26.3.2011 |
ET |
Euroopa Liidu Teataja |
C 95/8 |
25. jaanuaril 2011 esitatud hagi — Air France — KLM versus komisjon
(Kohtuasi T-62/11)
2011/C 95/13
Kohtumenetluse keel: prantsuse
Pooled
Hageja: Air France — KLM (Pariis, Prantsusmaa) (esindajad: advokaadid A. Wachsmann ja S. Thibault-Liger)
Kostja: Euroopa Komisjon
Hageja nõuded
— |
tühistada ELTL artikli 263 alusel tervikuna komisjoni 9. novembri 2010. aasta otsus nr K(2010) 7694 lõplik ELTL artikli 101, EMP lepingu artikli 53 ja Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise õhutranspordi alase kokkuleppe artikli 8 kohaldamise menetluses (juhtum nr COMP/39.258 — Lennulast), osas, mis puudutab Air France-KLM’ile, ning järelduste aluseks olevad põhjendused; |
— |
igal juhul tühistada 9. novembri 2010. aasta otsuse nr K(2010) 7694 lõplik artikli 5 punktid b ja d, millega määrati kaks trahvi Air France-KLM’ile, ja selle aluseks olevad põhjendused, või vähendada ELTL artikli 261 alusel trahv asjakohase summani; |
— |
igal juhul mõista kõik kohtukulud välja Euroopa Komisjonilt. |
Väited ja peamised argumendid
Oma hagi toetuseks esitab hageja kaksteist väidet.
1. |
Esimene väide, et hagejale pandi vääralt vastutus Société Air France’i ja KLM’i tegevuse eest, rikkudes põhjendamiskohustust, tütarettevõtete tegevuse eest emaettevõttele vastutuse panemise reegleid ja grupi siseselt ettevõtjate õigusjärglust kontrollivaid reegleid, ning isikliku vastutuse ja karistuse individuaalsuse põhimõtet. |
2. |
Teine väide, et rikuti õigust sõltumatule ja erapooletule kohtule, tulenevalt vaidlustatud otsuse vastuvõtmisest asutuse poolt, millel on samaaegselt nii uurimis- kui ka sanktsiooni määramise pädevus, mis rikub Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 47 lõiget 2 ja Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artikli 6 lõiget 1. |
3. |
Kolmas väide, et rikuti komisjoni 2002. aastal vastu võetud leebema kohtlemise teatist 2002 (1) ning võrdse kohtlemise ja õiguskindluse põhimõtet, tulenevalt selle teatise kohaldamisest Lufthansa/Swissi kasuks, kes ei täitnud leebema kohtlemise teatise tingimusi. |
4. |
Neljas väide, et rikuti põhjendamiskohustust, tulenevalt vastuolust otsuse resolutsiooni ja vaidlustatud otsuse põhjenduste vahel, mis puudutavad hagejale süüks pandava rikkumise määratlust. |
5. |
Viies väide, et puudusid põhjendused ja rikuti võrdse kohtlemise ja diskrimineerimise keelu põhimõtet, tulenevalt üheteistkümne lennuettevõtja vastu esitatud hagidest loobumisest. |
6. |
Kuues väide, et rikuti karmima karistuse tagasiulatuva jõu puudumise ja õiguskindluse põhimõtet, tulenevalt komisjoni 2006. aasta trahvide arvutamise suuniste (2) kohaldamisest hagejale määratud trahvide arvutamisel, vaatamata sellele, et suunised olid vastu võetud pärast juurdluse algust; 2006. aasta suuniste tagasiulatuv kohaldamine viis trahvide taseme märkimisväärse tõusuni, mida asjaolude toimumise ajal ei saanud mõistlikult ette näha. |
7. |
Seitsmes väide, et rikuti hageja õigust olla ära kuulatud ja poolte võrdsuse põhimõtet seoses talle määratud trahvi arvutamisega, kuna trahvide arvutamise põhielementide osas ei toimunud mingit sisulist arutelu. |
8. |
Kaheksas väide, et tehti vigu, mis mõjutasid hagejale määratud trahvide arvutamist, kuivõrd need trahvid arvutati väärate müügiväärtuste alusel, (i) mis sai hõlmata vaid ettenähtud lisatasud, mitte aga tariifid, ja (ii) mis ei saanud hõlmata summasid, mis vastasid 50 % Euroopa Majanduspiirkonda sisenevate Société Air France’i ja KLM-i lendude tulule. |
9. |
Üheksas väide, et hinnati vääralt Société Air France’i ja KLM-i tegevuse raskust, tulenevalt ilmsetest hindamisvigadest ja võrdse kohtlemise põhimõtte rikkumisest, esiteks kuna keelduti arvesse võtmast lisatasude rikkumiste keskmist raskust, osapoolte kattuvate turgude tagasihoidlikku osa, Société Air France’i ja KLM-i nõrku marginaale ja viimaste finantsolukorra halvenemist majanduskriisi tõttu lennulasti sektoris, ja teiseks, kuna rikkumisse hõlmati väljaspool Euroopa Majanduspiirkonda ellu viidud tegevustega seotud kontaktid. |
10. |
Kümnes väide, et rikuti karistuste proportsionaalsuse põhimõtet ja tehti ilmne hindamisviga, tulenevalt täiendava 16 % summa kohaldamisest hagejale määratud trahvidele, ja nende 16 % osas põhjenduse puudumisest. |
11. |
Üheteistkümnes väide, et Société Air France’ile süüks pandava rikkumise kestus arvutati valesti, mi viis hagejale selle rikkumise eest määratud trahvi põhjendamatu suurenemiseni. |
12. |
Kaheteistkümnes väide, et hagejale määratud trahvi vähendamine 15 % võrra on ilmselgelt ebapiisav, tulenevalt liikmesriikide ja kolmandate riikide vahelist lennulasti vedu kontrollivatest reeglitest. |
(1) Komisjoni teatis, mis käsitleb kaitset trahvide eest ja trahvide vähendamist kartellide puhul (EÜT 2002, C 45, lk 3).
(2) Suunised määruse (EÜ) nr 1/2003 artikli 23 lõike 2 punkti a kohaselt määratavate trahvide arvutamise meetodi kohta (ELT 2006, C 210, lk 2).