11.6.2011 |
ET |
Euroopa Liidu Teataja |
C 173/13 |
18. veebruaril 2011 esitatud hagi — ONP jt versus komisjon
(Kohtuasi T-90/11)
2011/C 173/29
Kohtumenetluse keel: prantsuse
Pooled
Hagejad: Ordre national des pharmaciens (ONP) (Pariis, Prantsusmaa), Conseil national de l’Ordre des pharmaciens (CNOP) (Pariis), Conseil central de la section G de l’Ordre national des pharmaciens (CCG) (Pariis) (esindajad: advokaadid O. Saumon, L. Defalque ja T. Bontinck)
Kostja: Euroopa Komisjon
Nõuded
Hagejad paluvad Üldkohtul:
— |
tühistada Euroopa Komisjoni 8. detsembri 2010. aasta otsus K(2010) 8952 (lõplik) Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 101 kohase menetluse kohta, mis on hagejatele teatavaks tehtud 10. detsembril 2010 (juhtum 39510 — LABCO/ONP); |
— |
teise võimalusena, kui mõned etteheited leiavad tõendamist, vähendada 5 000 000 euro suurust trahvi, mille Euroopa Komisjon hagejatele ELTL artikli 101 rikkumise eest määras, arvestades kergendavaid asjaolusid ja asjaomase ettevõtjate ühenduse eripära; |
— |
igal juhul mõista kõik kohtukulud välja Euroopa Komisjonilt, juhindudes Euroopa Liidu Üldkohtu kodukorra artikli 87 lõikest 2. |
Väited ja peamised argumendid
Hagejad esitavad oma hagi põhjendamiseks üheksa väidet.
1. |
Esimese väite kohaselt on ELTL artiklit 101 vääralt tõlgendatud ja kohaldatud, kuna komisjon leidis, et kohtuotsusega Wouters (1) ette nähtud erand ei ole käesolevas asjas kohaldatav. |
Seoses laboratooriumide kontsernide arendamise piiramisega Prantsuse biomeditsiinilise analüüsi turul:
2. |
Teise väite kohaselt on rikutud õigusnorme, hinnates valesti Prantsuse õigusaktide ulatust prefekti ja Conseil central de la section G de l’Ordre des pharmaciens’i (apteekrite liidu G osakonna kesknõukogu) vastavate rollide küsimustes seoses vabade elukutsete valdkonna äriühingu tegevuses toimunud muutustega. |
3. |
Kolmanda väite kohaselt on eiratud teavitamiskohustuse kohaldamisala, nagu see tuleneb Code de la santé publique (rahvatervise seadustik) artiklitest L 4221-19, L 6221-4 ja L 6221-5 ning 22. septembri 1998. aasta ringkirjast, kuna komisjon eiras Conseil central de la section G de l’Ordre des pharmaciens’i rolli seoses järelkontrolli teostamisega biomeditsiinilise analüüsi laboratooriumide vabade elukutsete valdkonna äriühingute äridokumentide üle ja seoses tema kohustusega esitada seisukohad prefektile. |
4. |
Neljanda väite kohaselt on eiratud Conseil central de la section G de l’Ordre des pharmaciens’i rolli oma tegevliikme ametialase sõltumatuse tagamisel, kuivõrd komisjon leidis, et tegevliikme miinimumosalus vabade elukutsete valdkonna äriühingute osa- või aktsiakapitalis toob kaasa tema majandusliku ja juhtimisalase sõltumatuse kaotuse. |
5. |
Viienda väite kohaselt on tehtud viga seadusandja tahte hindamisel, mis puudutab osade või aktsiate odavat ülesostmist üle 25 % piiri, ja eiratud vabade elukutsete valdkonna äriühingute osade või aktsiate odava ülesostmise suhtes kohaldamisele kuuluvat õiguslikku raamistikku. |
6. |
Kuuenda väite kohaselt on ELTL artiklit 101 vääralt tõlgendatud ja kohaldatud sellega, et vaidlustatud otsuses on arvesse võetud määratud distsiplinaarkaristused, kuivõrd need tugevdavad inkrimineeritavate otsuste võimalikke või tegelikke tagajärgi. |
Seoses biomeditsiiniliste analüüside miinimumhindade kehtestamisega Prantsuse turul:
7. |
Seitsmenda väite kohaselt on komisjon ületanud kontrolli läbiviimise otsuse (2) piire, võttes ära „hinda” puudutavad dokumendid, mistõttu sel alusel hangitud tõendid on kogutud ebaseaduslikult ja seega tuleb järeldada, et miinimumhinda käsitlev väide ei ole tõendatud. |
Kui komisjonil on õigus võtta kontrolli teostamise käigus ära miinimumhindu puudutavad tõendid, quod non:
8. |
Kaheksanda väite kohaselt on valesti hinnatud Code de la santé publique’i endise artikli L 6211-6 ulatust ja seadusandja tahet hinnaalanduse mõiste määratlemise ja praktika küsimustes. |
9. |
Üheksanda väite kohaselt on valesti hinnatud faktilisi asjaolusid, mistõttu on rikutud õigusnorme, kuna komisjon leidis esiteks, et ONP tegevus seoses hinnaalandustega ei kuulu tema seadusel põhineva pädevuse hulka, vaid peegeldab tema konkurentsivastaseid eesmärke, ja teiseks, et väikeste laboratooriumide huvide kaitset silmas pidades on ONP järjekindlalt üritanud kehtestada miinimumhinda biomeditsiinilise analüüsi teenuste turul. |
(1) Euroopa Kohtu 19. veebruari 2002. aasta otsus kohtuasjas C-309/99: Wouters jt, EKL 2002, lk I-1577.
(2) Komisjoni 29. oktoobri 2008. aasta otsus K(2008) 6494 kontrolli läbiviimise kohta, millega hagejaid kohustati alluma kontrollile nõukogu 16. detsembri 2002. aasta määruse nr 1/2003 ELTL artiklites 101 ja 102 sätestatud konkurentsieeskirjade rakendamise kohta artikli 20 lõike 4 alusel, on vaidlustatud kohtuasjas T-23/09: CNOP ja CCG vs. komisjon (ELT 2009, C 55, lk 49).