29.3.2016 |
ET |
Euroopa Liidu Teataja |
C 111/17 |
Euroopa Liidu Nõukogu 19. veebruaril 2016 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kaheksas koda) 10. detsembri 2015. aasta otsuse peale kohtuasjas T-512/12: Polisario Rinne versus nõukogu
(Kohtuasi C-104/16 P)
(2016/C 111/20)
Kohtumenetluse keel: prantsuse
Pooled
Apellant: Euroopa Liidu Nõukogu (esindajad: A. de Elera-San Miguel Hurtado ja A. Westerhof Löfflerová)
Teised menetlusosalised: Rahvarinne saguia-el-hamra ja rio de oro vabastamiseks (Polisario Rinne), Euroopa Komisjon
Apellandi nõuded
— |
tühistada Üldkohtu otsus kohtuasjas T-512/12; |
— |
teha lõplik otsus käesoleva apellatsioonkaebuse esemeks olevates küsimustes, jättes rahuldamata Polisario Rinde (apellant) esitatud tühistamishagi vaidlustatud akti peale, ja |
— |
mõista nõukogu kohtukulud esimeses kohtuastmes ja käesolevas apellatsioonimenetluses välja apellandilt. |
Väited ja peamised argumendid
Oma apellatsioonkaebuse põhjenduseks esitab nõukogu mitu väidet, mille kohaselt on rikutud õigusnormi.
Esiteks väidab nõukogu, et Üldkohus rikkus õigusnormi, kui ta järeldas, et apellandil on hagi esitamise õigus Euroopa Liidu kohtus.
Teiseks väidab nõukogu, et Üldkohus rikkus õigusnormi, kui ta järeldas, et tühistatud otsus puudutab apellanti otse ja isiklikult.
Kolmandaks heidab nõukogu Üldkohtule ette, et viimane rikkus õigusnormi, kui ta tugines tühistamisel väitele, mida apellant ei olnud esitanud ja mille osas nõukogul ei olnud võimalust ennast kaitsta.
Neljandaks heidab nõukogu Üldkohtule ette, et viimane rikkus õigusnormi, kui ta järeldas, et nõukogu pidi enne tühistatud otsuse vastuvõtmist hindama tühistatud otsusega sõlmitud lepinguga hõlmatud kaupade tootmise võimalikku mõju Lääne-Sahara rahva inimõigustele.
Viiendaks rikkus Üldkohus õigusnormi, kui ta järeldas, et nõukogu pidi enne tühistatud otsuse vastuvõtmist kontrollima, kas kõnealuse otsusega sõlmitud lepinguga seoses ei esine märke Maroko kontrolli all oleva Lääne-Sahara territooriumi loodusressursside kasutamisest selle territooriumi elanike huve kahjustades ja nende põhiõigusi rikkudes.
Lõpuks väidab nõukogu, et Üldkohus rikkus õigusnormi, kui ta osaliselt tühistas vaidlustatud otsuse, mille tulemusel muudeti otsuse enda sisu.