11.5.2020 |
ET |
Euroopa Liidu Teataja |
C 161/24 |
Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Verwaltungsgerichtshof (Austria) 16. jaanuaril 2020 – XY
(Kohtuasi C-18/20)
(2020/C 161/32)
Kohtumenetluse keel: saksa
Eelotsusetaotluse esitanud kohus
Verwaltungsgerichtshof
Põhikohtuasja pooled
Kassatsioonkaebuse esitaja: XY
Vastustaja kassatsioonimenetluses: Bundesamt für Fremdenwesen und Asyl
Eelotsuse küsimused
1. |
Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta direktiivi 2013/32/EL rahvusvahelise kaitse seisundi andmise ja äravõtmise menetluse ühiste nõuete kohta (1) artikli 40 lõigetes 2 ja 3 sisalduvad väljendid „uued dokumendid ja tõendid“, mis „on tuvastatud või [mille on] taotleja […] esitanud“, hõlmavad ka selliseid asjaolusid, mis olid olemas juba enne õigusjõustunud otsuse tegemist varasemas varjupaigamenetluses? Kui esimesele küsimusele vastatakse jaatavalt: |
2. |
Kas sellises olukorras, kus on ilmnenud uusi dokumente ja tõendeid, mida isik ei saanud varasemas menetluses esitada temast mitteolenevatel põhjustel, on piisav, et varjupaigataotlejal lubatakse esitada nõue uuendada õigusjõustunud otsuse tegemisega lõppenud varasemat menetlust? |
3. |
Kas asutus võib olukorras, kus uued dokumendid ja tõendid jäid varasemas varjupaigamenetluses esitamata varjupaigataotlejast olenevatel põhjustel, keelduda korduva taotluse sisulisest läbivaatamisest riigisisese õigusnormi alusel, mis sätestab haldusmenetluses üldkehtiva põhimõtte, kuigi erinormide vastuvõtmata jätmise tõttu ei ole liikmesriik direktiivi 2013/32/EL artikli 40 lõikeid 2 ja 3 nõuetekohaselt üle võtnud ja seetõttu ei ole ta ka sõnaselgelt kasutanud direktiivi 2013/32/EL artikli 40 lõikega 4 antud võimalust näha ette erand korduva taotluse sisulisest läbivaatamisest? |