nt stiimuleid seoses töökoha otsimise ja koolitusega); |
2.19 |
rõhutab vajadust parema meetodi järele sisserändajate arvu kindlaksmääramisel, et asjakohast integratsioonimeedet oleks võimalik rakendada ja täiendada. |
II KOMISJONI TEATIS NÕUKOGULE, EUROOPA PARLAMENDILE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE: RÄNNE JA ARENG: KONKREETSED SUUNISED, (KOM(2005) 390 LÕPLIK)
1. Regioonide Komitee seisukohad
Regioonide Komitee
1.1 |
sedastab, et teatis sisaldab samme, kuidas parandada rände mõju arengule. Alus on 2002. aasta detsembris vastu võetud teatis. Põhitähelepanu on põhja-lõuna-suunalisel rändel; |
1.2 |
märgib, et lisaks mõjudele, mida väljaränne avaldab päritoluriikide arengule, on samuti oluline uurida arengukoostöö mõju väljarändele, sest see on viimase alus. Üksnes aidates rände päritoluriikidel pakkuda oma kodanikele kohaseid võimalusi, on võimalik rändevooge pikas perspektiivis kontrollida; |
1.3 |
tunnistab, et teatis pöörab suurt rõhku ajutise ja virtuaalse tagasipöördumise toetamisele, et kanda päritoluriikidesse üle teadmisi ja kogemusi nende arengu hüvanguks (“ajude äravoolu” asemel “ajude ringlus”); |
1.4 |
tervitab asjaolu, et eriti tähtsaks peetakse rändepoliitika sidumist arengupoliitikaga, tagasipöörduvate sisserändajate kasulikkust arengule, kapitalisiirde ja sisserändajate rahaülekannete hõlbustamist, selliste projektide kaasrahastamist, mis põhinevad sisserändajate rahaülekannetel; |
1.5 |
kiidab heaks asjaolu, et teatis toetab üldiselt kontaktide säilitamist päritoluriikide ja sisserändajate vahel. (See peegeldub suuresti ka erinevate liikmesriikide kodakondsuspoliitikas); |
1.6 |
rõhutab, kui tähtis on sisserändajate reaalsem väljavaade luua nn silda päritoluriikidega. See lähenemisviis peaks olema argumendiks selle poolt, et vastuvõtva riigi keelset haridust tuleks täiendada emakeelse kirjaoskuse omandamise ja emakeelsete lisatundidega; |
1.7 |
sedastab, et seadusliku sisserände rohelise raamatu üle peetava arutelu käigus selgus, et tulevikus hakatakse ennekõike edendama kvalifitseeritud tööjõu ajutist tööhõivet ja sisserännet. |
2. Regioonide Komitee soovitused
Regioonide Komitee
2.1 |
sedastab, et rahavood võivad arengueesmärkide täitmisele vaid kaasa aidata. Siiski on nad üksnes eraviisilist laadi ega saa seetõttu asendada riiklikku arenguabi. Selle asjaoluga tuleks piisaval määral arvestada; |
2.2 |
rõhutab, et rahaülekannete tasud ja tingimused ei ole rahuldavad. Toetatakse meetmete võtmist tasude alandamiseks ning ülekannete kiirendamiseks ja nende turvalisuse tagamiseks. Need eesmärgid on lühiajaliselt teostatavad. Siiski tuleks mõjud arengule määratleda pikemaajalise eesmärgina; |
2.3 |
teeb ettepaneku kavandada järgmised meetmed:
|
2.4 |
tervitab eesmärki toetada arengumaid nende välismaal elavate kodanike asukoha kindlaks tegemisel ning kontaktide loomisel. Päritoluriikide valitsustel peaks olema võimalus kasutada sisserändajate eliiti; selleks otstarbeks tuleks luua andmebaase. Vajaduse korral võib päritoluriik kõnealuse eliidi tagasi kutsuda. Siiski peab olema selge, et sisserändajate kandmine andmebaasidesse peab toimuma üksnes vabatahtlikkuse alusel; |
2.5 |
tunnistab, et tähtajaliselt piiratud rände abil koondatakse potentsiaal kodumaale. See peaks aga jääma vaid hooajatöötajate kohta kehtivaks üldiseks reegliks; |
2.6 |
rõhutab, et lähtuvalt kehtivast õiguslikust olukorrast (nõukogu 25. novembri 2003. aasta direktiiv 2003/109/EÜ pikaajalistest elanikest kolmandate riikide kodanike staatuse kohta) ei ole võimalik ei teemaks olnud tagasiränne ega tähtajaliselt piiratud või virtuaalne tagasipöördumine, kuna isegi tähtajatu elamisloaga sisserändajad kaotavad oma staatuse, kui nad ei viibi pikema aja vältel vastuvõtvas liikmesriigis. Komitee tervitab ka komisjoni teatises väljakuulutatud kavatsust kaaluda, kuidas oleks võimalik säilitada kolmandate riikide kodanike elukohaõigus, kuigi nad naasevad tagasipöördumisprogrammi raames ajutiselt kodumaale; |
2.7 |
teeb ettepaneku kehtestada ühtsed eeskirjad, mis lubavad sisserändajatel, kes omavad tähtajatut elamisluba või kellel on sellele õigus, reisida vajalikuks peetava aja jooksul oma päritoluriiki, kaotamata pikaajalisest või tähtajatust elanikust kolmanda riigi kodaniku staatust; |
2.8 |
tunnistab, et kõnealune teatis peegeldab rahvusvahelisel tasandil paisuvat arutelu, mille kohaselt käsitletakse sisserändajaid arengu mõjutajatena (rahaülekanded, teadmiste edasiandmine jne). Sellest perspektiivist lähtuvalt on ajutine ränne positiivne, siiski tuleks esmalt kaaluda vabatahtlikul tagasipöördumisel või stimuleerimissüsteemil põhinevaid meetmed; |
2.9 |
leiab seega, et antud kontekstis tuleks uuesti järele mõelda, mida tähendab piiriülesus integratsioonipoliitika seisukohalt; |
2.10 |
kiidab heaks, et teatis lähtub huvitavast perspektiivist, mis käsitleb päritoluriike rändehalduse “sidusrühmadena”. Kõnealused ajutise sisserände ja ajutise tagasipöördumise positiivsed aspektid eeldaksid siiski piiramatut tagasipöördumisõigust vastuvõtvasse riiki seal kaua või kauem elanud sisserändajatele (mis on täielikus vastuolus nõukogu 25. novembri 2003. aasta direktiiviga 2003/109/EÜ pikaajalistest elanikest kolmandate riikide kodanike staatuse kohta, mis näeb ette juba saadud elamisloa automaatse tühistamise Euroopa Liidust väljaspool viibimise korral); |
2.11 |
tervitab asjaolu, et teatises suunatakse põhitähelepanu sellise ajutise sisserände edendamisele, eeldusel, et see on vabatahtlik ja põhineb stiimulite süsteemil. Ajutine ränne võib olla väga kasulik vahend kolmandate riikide arenguks; |
2.12 |
on arvamusel, et ajutine ränne saab tõhusalt toimida ainult juhul, kui sisserändajatel lubatakse pärast ajutist tagasipöördumist päritoluriiki uuesti vastuvõtvasse riiki siseneda; kutsub seetõttu liikmesriike, mis hetkel ei luba riiki korduvalt siseneda, üles kaaluma keelu kaotamist; |
2.13 |
tunnistab, et hooajaline tööhõive kujutab endast asjaosalistele lühiajalist eelist, kuna neile võimaldatakse raha teenimine ja kogemuste omandamine lühikesel ajavahemikul. Siiski pöörduvad asjaosalised päritoluriiki tagasi ilma igasuguse lootuseta parandada oma majanduslikku ja sotsiaalset olukorda. Regioonide Komitee arvamuse kohaselt tuleks eelistada pikemaajalise perspektiivi võimaldamist; |
2.14 |
tervitab tagasipöördumisprogrammide toetamist. Kõnelused programmid võivad aga toimida vaid tõhusa arengupoliitika olemasolu korral, mis hõlmab kooskõlastatud tegevuse tugevdamist detsentraliseeritud koostöös; |
2.15 |
nõuab seetõttu piisavaid investeeringuid infrastruktuuri- ja koolitusmeetmetesse, samuti kohapealset kontrolli vahendite kasutamise üle; |
2.16 |
soovitab sisserändajatest hooajatöötajaid, kelle puhul ekspluateerimisoht on suurem, kaitsta asjaomaste meetmete võtmise abil; |
2.17 |
möönab, et teatise ettepanekud sisaldavad ühelt poolt eesmärgikindlaid ning tulevikuperspektiiviga lähtepunkte; kuid ülaltoodud vastuolude lahendamiseks tuleb siiski veel tööd teha; |
2.18 |
rõhutab vajadust tagada, et ELis ei hakkaks võidutsema piirav lähenemine; |
2.19 |
rõhutab, et ei tohi rakenduda negatiivne stsenaarium, mille kohaselt sunniviisilise tagasisaatmise meetmed muudetakse arengu toetamise põhjendusel seaduslikuks, ilma et oleks olemas laiema, kõiki kvalifikatsioonitasemeid hõlmava seadusliku sisserände süsteem (vt ettepanekut võtta vastu direktiiv ühiste nõuete ja korra kohta liikmesriikides ebaseaduslikult viibivate kolmandate riikide kodanike tagasisaatmisel, KOM(2005)391); |
2.20 |
rõhutab, et väljarändajate päritoluriikidele antavale arenguabile tuleb omistada väga suurt tähtsust, edendades kokkulepete ja eriprogrammide kaudu nendega koostööd kõigis valdkondades; |
2.21 |
rõhutab, et piirkondlikud ja kohalikud omavalitsused annavad suure ja vältimatu panuse ja saavad omalt poolt pakkuda ulatuslikke teadmisi ja oskusteavet. Seega tuleks neid kaasata strateegiate väljatöötamisse ja kogu protsessi küllaltki vara ja ulatuslikul määral. |
III. KOMISJONI ETTEPANEK: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV ÜHISTE NÕUETE JA KORRA KOHTA LIIKMESRIIKIDES EBASEADUSLIKULT VIIBIVATE KOLMANDATE RIIKIDE KODANIKE TAGASISAATMISEL, (KOM(2005) 391 LÕPLIK)
1. Regioonide Komitee seisukohad
Regioonide Komitee
1.1 |
rõhutab, et tõhus tagasisaatmispoliitika on läbimõeldud ja usaldusväärse migratsioonipoliitika vajalik osa; |
1.2 |
juhib tähelepanu sellele, et direktiivi abil tuleb tagada õiglane ja läbipaistev menetlus; |
1.3 |
sedastab, et ühtlustatud kaheastmeline menetlus (tagasisaatmisotsus – väljasaatmiskorralduse väljastamine ja täitmine) tuleks täide viia vabatahtliku tagasipöördumise (stiimul) põhimõtte alusel; |
1.4 |
tervitab ettepanekut luua alus ühisele infosüsteemile (SIS II), kehtestades terves Euroopa Liidus kehtiva korduva sissesõidukeelu. |
2. Regioonide Komitee soovitused
Regioonide Komitee
2.1 |
nõuab, et õigusriigi põhimõtet ja õigust õiglasele kohtlemisele ei tohi ohverdada ksenofoobia ning tavalisele ökonoomsusele keskendumise heaks.; |
2.2 |
rõhutab, et menetlusõiguslike miinimumgarantiide kehtestamisel peab eriti jälgima sunnimeetmete proportsionaalsust. Kuna sisserändajad peavad oma kodumaale tagasipöördumisel tihti arvestama repressioonidega, tuleks vastu võtta inimõiguste kaitsmiseks vajalikud meetmed, pidades sisserändajate kaitset esmatähtsaks, kui nende kodumaale tagasipöördumisel esineb repressioonide täideviimise oht; |
2.3 |
väljendab kahetsust, et ei ole mõeldud spetsiaalsetele kaitsemeetmetele naiste, alaealiste ning puuetega inimeste jaoks; |
2.4 |
nõuab, et ka inimkaubanduse ning teiste rändega seotud kuritegude ohvrid ja tunnistajad seataks ELi kaitse alla; |
2.5 |
juhib tähelepanu sellele, et inimõigused, nii nagu nad on fikseeritud kõigis ühenduse õigusaktides – eelkõige inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsioonis ja Euroopa Liidu põhiõiguste hartas – peaksid olema aluseks uutele loodavatele õigusnormidele. Selgete ja siduvate viidetega Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni ja Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklitele on võimalik tagada inimõigustest kinnipidamine direktiivi ülevõtmisel liikmesriikide seadusandlusesse. Paindlike sõnastustega (“nõuetekohaselt”, “võtavad arvesse”) kaasneb oht, et neid tõlgendatakse liiga vabalt; |
2.6 |
nõuab, et vaid ebaseaduslikku viibimist liikmesriigi territooriumil ei tohiks lugeda põgenemisohtu tõendavaks asjaoluks. Kõnealune toimimisviis võimaldaks lubamatut ettesüüdimõistmist, mis on vastuolus inimõiguste konventsiooni artikliga 6 (õigus õiglasele kohtumõistmisele); |
2.7 |
rõhutab, kui tähtis on inimkaubanduse ohvrite ja tunnistajate kaitse. Inimkaubanduse ohvreid ja tunnistajaid ei tohiks käsitleda ainult kui kriminaalprotsessi vahendeid. Pigem tuleks enne tagasisaatmist arvestada päritoluriigis valitsevat olukorda, välistamaks kurjategijate poolseid väljapressimisi ja ohtlikke ähvardusi; |
2.8 |
pooldab seda, et fraasi “oht avalikule julgeolekule ja korrale” all mõeldaks vaid liikmesriigi kesksete huvide tõsist kahjustamist, millega kaasneks sissesõidukeelu kehtestamine. Kõnealust sanktsiooni ei tohiks määrata juhtumite korral, millel on üldsusele vaid tühine mõju, näiteks kvalifitseerimata ebaseadusliku riigis viibimise korral; |
2.9 |
soovitab võimaldada vähekindlustatud isikutele abi menetluskulude rahastamisel, sõltumata selle vajalikkuse hindamise tulemusest. Kõnealuse rahalise toetamise vajalikkusele ei ole võimalik menetluse jooksul tõsiseltvõetavat prognoosi anda. Seega peaks menetluskulude abi sõltuma asjaolust, et isik on vähekindlustatud; |
2.10 |
nõuab sunnimeetmete (ajutine järelevalve) proportsionaalsust, kuna sisserändajad peavad päritoluriiki tagasipöördumisel sageli arvestama tõsiste repressioonidega. Üksikutel inimestel on ekstreemse käitumise kalduvused. Just niisugusel juhul ei tohi jätta inimõigusi tähelepanuta; |
2.11 |
sedastab, et liikmesriigid peaksid olema kohustatud tagama ajutise vahistamise ajal adekvaatse meditsiinilise abi; |
2.12 |
kinnitab, et 20. novembril 1989 vastu võetud laste õiguste konventsiooni tuleb sisuliselt täielikult rakendada. Eelkõige tuleks esile tõsta õigust mõtte-, südametunnistuse ka usuvabadusele; samuti õigust eraelu kaitsele, kaitsele vägivalla, väärkohtlemise ja hooletusse jätmise eest, õigust tervise kaitsele, haridusele, koolitusele ja kutseõppele ning vähemuste kaitsele; |
2.13 |
rõhutab, et kõnealuse direktiivi süstemaatika toimimiseks tuleb tagada, et ühe liikmesriigi territooriumil tunnustatakse ja täidetakse teiste liikmesriikide kohtukorraldusi. Seda tuleb tagada kahe- ja mitmepoolsete lepingutega, mis hõlmavad ka vajalikku ametkondadevahelist abi, |
2.14 |
pooldab keskse arvutisüsteemi loomist isikuandmete salvestamiseks. Üksikute liikmesriikide täitevasutustel peab olema kõnealusele süsteemile juurdepääs ning nad peavad olema kohustatud teostama vajalikku andmesiiret. |
1. soovitus
Artikkel 5
Komisjoni ettepanek KOM(2005) 391 (lõplik) -2004/0167 (COD) |
Muudatusettepanek |
Artikkel 5 Perekonnasuhted ja lapse parimad huvid Käesoleva direktiivi rakendamisel võtavad liikmesriigid nõuetekohaselt arvesse kolmanda riigi kodaniku peresuhete laadi ja kestust, tema liikmesriigis viibimise kestust ja perekonna olemasolu, kultuurilisi ja sotsiaalseid sidemeid päritolumaaga. Nad võtavad arvesse ka lapse parimaid huvisid vastavalt 1989. aasta ÜRO lapse õiguste konventsioonile. |
Artikkel 5 Perekonnasuhted ja lapse parimad huvid Käesoleva direktiivi rakendamisel võtavad liikmesriigid nõuetekohaselt Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artiklile 8 vastavalt arvesse kolmanda riigi kodaniku perekondlikke sidemeide laadi ja kestust, tema liikmesriigis viibimise kestust ja perekonna olemasolu, kultuurilisi ja sotsiaalseid sidemeid päritolumaaga. Nad võtavad arvesse austavad ka lapse parimaid huvisid vastavalt 1989. aasta ÜRO lapse õiguste konventsioonile. |
Motivatsioon
Regioonide Komitee arvates on eriti tähtis see, et uute õigusaktide koostamisel lähtutakse inimõigustest, nii nagu need on määratletud ühenduse õigustikus ja eriti Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsioonis. Selgete ja siduvate viidetega Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artiklitele on võimalik tagada inimõigustest kinnipidamine direktiivi ülevõtmisel liikmesriikide seadusandlusesse. Paindlike sõnastustega (“nõuetekohaselt”, “võtavad arvesse”) kaasneb oht, et neid tõlgendatakse liiga vabalt.
2. soovitus
Artikli 6 lõige 2
Komisjoni ettepanek KOM(2005) 391 (lõplik) -2004/0167 (COD) |
Muudatusettepanek |
||||||
Artikkel 6 Tagasisaatmisotsus
|
Artikkel 6 Tagasisaatmisotsus
|
Motivatsioon
Muudatusettepaneku eesmärgiks on selgitada, et ainult ebaseaduslik viibimine liikmesriigi territooriumil ei või olla aluseks põgenemise ohule. Selline lähenemine sisaldab endast põhjendamatut eelnevat süüdimõistmist, mis on vastuolus Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artikliga 6 (õigus õiglasele ja avalikule asja arutamisele).
3. soovitus
Artikli 6 lõige 5
Komisjoni ettepanek KOM(2005) 391 (lõplik) -2004/0167 (COD) |
Muudatusettepanek |
||||||
Artikkel 6 Tagasisaatmisotsus
|
Artikkel 6 Tagasisaatmisotsus
|
Motivatsioon
Kõnealuse muudatusettepanekuga soovib Regioonide Komitee pöörata tähelepanu tagakiusatud inimrühma õiguste kaitse tähtsusele. Inimkaubanduse ohvreid ja tunnistajaid ei tohi kriminaalmenetluse huvides ära kasutada. Enne tagasisaatmist on oluline pöörata tähelepanu olukorrale nende päritoluriigis, et kurjategijad ei saaks neile survet avaldada või neid tõsiselt ähvardada.
Euroopa Liit peab endale võtma kaasvastutuse kõigi meetmete eest, mis on mõeldud illegaalse sisserände vastu võitlemiseks, mis praegust olukorda arvestades ei ole mõne liikmesriigi eraldiseisev probleem, vaid tegu on Euroopa Liidu kui terviku ees seisva ülesandega. Perioodi 2007-2013 finantsperspektiivide raames on ette nähtud rahalised abivahendid vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala mitmeaastase tegevuskava jaoks. Selle tegevuskava teatud osad puudutavad sisserände- ja integratsioonipoliitikat ja selleks ettenähtud vahendeid võiks kasutada osaliselt eeltoodud eesmärkideks.
4. soovitus
Artikli 8 lõige 2
Komisjoni ettepanek KOM(2005) 391 lõplik –2005/0167 (COD) |
Muudatusettepanek |
||||||||||||||||||||||
Artikkel 8 Edasilükkamine Liikmesriigid lükkavad väljasaatmiskorralduse täideviimise edasi järgmistel asjaoludel seni, kuni asjaolud säilivad:
|
Artikkel 8 Edasilükkamine
|
Motivatsioon
Oleks ränk viga ning tekiks vastuolu rahvusvaheliste inimõiguste konventsioonidega, eelkõige ÜRO lapseõiguste konventsiooniga, kui liikmesriikidel lubataks alaealisi tagasi saata ilma eelnevalt ülalnimetatut tagamata. Kõnealune viivitus on ülitähtis, kui soovitakse lähtuda alaealise parimast huvist, mis peab olema alaealisi puudutavate kõikide otsuste põhiline kriteerium.
5. soovitus
Artikli 9 lõige 3
Komisjoni ettepanek KOM(2005) 391 (lõplik) -2004/0167 (COD) |
Muudatusettepanek |
||||||||||||||||
Artikli 9 lõige 3 Sissesõidukeeld
|
Artikli 9 lõige 3 Sissesõidukeeld
|
Motivatsioon
Muudatusettepanek täpsustab kõnealust sätet. Sissesõidukeelu tühistamise sidumine eriti varasema tagasisaatmismenetluse kulude hüvitamisega (alalõik c) võib viia rikaste inimeste või isegi inimeste salakaubandusega tegelevate majanduslikult jõukate grupeeringute poolse positiivse diskrimineerimiseni. Regioonide Komitee ei mõista samuti, miks kolmanda riigi kodanikud peavad pöörduma liikmesriigi konsulaaresinduse poole.
6. soovitus
Artikli 12 lõige 3
Komisjoni ettepanek KOM(2005) 391 (lõplik) -2004/0167 (COD) |
Muudatusettepanek |
||||
Artikkel 12 Õiguskaitsevahendid
|
Artikkel 12 Õiguskaitsevahendid
|
Motivatsioon
Regioonide Komitee soovitab anda vahendeid õigusabi saamiseks isikutele, kellel puuduvad piisavad vahendid ja seda sõltumata taotluse tulemusest sõltumata. Majandusliku abi suurust ei ole kohtuprotsessi ajal võimalik pädevalt hinnata. Seepärast peaks õigusabi andmine põhinema piisavate vahendite puudumisel.
7. soovitus
Artikli 14 lõige 1
Komisjoni ettepanek KOM(2005) 391 (lõplik) -2004/0167 (COD) |
Muudatusettepanek |
||||
Artikkel 14 Ajutine vahistamine
|
Artikkel 14 Ajutine vahistamine
|
Motivatsioon
Muudatusettepaneku eesmärgiks on selgitada, et ainult ebaseaduslik viibimine liikmesriigi territooriumil ei või olla aluseks põgenemise ohule. Selline lähenemine sisaldab endast põhjendamatut ettesüüdimõistmist, mis on vastuolus Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artikliga 6 (õigus õiglasele ja avalikule asja arutamisele).
8. soovitus
Artikli 15 lõige 1
Komisjoni ettepanek KOM(2005) 391 (lõplik) -2004/0167 (COD) |
Muudatusettepanek |
||||
Artikkel 15 Ajutise vahistamise tingimused
|
Artikkel 15 Ajutise vahistamise tingimused
|
Motivatsioon
Käesoleva muudatusettepanekuga rõhutatakse Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artiklit 3, mille järgi “kedagi ei tohi piinata ega ebainimlikult või alandavalt kohelda ega karistada”.
Regioonide Komitee rõhutab eriti sundmeetmete asjakohasust, sest sisserännanuid võidakse nende päritoluriigis kohelda vägivaldselt. Isoleeritud isikud võivad reageerida väga meeleheitlikult ja just seepärast on oluline pidada meeles inimõigusi.
9. soovitus
Artikli 15 lõige 2
Komisjoni ettepanek KOM(2005) 391 (lõplik) -2004/0167 (COD) |
Muudatusettepanek |
||||
Artikkel 15 Ajutise vahistamise tingimused
|
Artikkel 15 Ajutise vahistamise tingimused
|
Motivatsioon
Käesoleva muudatusettepaneku eesmärgiks on täpsustada, et liikmesriigid peavad tagama ajutise vahistamise puhul tagama vastava meditsiinilise ravi. Eriti tuleb arvesse võtta naiste ja noorte tütarlaste õigusi. 20. novembri 1989. aasta laste õiguste konventsiooni tuleb rakendada täielikult. Eriti tuleb rõhutada igaühe õigust mõtte-, südametunnistuse- ja usuvabadusele ning igaühe eraelu kaitset, kaitset igasuguse vägivalla, jõhkruse, hülgamise eest, õigust terviseteenustele, õigust haridusele, kooliskäimisele ja kutseharidusele ning vähemuste kaitsele.
10. soovitus
Artikli 11 lõige 1
Komisjoni ettepanek KOM(2005) 391 (lõplik) -2004/0167 (COD) |
Muudatusettepanek |
||||||
Artikkel 11 Vorm
|
Artikkel 11 Vorm
|
Motivatsioon
Kõnealuse direktiivi toimimise tagamiseks on vaja tunnustada ja võimaldada liikmesriikide vahelist teabe vahetust. Selle tagamiseks on vaja sõlmida kahe- või mitmepoolsed lepinguid, kus peab sisalduma ka administratsioonide vaheline teineteise abistamise klausel.
11. soovitus
Uus artikkel 16a
Brüssel, [kuupäev]
KOM(2005) 391 lõplik
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV
ühiste nõuete ja korra kohta liikmesriikides ebaseaduslikult viibivate kolmandate riikide kodanike tagasisaatmisel
Kõnealuses dokumendis on hetkel peatükid I kuni VI.
Regioonide Komitee soovib tekstile lisada peatüki V lisa:
V peatüki lisa
TSENTRALISEERITUD INFOTEHNOLOOGIASÜSTEEM
Artikkel 16 a)
Tsentraliseeritud infotehnoloogiasüsteem isikuandmete säilitamiseks
1. |
Liikmesriigid säilitavad ja uuendavad tsentraliseeritud infotehnoloogiasüsteemi, mille EL on nende käsutusse andnud, kus sisalduvad nende/teiste liikmesriikide territooriumil ebaseaduslikult viibivate või väljasaatmist ootavate kolmandate riikide kodanike isikuandmed. |
2. |
Infotehnoloogiasüsteemi andmed on vastava liikmesriigi täidesaatva võimu kasutuses ja neil lasub ka 1. alalõigus nimetatud teabe edastamise kohustus. |
Brüssel, 27. aprill 2006
Regioonide Komitee
President
Michel DELEBARRE
29.8.2006 |
ET |
Euroopa Liidu Teataja |
C 206/40 |
Regioonide komitee arvamus teemal “Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu soovitus hariduse ja koolitusega seotud riikidevahelise liikuvuse kohta ühenduse piires: Liikuvust käsitlev Euroopa kvaliteediharta”
(2006/C 206/07)
REGIOONIDE KOMITEE,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu soovituse ettepanekut hariduse ja koolitusega seotud riikidevahelise liikuvuse kohta ühenduse piires: liikuvust käsitlev Euroopa kvaliteediharta KOM(2005) 450 lõplik;
võttes arvesse nõukogu 10. oktoobri 2005. aasta otsust konsulteerida vastavalt EÜ asutamislepingu artikli 265 lõikele 1 kõnealusel teemal Regioonide Komiteega;
võttes arvesse Regioonide Komitee presidendi 10. novembri 2005. aasta otsust teha Regioonide Komitee kultuuri- ja hariduskomisjonile ülesandeks koostada kõnealusel teemal arvamus;
võttes arvesse kultuuri- haridus- ja teaduskomisjoni arvamust, mis võeti vastu 1. märtsil 2006 (CdR 34/2006 rev.1) (raportöör: hr Luciano Caveri, Valle d’Aosta autonoomse piirkonna president (IT/ALDE));
võttis täiskogu 64. istungjärgul 26.–27. aprillil 2006 (27. aprilli istungil) vastu järgmise arvamuse.
1. Regioonide Komitee seisukohad
Regioonide Komitee
1.1 |
märgib, et Lissaboni strateegias määratleb Euroopa Liit elukestvat õpet kui inimarengu ja ametialase edasimineku põhielementi. Haridus ja koolitus on otsustava tähtsusega mitte ainult karjääriks valmistumisel vaid ka kogu tööelu jooksul; seda nii seoses tehnoloogiaalase uuendustegevuse, konkurentsivõime, töökohtade loomise kui loodud töökohtadele asuvate inimeste koolitusega; |
1.2 |
rõhutab, et õppimine on tõhusam, kui seda kavandatakse ja viiakse läbi aktiivse uurimistegevusena, mitte niivõrd passiivse faktiteadmiste omandamisena. Täiskasvanute koolitusprogrammid on tõhusamad, kui nendega saavutatud muutus toob kaasa kaasaegse ühiskonna vajadustele vastavad oskused ja pädevused. Koolitatavad võivad siis üksikisikutena ja kodanikena teadlikult arendada isiklikke lähenemisviise ja tulevast karjääri. Koolitusprogrammides osalemine on õigustatud, kui üksikisikud muutuvad ise aktiivsemaks oma edasise karjääri ja elu kavandamisel, et aidata kaasa nii enda isiklikule kui ühiskonna arengule; |
1.3 |
rõhutab, et välisriigis omandatud õpikogemus ja kutseharidus ning välisriigis töötamine on eriti tõhusad vahendid, innustamaks üksikisikuid uurima oma kognitiivseid süsteeme ja strateegiaid ning aitamaks neil oma oskuste erinevates keskkondades rakendamise ja kohandamise kaudu viimistleda nende lähenemist oma intellektuaalsete ressursside kasutamisele ning oma autonoomia ja suhtlemisoskuse arendamisele ja parandamisele; |
1.4 |
teatab, et kutseõppel ja teises riigis töötamisel on palju suurem tähtsus kui lihtsalt üksikisiku kutseõppe edukal läbimisel ning palju suurem ulatus, eeldusel, et nad on piisavalt ettevalmistatud ning neid juhendatakse ja toetatakse piisavalt. Kui kultuuri ei peeta ainult teadmiste hulgaks, vaid vastava hulga inimeste käitumismudelite, väärtuste ja nendega seotud praktiliste teadmiste kogumiks, siis mis võiks tõelise Euroopa Liidu kultuuri arendamiseks paremini teed sillutada kui välismaa kogemus? |
1.5 |
märgib, et arvestades, et töökohad ja koolitus pakuvad ideaalse keskkonna kultuuriliste erinevuste ja omaduste võrdlemiseks ja vastandamiseks, on erinevatele olukordadele kultuuridevahelise lähenemise puhul eelduseks kogemuste vahetamine ja empaatiatunne. Töökohtadest ja koolitusest lugupidamisega on võimalik ületada erinevad ja paindlikud ettevõtete vormid ja inimestevahelised suhted, eelarvamused ja üldistused; |
1.6 |
arvab, et liikuvuse kvaliteedi parendamise mõjul loodaks tingimused üksikisikute rolli täielikuks tunnustamiseks teadmiste ja kvalifikatsioonide taseme tõstmisele kaasa aitamisel kodumaal ning uute ekspertteadmiste, kultuuriliste stiimulite, kommete ja keelte viimisel vastuvõtvasse riiki; |
1.7 |
tervitab komisjoni ettepanekut, kuna see (kooskõlas siinkohal esitatud põhjendusega) aitab tõsta Euroopa koolituse üldist kvaliteeti, soovitades mudelit, mis tagab üksikisikule suunatud lähenemisega, et asjaomased üksikisikud ning ühiskond saaksid koolitusvõimalusest võimalikult palju kasu ning et sellel oleks võimalikult hea mõju; |
1.8 |
rõhutab, et väärtus, mille üksikisikud oma kogemuste vahetamisele omistavad, peab vastama nende kodumaa ja vastuvõtva riigi poolt igale kogemusele ja kõigile liikuvusprogrammidele omistatud väärtusele. Liikuvust käsitlevas Euroopa kvaliteedihartas sätestatud juhised on seetõttu eeldus osalejate positiivsete kogemuste tagamiseks mitte ainult vastuvõtvas riigis, vaid ka koju tagasi pöördumisel. Kuna liikuvusprogramme kooskõlastatakse ja juhitakse kohalikul ja piirkondlikul tasandil, saab kõnealusele paradigmale paremini keskenduda; |
1.9 |
arvab, et kohalikud ja piirkondlikud kogukonnad ja omavalitsused saavad tagada tõese teabe levitamise rohujuure tasandil, motiveerida inimesi kasutama võimalust reisida õppimise eesmärgil välisriikides ja tagamaks, et see oleks nende erialase arengukava lahutamatu osa ning et omandatud oskusi kohandatakse vastavalt töökohal valitsevatele tingimustele nende kodumaal. Seetõttu on kohalikel asutustel oluline roll liikuvusprogrammide kvaliteedi ja tõhususe määratlemisel; |
1.10 |
märgib, et piirkondlikud ja kohalikud omavalitsused saavad kõige paremini rakendada avalikkusele ning eelkõige noortele suunatud teadlikkuse tõstmise meetmeid liikuvusega avanevate võimaluste kohta seoses kultuurilise ja kutsealase arenguga. Tegelikult tagab liikuvus, et üksikisiku ametialase eneseteostuse puhul ületatakse nii majanduslikud kui kultuurilised takistused; |
1.11 |
usub lisaks, et üksikosalejatele tuleb pakkuda mitte ainult piisavat keelelist, haridusalast ja praktilist ettevalmistust, vaid ka juhendamisalast toetust eesmärgiga arendada nende endi kultuurilise ja ametialase arengu projekti. Euroopa ametialase liikuvuse programme tuleb nüüd rohkem kui kunagi varem suunata täielikult üksikisikule ning vaadelda kui tööturule toodavat ressurssi. Selles osas tuleb abi osutada siis, kui koolitusperiood on läbi, et omandatud oskusi kohandataks vastavalt töökohale, seda ka omandatud oskuste tunnustamiseks ja edendamiseks kavandatud olemasolevate instrumentide rakendamise osas (nt Europass – liikuvuse instrument); |
1.12 |
on seisukohal, et lisaks kooskõlastamisele ja koostöö arendamisele vastuvõtvate riikide organisatsioonidega, kaitsmaks logistilise ja juhendamisalase toetuse kvaliteeti, on äärmiselt tähtis teostada hoolikat ja igakülgset järelevalvet ning hinnata liikuvuse kogemuse üldist mõju avalikkusele ning haridus- ja tootmissüsteemidele. Selles osas on äärmiselt oluline luua ettevõtete, koolitusasutuste, koolide ja ülikoolide vahelist sünergiat, et igaüks neist edendaks asjaomases valdkonnas osalejate omandatud ametlikke ja mitteametlikke ekspertteadmisi; |
1.13 |
rõhutab, et ei tohi alahinnata tõsiasja, et liikuvuse Euroopa kvaliteediharta rakendamine loob teadmistevahetust ja võrdlust kohalike omavalitsuste ja spetsialistide teenuste vahel eri liikmesriikides viisil, mis võimaldab välja töötada ühiseid tegutsemisviise. Kahtlemata sillutavad kõnealused protsessid teed konstruktiivsetele projektidele paljudes eri valdkondades territoriaalsest majandusarengust koolituse ja töötajate vahetuseni, luues seeläbi uusi, usaldusel ja koostööl põhinevaid suhteid, mis panevad aluse vastastikusele tunnustamisele. |
2. Regioonide Komitee soovitused
Soovitus 1
Lisa punkt 1
Komisjoni pakutud tekst |
RK muudatusettepanek |
||||
Liikuvust käsitlev Euroopa kvaliteediharta
|
Liikuvust käsitlev Euroopa kvaliteediharta
|
Motivatsioon
Potentsiaalsed vahetusprogrammides osalejad pöörduvad teabe ja juhiste saamiseks kõigepealt kohaliku ja piirkondliku tasandi poole. See on kõige kodanikulähedasem tasand ning sellel tasandil ollakse kõige rohkem kursis avalikkuse vajadustega ning seetõttu paremas positsioonis olemasolevate võimaluste, projekti juhiste ja toetusmeetmete ja teenuste väljatoomiseks, eesmärgiga tagada maksimaalne osalus ning tõhusamad programmid.
Soovitus 2
Lisa punkt 3
Komisjoni pakutud tekst |
RK muudatusettepanek |
||||
Liikuvust käsitlev Euroopa kvaliteediharta
|
Liikuvust käsitlev Euroopa kvaliteediharta
|
Motivatsioon
Ametlikku ja vabaharidust tuleb käsitleda võrdselt tähtsatena.
Soovitus 3
Lisa punkt 5
Komisjoni pakutud tekst |
RK muudatusettepanek |
||||||||||||
Liikuvust käsitlev Euroopa kvaliteediharta
|
Liikuvust käsitlev Euroopa kvaliteediharta
|
Motivatsioon
Riiklikud ja ühenduse ametiasutused peaksid tegema tihedat koostööd kohalike ja piirkondlike omavalitsuste ning ülikoolidega piirkondades, kus räägitakse vähemuskeeli, et innustada suuremat arvu õpilasi osalema kõnealustes keeltes pakutavatel kursustel enne valitud vahetusprogrammi algust.
Soovitus 4
Lisa punkt 8
Komisjoni pakutud tekst |
RK muudatusettepanek |
||||
Liikuvust käsitlev Euroopa kvaliteediharta
|
Liikuvust käsitlev Euroopa kvaliteediharta
|
Motivatsioon
Vahetusprogrammi käigus omandatud oskuste ja kvalifikatsiooni tunnustamise tähtsust tuleb rõhutada, et suurendada kvalifikatsiooni läbipaistvust ning protsessi käigus saavutada töötajate ja õpilaste suurem liikuvus. Regioonide Komitee kutsub liikmesriike üles olemasolevaid tunnustamise instrumente praktikas rakendama.
Soovitus 5
Lisa punkt 9
Komisjoni pakutud tekst |
RK muudatusettepanek |
||||
|
|
Brüssel, 27. aprill 2006
Regioonide Komitee
president
Michel DELEBARRE
29.8.2006 |
ET |
Euroopa Liidu Teataja |
C 206/44 |
Regioonide Komitee arvamus teemal “Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus, mis käsitleb kultuuridevahelise dialoogi Euroopa aastat (2008)”
(2006/C 206/08)
REGIOONIDE KOMITEE
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut teemal “Kultuuridevahelise dialoogi Euroopa aasta (2008)” (KOM(2005) 467 lõplik);
võttes arvesse Euroopa Komisjoni 16. novembri 2005. aasta otsust konsulteerida antud küsimuses Regioonide Komiteega vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklile 128;
võttes arvesse Regioonide Komitee juhatuse 12. aprilli 2005. aasta otsust teha kultuuri- ja hariduskomisjoni ülesandeks koostada kõnealusel teemal arvamus;
võttes arvesse asutamislepingu artiklit 151, milles sätestatakse, et: “käesoleva lepingu teiste sätete kohaselt tegutsedes võtab ühendus arvesse erinevaid kultuuriaspekte, eriti selleks, et respekteerida ja edendada oma kultuuride mitmekesisust”;
võttes arvesse Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklit 22, milles on sätestatud on sätestatud, et “ühendus peab austama kultuuride, religioonide ja keelte mitmekesisust”;
võttes arvesse Unesco konventsiooni kultuurilise sisu ja kunstilise väljenduse mitmekesisuse kaitse kohta, mis võeti vastu 20. oktoobril 2005;
võttes arvesse kultuuri- ja hariduskomisjoni arvamust, mis võeti vastu 1. märtsil 2006 toimunud koosolekul (CdR 44/2006 rev. 1), raportöör: András Mátis, Szirák'i linnapea (HU/UEN-AE);
võttis täiskogu 64. istungjärgul 26. ja 27. aprillil 2006 (27. aprilli istungil) vastu järgmise arvamuse.
1. Sissejuhatus
Regioonide Komitee
1.1 |
kinnitab veelkord, et kultuurilise, keelelise, etnilise ja usulise mitmekesisuse austamine on üks olulisi põhimõtteid, millele Euroopa integreerimisprotsess on rajatud ja mille eesmärk ei ole erinevuste kaotamine või ühesuguse identiteedi loomine, vaid Euroopa rahvaste vahelise koostöö tihendamine ja vastastikuse mõistmise parandamine; |
1.2 |
leiab, et rändel on praegu Euroopa Liidus oluline tähtsus. Riigiasutused peavad kasutama kõiki neile kättesaadavaid vahendeid, et sisserändajad võiksid saada kultuuridevahelise dialoogi allikaks ning et nad integreeruksid täielikult meie ühiskonda; |
1.3 |
leiab, et Euroopa Liidu järjestikused laienemised, ühtsest turust tulenev suurem liikuvus, vanad ja uued rändevood ning kaubanduse, hariduse, vaba aja ja üldise globaliseerumisega seonduvad üha tihedamad kontaktid muu maailmaga soodustavad suhtlemist kodanike vahel Euroopas; |
1.4 |
tervitab Euroopa Komisjoni algatust kuulutada 2008. aasta kultuuridevahelise dialoogi aastaks ja kiidab heaks selle põhieesmärgi: teadvustada Euroopa kodanikele ja kõigile Euroopa Liidu elanikele aktiivse, maailmale avatud, kultuurilist mitmekesisust austava ja Euroopa Liidu ühistele põhiväärtustele rajatud Euroopa kodakondsuse edendamise olulisusest. Kultuuridevahelisele dialoogile pühendatud Euroopa aasta on ainulaadne vahend kodanike kaasamise vajadusest teavitamisel, niivõrd kui peetakse silmas ühiskonna kõiki rühmi ja üksikisikuid hõlmavat dialoogi; |
1.5 |
tervitab kandidaatriikide ulatuslikku kaasamist Euroopa aasta projekti läbi kultuuridevahelist dialoogi edendavate teiste algatuste, ning toetab tähelepanu keskendamist sellele, et kultuuridevahelise dialoogi Euroopa aasta ning algatused kultuuridevahelise dialoogi edendamiseks, mida rakendatakse koostöös EFTA, Lääne-Balkani ja Euroopa naaberriikide poliitikasse kaasatud partnerriikidega, täiendavad üksteist; |
1.6 |
rõhutab, et kohalikel ja piirkondlikel omavalitsustel
|
2. Kultuuridevahelise dialoogi tähtsus
Regioonide Komitee
2.1 |
kinnitab veelkord, et kultuurilise ja keelelise mitmekesisuse austamine ja edendamine on üks olulisi põhimõtteid, millele Euroopa integratsiooniprotsess on rajatud. Kultuuriline mitmekesisus on rikkus, mida tuleb hoida, ja Euroopa identiteedi üks olulisematest põhiomadustest. Seetõttu tuleb selle ilminguid kaitsta. Kultuuridevaheline dialoog on siinkohal oluline vahend kultuurilise mitmekesisuse paremaks mõistmiseks; |
2.2 |
rõhutab, et kultuuridevaheline dialoog võib soodustada paremat üksteisemõistmist, eelkõige kultuuritraditsioonide, usukommete ja ajalooga seonduvates küsimustes. Samuti võib see ennetada kultuurilise ükskõiksuse ja kultuuride alahindamise ohtu ning kaitsta rassistlike ja ksenofoobsete hoiakute eest, mis soodustavad ühiskonnavaenulikku käitumist. RK kordab, et kultuuridevahelist koostööd tuleb tugevdada, tagamaks, et ta muutub mitmekeelses ja -kultuurilises Euroopas inimeste tugevdamise ja ühendamise vahendiks (1). |
2.3 |
rõhutab, et kultuuridevaheline dialoog aitab piirata ekstremistlikke tendentse teatud ühiskonnagruppides; |
2.4 |
rõhutab, et see toetaks eelkõige sisserändajate tõhusamat integratsiooni; |
2.5 |
rõhutab, et kultuuridevaheline dialoog võib aidata levitada era-, ühiskondliku ja poliitilise elu põhiväärtusi nagu solidaarsus, sallivus, demokraatia ja kultuurilise mitmekesisuse mõistmine. Kultuuridevaheline dialoog võib parandada erinevate kultuurirühmade omavahelise suhtlemise ja kodanikuühiskonnas osalemise oskusi. Kõnealune dialoog on eluliselt tähtis, kuna rassism, ksenofoobia ja vastuolud suurenevad pidevalt. Õigus erinevustele ei tohi viia erinevate seaduslike õigusteni; |
2.6 |
märgib, et kultuuridevaheline dialoog võib aidata vähendada ebasoodsas olukorras olevate ühiskonnagruppide, eriti sisserändajate sotsiaalset tõrjutust, isolatsiooni ja alavääristamist. Kultuur ja osalemine kultuuritegevuses võib pakkuda neile uusi võimalusi oma identiteedi ja enesehinnangu tugevdamiseks ja ühiskonnas uue staatuse saavutamiseks; |
2.7 |
nõuab kultuuridevahelise dialoogi ja asjaomaste tegevuste soodustamiseks kasutatava pideva tugimeetme loomist kohalikul tasandil, et toetada käimasolevaid erinevaid algatusi ja tõhustada kodanikevahelisi kultuurikontakte meetmetega, mis hõlmavad kultuuri, sporti, noortele suunatud tegevusi jne; |
2.8 |
soovitab kultuuri senisest suuremat horisontaalset kaasamist kõigisse strateegilistesse kavadesse ja poliitikatesse, eelkõige tööhõive-, sotsiaal- ja hariduspoliitikasse. |
3. Kohalike ja piirkondlike omavalitsuste roll kultuuridevahelise dialoogi edendamisel
Regioonide Komitee
3.1 |
kutsub üles edendama Euroopa vähem kasutatud ja piirkondlikke keeli; sh ka mõningate väiksemate liikmesriikide keeli; |
3.2 |
rõhutab, et kohalikud ja piirkondlikud omavalitsused on tänu kodanikulähedusele strateegiliselt kõige paremas olukorras nende probleemidega tegelemiseks ja erinevatest kultuuridest pärit gruppide spetsiifilistele nõudmistele vastamiseks. Ka on neil kergem kohalikke ja piirkondlikke kogukondi kaasa tõmmata tõhusama kultuuridevahelise dialoogi edendamiseks; |
3.3 |
kutsub kohalikke ja piirkondlikke omavalitsusi täiel määral osalema kultuuridevahelise dialoogi Euroopa aasta elluviimisel, seda eelkõige teabekampaaniate korraldamisel kohalikul ja piirkondlikul tasandil. Kuna kohalikel omavalitsustel on oma esindusfunktsiooni tõttu kohalike kogukondadega tihedamad suhted, on neil kohustus tagada, et kodanikud ja eelkõige ebasoodsas olukorras olevad rühmad saaksid programmidest abi, et neile pakutud võimalusi parimal moel ära kasutada. |
3.4 |
rõhutab, et kohalikul ja piirkondlikul tasandil on kõige olulisem ja ehk ka kõige keerulisem välja töötada raamistikku ja programme sotsiaalse ja kultuurilise tõrjutuse vastu võitlemiseks; |
3.5 |
rõhutab, et kultuuridevahelise dialoogi tõhusaks edendamiseks on vaja koostööd kohalikul ja piirkondlikul tasandil, mis hõlmab olulisi osalejaid (sotsiaalpartnereid, haridus- ja koolitusasutusi, valitsusväliseid organisatsioone, noorsoo-, spordi-, ja kultuuri-, ja usulisi organisatsioone) rohujuuretasandil; |
3.6 |
rõhutab kultuuridevahelise dialoogi kasvavat tähtsust rahvusvahelisel tasandil; |
3.7 |
toonitab siinkohal UNESCO 20. oktoobri 2005. aasta kultuurilise sisu ja kunstilise väljenduse mitmekesisuse kaitse konventsiooni olulisust, milles on esmakordselt saavutatud üksmeel mitmete kultuurilise mitmekesisuse suuniste ja lähenemisviiside osas, kaasa arvatud seoses kaubanduspoliitiliste otsustega, ning millega on loodud alus uuele globaalsele kultuurivaldkonna halduse sambale; |
3.8 |
tunnustab samuti Anna Lindhi nimelise Euroopa-Vahemere kultuuridevahelise dialoogi fondi tegevust ning loodab, et nimetatud fond töösse kaasatakse kohalikud ja piirkondlikud omavalitsused; |
3.9 |
rõhutab olemasolevate piirkondade ja/või kohalike omavalitsuste vahelise koostöö ning sõpruslinnade programmide olulist panust linnadevahelise kultuurilise koostöö rikastamisse; |
3.10 |
rõhutab, et kohalikud ja piirkondlikud omavalitsused võivad aidata edendada kultuuridevahelist dialoogi, mis on kavandatud kooskõlas teiste poliitikavaldkondadega nagu haridus, koolitus, ettevõtlus- ja tööhõivestrateegiad. |
3.11 |
rõhutab, et Euroopa Liit on loodud nende kultuurivahetuse meetmetega kõigile eurooplastele ühiste kultuurielementide alusel, mis on pärit nende endi traditsioonidest ning mis moodustavad kokku millegi, mida võiks nimetada “Euroopa kultuuriks”. |
4. Konkreetsed ettepanekud
Regioonide Komitee
4.1 |
kutsub üles looma kultuuridevahelise dialoogi aastale raamistikku, mis võimaldaks kõnealuse aasta jooksul katsetatud elementidel saada osaks süvaanalüüsist, võimaldamaks välja arendada kommunikatsiooni ja teabevahetuse instrument kohalikele ja piirkondlikele omavalitsustele; |
4.2 |
kutsub üles kultuuridevahelise dialoogi aastal tõhustama kõigi Euroopa Liidu kodanike vastastikuseid suhteid ja avatud diskussiooni, et edendada Euroopa integratsioonis kätkevaid väärtusi ja selle ideed; rõhutab muuhulgas, et mõnede õnnestunud projektide esiletoomine ei ole piisav, ning soovitab välja töötada kontseptsiooni, mis võimaldaks suhtlemise ja arvamustevahetuse vallas rakendada edukaid mudeleid ka keskpikas perspektiivis; |
4.3 |
kutsub Euroopa Komisjoni üles arvesse võtma Euroopa aasta jooksul saadud kogemusi, sealhulgas ka kogemusi seoses pikemaajaliste kultuuridevahelise dialoogi tegevusprogrammidega nagu näiteks Kultuur 2007; |
4.4 |
nõuab eeltoodu saavutamiseks, et liikmesriigid kaasaksid oma riiklike ja piirkondlike parlamentide seadusloomesse kultuuridevahelise dialoogi temaatika ja asjaomase programmi eelkõige õigusaktides, mis käsitlevad rahvaharidust, kultuuri ja kodanikualgatusi; |
4.5 |
kutsub Euroopa Komisjoni üles täpsustama ühenduse tasandil korraldatavate tegevuste (tegevused a ja b) sisu; |
4.6 |
märgib, et ettepaneku lisas välja toodud rahaliste vahendite osas on suur osa Euroopa aasta eelarvest suunatud laiaulatuslikele sümboolsetele üritustele ühenduse tasandil (kavandatud tegevused – tegevus(b)). Regioonide Komitee kutsub üles keskenduma eelkõige kohalikul ja piirkondlikul tasandil tagasihoidlikuma mõõtmega tegevustele, millel oleks kestev ja mitmekordistav mõju kogukondadele ja mis võiksid tuua olulist lisaväärtust ELi tegevusele kultuuri vallas. Vahendite puudumise tõttu ei saa ellu viia paljusid väiksemaid uuenduslikke algatusi. Seetõttu soovitab komitee, et Euroopa aasta rõhk oleks väiksematel kohalikel algatustel ning nõuab nendele algatustele vajalike vahendite eraldamist; |
4.7 |
kutsub üles looma platvormi, mis lubaks algatada kogu Euroopa Liidus arutelu rände teemadel, et ennetada kultuurilisi väärarusaamu ja teavitada vastavalt poliitiliste otsuste tegijaid ning avalikkust; |
4.8 |
nõuab, et tunnustataks kohalike kogukondade sotsiaalsete võrgustike positiivset tegevust oluliste vahendajatena, eri kultuuridevaheliste dialoogide algatajate ja katalüsaatoritena; |
4.9 |
rõhutab, et kohalike ja piirkondlike omavalitsuste kaasamine Euroopa aasta elluviimisse on tõhusaim viis tagamaks seda, et kõnealune Euroopa aasta jõuaks Euroopa kodanikeni. Euroopa aasta edukaks läbiviimiseks on oluline sellesse kaasata kohalik ja piirkondlik mõõde; |
4.10 |
kutsub kohalikke ja piirkondlikke omavalitsusi täiel määral osalema kultuuridevahelise dialoogi Euroopa aasta elluviimisel, seda eelkõige teabekampaaniate korraldamisel kohalikul ja piirkondlikul tasandil. |
4.11 |
nõuab eritoetust programmidele, mis järgivad multidistsiplinaarset lähenemisviisi, kus erinevad kunstivormid on üheks seotud, nt ühendava idee alusel; |
4.12 |
kutsub Euroopa Komisjoni üles formuleerima Euroopa aasta 2008 kohta lühikese sõnumi või selle keskse idee, mis muudaks kõigile Euroopa kodanikele selgeks moto “ühtsus mitmekesisuses” tähenduse. Samuti nõuab komitee eritoetust projektidele, mis keskenduvad Euroopa jagatud kultuuritraditsioonide ja/või nimetatud valdkonna tulevikku suunatud strateegiate määratlemisele; |
4.13 |
nõuab, et kultuuridevahelise integratsiooni meetmeid, mida erinevad ühenduse institutsioonid viivad ellu kultuuridevahelise dialoogi aasta raames, hinnataks, et näidata nende panust kultuuri abil sisserändajate sotsiaalsesse integreerimisse, aidates viimastel saada Euroopas pigem rikkuseks kui probleemiks. |
5. Regioonide Komitee soovitused
1 Soovitus
Artikkel 5
Arvamuse eelnõu |
Muudatusettepanek |
Artikkel 5 Liikmesriikide koostöö Iga liikmesriik nimetab siseriikliku koordineerimisasutuse või samaväärse haldusorgani, mille ülesandeks on korraldada asjaomase riigi osalemist kultuuridevahelise dialoogi Euroopa aastaga seotud tegevuses. Iga liikmesriik tagab, et see organ kaasab asjakohasel viisil kultuuridevahelise dialoogi eri osapooled liikmesriigi tasandil. Kõnealune organ tagab siseriiklikul tasandil kultuuridevahelise dialoogi Euroopa aastaga seotud meetmete kooskõlastamise. |
Artikkel 5 Liikmesriikide koostöö Iga liikmesriik nimetab siseriikliku koordineerimisasutuse või samaväärse haldusorgani, mille ülesandeks on korraldada asjaomase riigi osalemist kultuuridevahelise dialoogi Euroopa aastaga seotud tegevuses. Iga liikmesriik tagab, et see organ kaasab asjakohasel viisil kultuuridevahelise dialoogi eri osapooled liikmesriigi, sh ka kohalikul ja piirkondlikul tasandil. Kõnealune organ tagab siseriiklikul tasandil kultuuridevahelise dialoogi Euroopa aastaga seotud meetmete kooskõlastamise. |
Brüssel, 27.aprill 2006
Regioonide Komitee
president
Michel DELEBARRE
(1) CdR 227/98 fin.