7.7.2012 |
ET |
Euroopa Liidu Teataja |
C 200/7 |
Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Bundesgerichtshof (Saksamaa) 3. mail 2012 — Walter Endress versus Allianz Lebensversicherungs AG
(Kohtuasi C-209/12)
2012/C 200/13
Kohtumenetluse keel: saksa
Eelotsusetaotluse esitanud kohus
Bundesgerichtshof
Põhikohtuasja pooled
Kassatsioonkaebuse esitaja: Walter Endress
Vastustaja: Allianz Lebensversicherungs AG
Eelotsuse küsimus
Kas nõukogu 8. novembri 1990. aasta teise direktiivi 90/619/EMÜ (1) artikli 15 lõike 1 esimest lauset tuleb nõukogu 10. novembri 1992. aasta direktiivi 92/96/EMÜ (2) artikli 31 lõiget 1 arvesse võttes tõlgendada nii, et sellega on vastuolus Versicherungsvertragsgesetz’i (kindlustuslepingute seadus) § 5a lõike 2 neljas lause selle 21. juuli 1994. aasta seadusega Drittes Gesetz zur Durchführung versicherungsrechtlicher Richtlinien des Rates der Europäischen Gemeinschaften (Drittes Durchführungsgesetz/EWG zum VAG, nõukogu kindlustusdirektiivide kolmas rakendusseadus) muudetud redaktsioonis, mille kohaselt lõpeb taganemisõigus või vastuväidete esitamise õigus hiljemalt üks aasta pärast esimese kindlustusmakse tasumist, isegi juhul kui kindlustusvõtjat ei ole taganemisõigusest või vastuväidete esitamise õigusest teavitatud?
(1) Nõukogu 8. novembri 1990. aasta teine direktiiv 90/619/EMÜ otsese elukindlustusega seotud õigusnormide kooskõlastamise kohta, millega nähakse ette sätted teenuste osutamise vabaduse tegeliku kasutamise hõlbustamiseks ja muudetakse direktiivi 79/267/EMÜ (EÜT L 330, lk 50).
(2) Nõukogu 10. novembri 1992. aasta direktiiv 92/96/EMÜ otsese elukindlustusega seotud õigusnormide kooskõlastamise kohta ning millega muudetakse direktiive 79/267/EMÜ ja 90/619/EMÜ (kolmas elukindlustusdirektiiv) (EÜT L 360, lk 1).