9.12.2019 |
ET |
Euroopa Liidu Teataja |
C 413/13 |
Euroopa Kohtu (esimene koda) 3. oktoobri 2019. aasta otsus (Oberster Gerichtshofi eelotsusetaotlus - Austria) – Verein für Konsumenteninformation versus TVP Treuhand- und Verwaltungsgesellschaft für Publikumsfonds mbH & Co KG
(kohtuasi C-272/18) (1)
(Eelotsusetaotlus - Vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanev ala - Õigusalane koostöö tsiviilasjades - Lepinguliste võlasuhete suhtes kohaldatav õigus - Äriühinguõiguse väljajätmine Rooma konventsiooni ja määruse (EÜ) nro593/2008 (Rooma I) kohaldamisalast - Ettevõtja ja tarbija vahel sõlmitud usaldusleping, mille ainus ese on osaluse usaldusühingus valitsemine)
(2019/C 413/14)
Kohtumenetluse keel: saksa
Eelotsusetaotluse esitanud kohus
Oberster Gerichtshof
Põhikohtuasja pooled
Hageja: Verein für Konsumenteninformation
Kostja: TVP Treuhand- und Verwaltungsgesellschaft für Publikumsfonds mbH & Co KG
Resolutsioon
1. |
19. juunil 1980 Roomas allakirjutamiseks avatud lepinguliste kohustuste suhtes kohaldatava õiguse konventsiooni artikli 1 lõike 2 punkti e ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. juuni 2008. aasta määruse (EÜ) nr 593/2008 lepinguliste võlasuhete suhtes kohaldatava õiguse kohta (Rooma I) artikli 1 lõike 2 punkti f tuleb tõlgendada nii, et selle konventsiooni ja selle määruse kohaldamisalast ei jää välja niisugused lepingulised kohustused, nagu on kõne all põhikohtuasjas, ja mis tulenevad usalduslepingust, mille ese on osaluse valitsemine teatavas usaldusühingus. |
2. |
Lepinguliste kohustuste suhtes kohaldatava õiguse konventsiooni artikli 5 lõike 4 punkti b ja määruse nr 593/2008 artikli 6 lõike 4 punkti a tuleb tõlgendada nii, et nendes sätetes ette nähtud väljajätmise alla ei kuulu usaldusleping, mille kohaselt tuleb tarbijale pakutavad teenused osutada tema hariliku viibimiskoha riigis teise riigi territooriumilt, st distantsilt. |
3. |
Nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiivi 93/13/EMÜ ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes artikli 3 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et ettevõtja ja tarbija vahelises usalduslepingus usaldusühingus osaluse – nagu need, mis on kõne all põhikohtuasjas – valitsemist käsitlev tingimus, milles ei ole eraldi kokku lepitud ja mille kohaselt on kohaldatav õigus usaldusühingu asukoha liikmesriigi õigus, on selle sätte tähenduses ebaõiglane, kui see eksitab tarbijat, jättes talle mulje, et lepingu suhtes on kohaldatav ainult selle liikmesriigi õigus, ilma et see teavitaks tarbijat asjaolust, et lepinguliste kohustuste suhtes kohaldatava õiguse konventsiooni artikli 5 lõike 2 ja määruse nr 593/2008 artikli 6 lõike 2 alusel laieneb talle ka kaitse, mis tuleneb selle tingimuse puudumisel kohaldamisele kuuluva liikmesriigi õiguse imperatiivsetest sätetest. |