25.3.2019 |
ET |
Euroopa Liidu Teataja |
C 112/24 |
Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itaalia) 12. detsembril 2018 – AQ jt versus Corte dei Conti jt
(Kohtuasi C-789/18)
(2019/C 112/30)
Kohtumenetluse keel: itaalia
Eelotsusetaotluse esitanud kohus
Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio
Põhikohtuasja pooled
Kaebajad: AQ jt
Vastustajad: Corte dei Conti, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Inps-Gestione
Eelotsuse küsimused
1. |
Kas ELL artikli 3 lõigetega 2 ja 3, ELTL artiklitega 9, 45, 126, 145, 146, 147 ja artikli 151 esimese lõiguga, Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 15 lõikega 2 ning Euroopa sotsiaalõiguste samba artiklitega 3 ja 5 on kooskõlas niisugune riigisisene õigusnorm nagu seaduse nr 147/2013 artikli 1 lõige 489 osas, milles selle sättega julgustatakse Itaalia avalik-õiguslikke asutusi eelistama tööle võtmisel või lepingute sõlmimisel töötajaid, kellele Itaalia riiklikud sotsiaalkindlustusasutused juba pensioni maksavad? |
2. |
Kas ELTL artikli 106 lõikega 1 ja artikliga 107 on kooskõlas niisugune riigisisene õigusnorm nagu seaduse nr 147/2013 artikli 1 lõige 489, mis lubab Itaalia avalik-õiguslikel asutusel, kes tegelevad majandustegevusega ja kes on kohustatud järgima ELTL artiklis 101 ja sellele järgnevates artiklites sätestatud nõudeid, võtta tööle isikuid, kes on nõustunud täies ulatuses või osaliselt loobuma vastavast töötasust, saavutades seeläbi kulude kokkuhoiu, millega võidakse nendele asutustele teiste ettevõtjate ees konkurentsieelis anda? |
3. |
Kas ELL artiklitega 2, 3 ja 6, ELTL artikliga 126 ja artikli 151 esimese lõiguga, Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 15 lõikega 2 ning Euroopa sotsiaalõiguste samba artikliga 3 ja artikli 7 punktiga a on kooskõlas niisugune riigisisene õigusnorm nagu seaduse nr 147/2013 artikli 1 lõige 489, milles sätestatud tingimuste kohaselt on töötajal õiguspäraselt lubatud täies ulatuses või osaliselt loobuda oma töötasust, isegi kui sellise loobumise ainus eesmärk on vältida töökoha kaotust? |
4. |
Kas ELL artikli 3 lõigetega 2, 3 ja 6, ELTL artikliga 14, artikli 15 lõikega 1, artikliga 126 ja artikli 151 esimese lõiguga 1, Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 31 lõikega 1 ning Euroopa sotsiaalõiguste samba artiklitega 5, 6 ja 10 on kooskõlas niisugune riigisisene õigusnorm nagu seaduse nr 147/2013 artikli 1 lõige 489, milles sätestatud tingimuste kohaselt on töötajal lubatud töötada Itaalia avalik-õigusliku asutuse teenistuses, loobudes täies ulatuses või osaliselt vastavast töötasust, isegi kui sellise loobumisega ei kaasne ühtegi muudatust töökorralduses ei seoses tööajaga ega nõutuava töö kvantiteedi või kvaliteediga ja sellest tuleneva vastutusega, ning seega, isegi kui töötasust osaline loobumine tähendab sünalagmaatilise töösuhte olulist muutmist nii töötasu kui tehtud töö kvaliteedi ja kvantiteedi vahelise proportsionaalsuse aspektist kui ka seetõttu, et töötaja on seeläbi sunnitud töötama mitteoptimaalsetes töötingimustes, mille tõttu panustab ta vähem oma töösse ja mis vähendab asutuse tegevuse tõhusust? |
5. |
Kas ELL artikli 3 lõigetega 2, 3 ja 6, ELTL artikliga 126 ja artikli 151 esimese lõiguga 1, Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 15 lõikega 2 ning Euroopa sotsiaalõiguste samba artikliga 6 on kooskõlas seaduse nr 147/2013 artikli 1 lõige 489 ja seadusega nr 214/2011 kehtestatud dekreetseaduse nr 201/2011 artikli 23ter lõige 1 nende sätete koostoimes osas, milles need sätted võimaldavad Itaalia avalik-õiguslikul asutusel või panevad talle kohustuse ka töösuhte või muus vormis koostöösuhte ajal vähendada töötajale makstavat töötasu vastavalt seadusega nr 214/2011 kehtestatud dekreetseaduse nr 201/2011 artikli 23ter lõikes 1 ette nähtud töötasu ülemmääradele ja seega ettenägematu sündmuse tagajärjel ning igal juhul sellist mehhanismi rakendades, mis ei ole esmapilgul arusaadav, hoolimata teabest, mis töötajale töösuhte alguses anti? |
6. |
Kas ELL artikli 3 lõigetega 2, 3 ja 6, ELTL artiklitega 8 ja 126, Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklitega 20 ja 21 ning Euroopa sotsiaalõiguste samba artiklitega 10 ja 15 on kooskõlas seaduse nr 147/2013 artikli 1 lõige 489, milles sätestatud tingimuste kohaselt on Itaalia avalik-õiguslikud asutused kohustatud vähendama sellistele töötajatele makstavat töötasu, kellele riiklik sotsiaalkindlustusasutus pensioni maksab, ning kes kohtlevad seega neid töötajaid halvemini põhjusel, et neil on muu sissetulekuallikas, pärssides sellega tööelu pikendamise soovi, ettevõtlusvabadust ning erasissetuleku loomist ja kogumist, mis on aga riigi jaoks väärtuslikud tuluallikad? |