Soovitus: NÕUKOGU SOOVITUS, milles käsitletakse Itaalia 2014. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Itaalia 2014. aasta stabiilsusprogrammi kohta /* COM/2014/0413 final */
Soovitus: NÕUKOGU SOOVITUS, milles käsitletakse Itaalia 2014. aasta
riiklikku reformikava
ja esitatakse nõukogu arvamus Itaalia 2014. aasta stabiilsusprogrammi
kohta
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148
lõiget 4, võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997.
aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning
majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[1] eriti selle
artikli 5 lõiget 2, võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu
16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku
tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta[2], eriti selle artikli 6
lõiget 1, võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust[3], võttes arvesse Euroopa Parlamendi
resolutsioone[4], võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi, võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust, võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee
arvamust, võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust, võttes arvesse majanduspoliitika komitee
arvamust ning arvestades järgmist: (1)
Euroopa Ülemkogu kiitis 26. märtsil 2010 heaks
komisjoni ettepaneku käivitada uus tööhõive ja majanduskasvu strateegia
„Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel
ning keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa
jätkusuutliku majanduskasvu potentsiaali ja konkurentsivõime suurendamiseks. (2)
Nõukogu võttis 13. juulil 2010 komisjoni
ettepanekute põhjal vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika
üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril 2010 otsuse
liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta; mõlemat dokumenti koos
nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles võtma koondsuuniseid
arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas. (3)
Riigipead ja valitsusjuhid võtsid 29. juunil
2012 vastu majanduskasvu ja töökohtade loomise kokkuleppe, millega nähakse ette
sidus raamistik meetmete võtmiseks liikmesriikide, ELi ja euroala tasandil ning
võimaldatakse kasutada kõiki võimalikke hoobasid, vahendeid ja poliitikaid. Nad
tegid otsuse liikmesriikide tasandil võetavate meetmete kohta, rõhutades
eelkõige kindlat kavatsust saavutada strateegia „Euroopa 2020” eesmärgid ja
rakendada riigipõhiseid soovitusi. (4)
Nõukogu võttis 9. juulil 2013 vastu soovituse
Itaalia 2013. aasta riikliku reformikava kohta ja esitas arvamuse Itaalia
stabiilsusprogrammi (2012–2017) kohta. Kooskõlas määrusega (EL)
nr 473/2013[5]
esitas komisjon 15. novembril 2013 arvamuse Itaalia 2014. aasta
eelarvekava kohta[6]. (5)
Komisjon võttis 13. novembril 2013 vastu
iga-aastase majanduskasvu analüüsi,[7]
mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2014) algust.
Samal päeval võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu
häiremehhanismi aruande,[8]
milles nimetati Itaaliat liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult
analüüsida. (6)
Euroopa Ülemkogu kiitis 20. detsembril 2013
heaks prioriteedid finantsstabiilsuse tagamiseks, eelarve konsolideerimiseks ja
majanduskasvu hoogustamiseks. Ülemkogu toonitas vajadust jätkata
diferentseeritud ja majanduskasvu soodustavat eelarve konsolideerimist,
taastada tavapärased majandusele laenuandmise tingimused, edendada
majanduskasvu ja konkurentsivõimet, tegeleda töötuse probleemiga ja
majanduskriisi sotsiaalsete tagajärgedega ning moderniseerida avalikku haldust. (7)
Komisjon avaldas 5. märtsil 2014 määruse (EL)
nr 1176/2011 artikli 5 alusel Itaalia suhtes läbi viidud põhjaliku analüüsi
tulemused[9].
Komisjoni analüüsi põhjal võib järeldada, et Itaalias esineb makromajanduslik
tasakaalustamatus, mis nõuab erijärelevalvet ja otsustavaid poliitikameetmeid.
Eriti vajavad otsustavaid poliitikameetmeid ja tähelepanu püsivalt kõrge
valitsemissektori võlatase ja nõrgast kasvust tulenev madal väline
konkurentsivõime, mida veelgi võimendab pikaajaline vilets majanduskasv. (8)
Itaalia esitas 22. aprillil 2014 nii oma
2014. aasta riikliku reformikava kui ka 2014. aasta
stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide
omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal. (9)
Stabiilsusprogrammis esitatud eelarvestrateegia
eesmärk on 2016. aastaks keskpika perioodi eesmärgi saavutamine, milleks
on struktuurselt tasakaalus eelarvepositsioon, pidades samal ajal kinni
võlataseme nõudest 2013–2015 üleminekuperioodi jooksul. Programmis on kinnitatud,
et keskpika perioodi eesmärk on struktuurselt tasakaalus eelarvepositsioon, mis
vastab stabiilsuse ja kasvu pakti nõuetele. Programmis kavandatud
(ümberarvutatud) struktuuriline kohandamine on 0,2 protsendipunkti SKPst
2014. aastal ja 0,4 protsendipunkti 2015. aastal. Programmi kohaselt
on sellised piiratud kohandused keskpika perioodi eesmärgi suunas põhjendatud
raskete majandustingimustega ja sellega, et vaja on teha jõupingutusi põhjaliku
struktuurireformide programmi elluviimiseks. Nimelt on kavas mitu
struktuurireformi, mille mõju potentsiaalsele majanduskasvule oleks positiivne
ja mis lõpuks viiksid valitsemissektori võla suhte SKPsse järgnevatel aastatel
alla. Programmis kavandatud struktuuriline kohandamine lubaks Itaalial
kinni pidada võla vähendamise sihttasemest 2013–2015 üleminekuperioodi jooksul,
millele aitaks osaliselt kaasa ka ulatuslik privatiseerimiskava, mida
rakendatakse aastatel 2014–2017 (mille suurus on 0,7 protsendipunkti SKPst igal
aastal). Stabiilsusprogrammi eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik
stsenaarium, mida ei ole kinnitanud ükski sõltumatu organ, on veidi
optimistlik, eriti programmi hilisemate aastate puhul. 2014. aastaks on
ette nähtud kõrvalekaldumine keskpika perioodi eesmärgi saavutamisele suunatud
kohandamiskavast ja kui see peaks järgmisel aastal korduma, võib seda pidada
märkimisväärseks, muu hulgas ka kulueesmärki arvesse võttes. Lisaks ei ole
eelarve-eesmärkide saavutamist täielikult toetatud piisavalt üksikasjalike
meetmetega, eriti alates 2015. aastast. Komisjoni 2014. aasta
kevadprognoosis on viidatud sellele, et 2014. aastal ei peeta kinni võla
vähendamise sihttasemest, kuna prognoositud struktuuriline kohandus (ainult 0,1
protsendipunkti SKPst) ei vasta struktuurilise kohandamise nõudele, mis on 0,7
protsendipunkti SKPst. Lähtudes programmile antud hinnangust ja komisjoni
prognoosist ning toimides kooskõlas nõukogu määrusega (EÜ) nr 1466/97, on
nõukogu arvamusel, et selleks, et tagada stabiilsuse ja kasvu pakti nõuete
järgimine, on vaja täiendavaid jõupingutusi, kaasa arvatud 2014. aastal. (10)
Hiljutised meetmed tootmistegurite maksukoormuse
leevendamiseks on olnud küllaltki piiratud. Seega on võimalik nihutada
maksukoormust veel rohkem tarbimisele, omandile ja keskkonnale, pidades samal
ajal rangelt kinni eelarve-eesmärkidest. Tarbimise osas eeldab maksusüsteemi
struktuuri parandamine ka kindlasti vähendatud käibemaksumäärade ja otseste
maksukulude läbivaatamist, mille puhul tuleb tähelepanu pöörata vajadusele
vähendada võimalikku jaotuslikku mõju. Omandi osas võimaldaks katastriväärtuste
läbivaatamine vastavalt praegustele turuväärtustele kehtestada õiglasemad
korduvad kinnisvaramaksud. Hiljuti vastu võetud maksureformi seadus annab
selliste vajalike reformide elluviimiseks võimaluse. Arvestades probleemi
suurust, peavad maksusüsteemi struktuuri muutmisele suunatud meetmeid täiendama
lisameetmed maksuhalduse ja maksukuulekuse parandamiseks ning otsustavad
meetmed maksudest kõrvalehoidumise, varimajanduse ja mitteametliku töötamisega
võitlemiseks, kuna need avaldavad jätkuvalt olulist negatiivset mõju riigi
rahandusele ja seaduskuulekate maksumaksjate rahakotile. Selles osas on
maksureformi seadusega ette nähtud mitmed meetmed maksuhalduse tugevdamiseks –
põhjalik maksutulu puudujäägi hindamise ja seire süsteem, lihtsustamismeetmed,
meetmed suhete parandamiseks maksumaksjatega, meetmed maksuvõlgade
sissenõudmise parandamiseks kohalikul tasandil ning tugevdatud maksukontroll.
Otsus võtta alates 2015. aastast kasutusele eeltäidetud maksudeklaratsioonid
on samuti õige samm maksukuulekuse suurendamise suunas. (11)
Vastuvõetud meetmete põhjalik ja kiire rakendamine
on Itaalia jaoks endiselt üks olulisemaid väljakutseid, nii kehtivate
õigusaktide rakendamisel tekkinud lünkade kõrvaldamisel kui ka edasiste
viivituste ärahoidmisel. Üks peamisi hoobasid Itaalias õigusaktide rakendamise
parandamiseks ja üldiselt poliitikameetmete sujuvama toimimise tagamiseks on
parem koordineerimine ja tõhusam pädevuse jaotamine eri valitsustasandite
vahel. See oleks omakorda kasulik ELi vahendite haldamisel – selles valdkonnas
on siiani võetud üksnes osalisi ja mittetäielikke meetmeid, eriti
lõunapoolsetes piirkondades. ELi vahendite haldamist iseloomustavad jätkuvalt
ka haldussuutmatus ja läbipaistmatus ning hindamise ja kvaliteedikontrolli
puudumine. Ka avaliku teenistuse kvaliteet saaks kasu suuremast
tulemuslikkusest ja teenustele orienteeritusest ning vastavatest muudatustest
personalihalduses. Korruptsiooni vari lasub jätkuvalt Itaalia tootmissüsteemil
ning vähendab usaldust poliitilise ja institutsioonilise maastiku vastu.
Süütegude aegumise regulatsioon tuleb läbi vaadata. Tõhus korruptsioonivastane
võitlus eeldab ka piisavate volituste andmist riiklikule korruptsioonivastase
võitluse ametile, mis tegeleb haldusasutuste hindamise ja läbipaistvusega.
Õigusemõistmine tsiviilasjades on teatud aspektides endiselt ebatõhus ja
vastuvõetud meetmete mõju tuleb tähelepanelikult jälgida. (12)
Võttes arvesse eelmisel aastal Itaalia Panga
juhtimisel toimunud varade kvaliteedi suunatud läbivaatamist, on jätkuvalt
oluline parandada langenud väärtusega varade haldamist ja soodustada nende
võõrandamist, et taastada pankade võimekus laiendada krediidiandmist
reaalmajandusele. Rahastamisvõimaluste parandamiseks võetud meetmed on
keskendunud peamiselt ettevõtete laenusaamise lihtsustamisele, kuid muud
rahastamisvahendid peale pangalaenude ei ole endiselt kuigi arenenud, eelkõige
väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete puhul. Tervitatavad on pankade
üldjuhtimise valdkonnas tehtud algatused, eriti Itaalia Panga hiljuti avaldatud
uued põhimõtted. Tuleb siiski arvestada, et selliste algatuste mõju sõltub
nende nõuetekohasest rakendamisest pankade poolt ja sellest, kuidas nendest
põhimõtetest kinnipidamist kontrollitakse. Eriti hoolikalt tuleb jälgida mõningaid
suurimaid ühistupankasid (it k banche popolari). (13)
Olukord Itaalia tööturul halvenes 2013. aastal
veelgi – tööpuudus tõusis 12,2 %-ni, kusjuures noorte tööpuudus
40 %-ni. Vastuvõetud tööturu- ja palgakujundusreformide täielik
rakendamine ja nende mõju hoolikas jälgimine on esmatähtsad tagamaks, et
nendest loodetavad hüved – suurem tööturult väljumise paindlikkus, paremini
reguleeritud tööturule sisenemise paindlikkus, laiaulatuslikum töötushüvitiste
süsteem ja palkade viimine senisest paremini vastavusse tootlikkusega – tõeks
saavad. Plaanidesse tõhustada töölesuunamise teenuseid riiklike tööturuasutuste
tugevdamise teel on tekkinud viivitusi ja need tuleb kiiremini ellu rakendada.
Lisaks meetmetele, mis soodustavad töökohtade loomist lühemas perspektiivis,
tuleb võtta meetmeid killustatuse vähendamiseks. Üldiselt iseloomustavad
Itaalia tööturgu endiselt killustatus ja vähene osalus, seda eriti naiste ja
noorte hulgas. Seepärast tuleb siiani võetud väheseid meetmeid laiendada ja
teha seda muu hulgas kooskõlas noortegarantii eesmärkidega. Leibkondade
kasutada olev tulu Itaalias on langemas, samuti suurenevad vaesus ja sotsiaalne
tõrjutus, mis mõjutavad eeskätt lastega peresid. Sotsiaalkulutused on Itaalias
jätkuvalt suunatud eelkõige eakatele, kusjuures nende tööturule kaasamisele
eriti tähelepanu ei pöörata, mis vähendab võimalusi sotsiaalset tõrjutust ja
vaesust vähendada. Hiljuti katseprojektina loodud sotsiaalabi skeemi eesmärk on
pakkuda sotsiaalset turvavõrku. Selle kavandatud laiendamine kogu riigile nõuab
sotsiaalkulutuste ja -teenuste tõhususe parandamist kõikjal riigis. (14)
Jõupingutusi haridustulemuste ja inimkapitali
investeerimise parandamiseks tuleb teha kõigil haridustasanditel, st põhi- ja
keskhariduses ning kolmanda taseme hariduses. Õpetajaametile on praegu
iseloomulik ühe karjääritee olemasolu ja see pakub piiratud väljavaateid
ametialaseks arenguks. Õpetajate karjääri mitmekesistamine, nende karjääri
parem sidumine tulemustega ja koolide hindamise üldiseks muutmine võivad viia
paremate tulemusteni koolides. Selleks et tagada sujuv üleminek hariduse
omandamiselt tööturule, on esmatähtis tugevdada ja laiendada praktilist õpet,
suurendades töökohapõhise õppe ja kutsehariduse ja koolituse osakaalu kesk- ja
kolmanda taseme hariduses. Pärast vastavasisulise seadusandliku dekreedi
vastuvõtmist 2013. aastal on hädavajalik luua riiklik kvalifikatsioonide
register, et tagada oskuste tunnustamine kõikjal riigis. Tuginedes esialgsetele
selles suunas tehtud sammudele, tuleks järgmiseks alustada riigi raha jagamisega
ülikoolidele teadustöö ja õppetulemuste põhjal; see aitaks ühest küljest
ülikoolide kvaliteeti tõsta ja teisest küljest suurendaks Itaalia
teadusuuringute ja innovatsiooni võimekust valdkondades, mis on teistest maha
jäänud. (15)
Mõned meetmed on võetud selleks, et luua ettevõtja-
ja kodanikusõbralikum keskkond, kuid nende mõju vähendavad viivitused nende
lõplikul heakskiitmisel ja puudujäägid rakendamisel. Konkurentsi osas on veel
hulk kitsaskohti (reserveeritud tegevusalad, kontsessioonid/loasüsteemid, jne)
vabade elukutsete esindajate ametitoimingute, kindlustuse, kütuse turustamise,
jaemüügi- ja postiteenuste valdkonnas. Tegeleda tuleb ka teatavate puudustega
riigihangete süsteemis. Samuti on prioriteetne konkurentsi suurendamine
kohaliku tasandi avalike teenuste osutamisel. Eeskätt tuleb rakendada kehtiv
õigusakt, mis näeb ette, et kehtivad lepingud, mis ei ole ELi õigusega
kooskõlas nn majasisese üksuse kriteeriumide osas, tuleb 31. detsembriks
2014 ära parandada. (16)
Taristuprobleemid takistavad energiaturu
nõuetekohast toimimist. Transpordi valdkonnas nõuavad erilist tähelepanu ja
meetmeid taristu puudumine ning Itaalia sadamate vähene sünergia ja puudulikud
ühendused tagamaaga. Lairibaühenduse kättesaadavus on Itaalia linnavälistes
piirkondades piiratud. (17)
Komisjon hindas Euroopa poolaasta raames
põhjalikult Itaalia majanduspoliitikat. Hinnangu on saanud stabiilsusprogramm
ja riiklik reformikava. Hindamisel on võetud arvesse kõnealuste dokumentide
asjakohasust Itaalia eelarve- ja sotsiaal-majanduspoliitika jätkusuutlikkuse
seisukohast, aga ka nende vastavust ELi normidele ja suunistele, pidades silmas
vajadust tugevdada liidu üldist majandusjuhtimist, lisades tulevastesse
riiklikesse otsustesse ELi tasandi panuse. Euroopa poolaasta raames koostatud
komisjoni soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes
1–8. (18)
Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu
Itaalia stabiilsusprogrammiga tutvunud ja tema arvamus[10] selle kohta kajastub
eelkõige soovituses 1. (19)
Nõukogu on komisjoni põhjalikust analüüsist ja
kõnealusest hindamisest lähtudes riikliku reformikava ja lähenemisprogrammi
läbi vaadanud. Määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel antud nõukogu
soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1 kuni 8. (20)
Komisjon on Euroopa poolaasta raames hinnanud ka
kogu euroala majanduspoliitikat. Sellele analüüsile tuginedes on nõukogu
esitanud konkreetsed soovitused liikmesriikidele, kelle vääringuks on euro.
Itaalia peaks tagama ka nende soovituste täieliku ja õigeaegse rakendamise, SOOVITAB Itaalial võtta ajavahemikus
2014–2015 järgmisi meetmeid: 1. Komisjoni
2014. aasta kevadprognoosile tuginedes tugevdada 2014. aasta
eelarvemeetmeid, võttes arvesse lõhet, mis on tekkimas võrreldes stabiilsuse ja
kasvu pakti nõuetega, eelkõige võla vähendamise nõudega. Tugevdada 2015. aastal
oluliselt eelarvestrateegiat, et tagada võla vähendamise nõude järgimine.
Seejärel tagada, et valitsemissektori üldvõlg näitaks piisavat
kahanemistendentsi, viia ellu pingeline privatiseerimiskava, rakendada
majanduskasvu soodustav eelarvekohandus, mis tugineb kõigi valitsustasandite
avalike kulutuste tõhususe ja kvaliteedi kestlikust parandamisest tulenevatele
märkimisväärsetele säästudele, säilitades majanduskasvu soodustavad kulutused
teadus- ja arendustegevusele, innovatsioonile, haridusele ja põhitaristu
projektidele. Tagada eelarvenõukogu sõltumatus ja täielik töövalmidus nii
kiiresti kui võimalik, kuid hiljemalt 2014. aasta septembriks
2015. aasta eelarvekava hindamise ajaks. 2. Nihutada eelarveneutraalsel
viisil maksukoormust veelgi enam tootmisteguritelt tarbimisele, omandile ja
keskkonnale, pidades samal ajal kinni eelarve-eesmärkidest. Selleks tuleb
hinnata hiljutise maksukiilu vähendamise tõhusust ja tagada selle rahastamine
2015. aastaks, vaadata läbi otseste maksukulude ulatus ja laiendada
maksubaasi, eeskätt tarbimismaksude puhul. Kaaluda diislikütuse aktsiiside
vastavusse viimist bensiiniaktsiisiga ja nende sidumist inflatsiooniindeksiga
ning kaotada keskkonnale kahjulikud toetused. Rakendada maksureformi seadus
2015. aasta märtsiks ja võtta sealjuures vastu dekreedid katastrisüsteemi
reformimiseks, et tagada kinnisvara maksustamise reformi tulemuslikkus.
Suurendada veelgi maksukuulekust, muutes maksusüsteemi toimimise paremini
ettearvatavaks, lihtsustades menetlusi, parandades maksuvõlgade sissenõudmist
ja moderniseerides maksuhaldust. Jätkata võitlust maksudest kõrvalehoidumise
vastu ning võtta täiendavaid meetmeid võitlemiseks varimajanduse ja
deklareerimata tööga. 3. Osana üldisematest
püüdlustest tõhustada avalikku haldust, täpsustada kõigi valitsustasandite
pädevusi. Tagada ELi vahendite parem haldamine, võttes otsustavaid meetmeid
haldussuutlikkuse ja läbipaistvuse suurendamiseks, hindamise ja
kvaliteedikontrolli parandamiseks piirkondlikul tasandil, eelkõige
lõunapoolsetes piirkondades. Parandada veelgi korruptsioonivastaste meetmete
tulemuslikkust, sh vaadates läbi süütegude aegumise regulatsiooni
2014. aasta lõpuks ja tugevdades riikliku korruptsioonivastase võitluse
ameti volitusi. Õigeaegselt jälgida tsiviilasjades kohtumõistmise tõhustamiseks
vastuvõetud reformide mõju, selleks et tagada nende tõhusus ja võtta vajaduse
korral vastu täiendavaid meetmeid. 4. Toetada pangandussektori
vastupanuvõimet ja tagada pankade võime hallata ja võõrandada langenud
väärtusega varasid, et taastada laenuandmine reaalmajandusele. Suurendada
ettevõtete, eeskätt väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete pangaväliseid
rahastamisvõimalusi. Jätkata kogu pangandussektoris tõhusate üldjuhtimise
tavade edendamist ja jälgimist, pöörates erilist tähelepanu suurtele
ühistupankadele (it k banche popolari) ja sihtasutustele, eesmärgiga
muuta finantsvahendus tõhusamaks. 5. Hinnata 2014. aasta
lõpuks tööturu- ja palgakujundusreformide mõju töökohtade loomisele,
vallandamise korrale, tööturu dualismile ja kulupõhisele konkurentsivõimele
ning selgitada välja, kas on vaja võtta täiendavaid meetmeid. Töötada töötutele
täieliku sotsiaalkaitse tagamise suunas, vähendades samal ajal töötasu
täiendamise skeemide kasutamist, et soodustada tööjõu ümberpaigutumist. Tugevdada
sidet aktiivsete ja passiivsete tööturumeetmete vahel, alustades üksikasjaliku
tegevuskava koostamisest 2014. aasta septembriks, ning parandada
koordineerimist ja töötulemusi riiklikes tööturuasutustes kogu riigis. Võtta
tulemuslikke meetmeid naiste tööhõive edendamiseks, kehtestades
2015. aasta märtsiks meetmed, mis vähendavad rahalisi stiimuleid, mis
motiveerivad leibkonna teist palgasaajat mitte töötama, ja pakkudes piisavalt
lapsehoiuteenuseid. Pakkuda kõikjal riigis piisavalt teenuseid noortele, kes ei
ole end töötuna arvele võtnud, ja tagada erasektori suurem huvi kvaliteetsete
õpipoisi- ja praktikakohtade pakkumise vastu 2014. aasta lõpuks kooskõlas
noortegarantii eesmärkidega. Selleks et vähendada vaesuses elavate inimeste
arvu ja sotsiaalset tõrjutust, laiendada katseprojektina loodud sotsiaalabi
skeemi eelarveneutraalsel viisil, tagades toetuste asjakohase suunamise,
tingimuste range täitmise ja ühtsed toetused kogu riigi territooriumil ning
tugevdades sidet tööturule kaasamise meetmetega. Parandada peretoetuste
süsteemi tõhusust ja tõsta teenuste kvaliteeti, eelistades madala sissetulekuga
leibkondi, kus kasvavad lapsed. 6. Rakendada riiklik koolide
hindamise süsteem, et parandada õpitulemusi koolides ja vähendada koolist
väljalangevuse määra. Suurendada töökojapõhise õppe osakaalu kutsekeskhariduses
ja koolituses ning tugevdada kutsesuunitlusega kolmanda taseme haridust. Luua
riiklik kvalifikatsioonide register, et tagada oskuste laialdane tunnustamine.
Tagada, et riigi rahastamisega toetatakse kvaliteetset kõrgharidust ja
teadustööd. 7. Võtta vastu menetluses olev
õigusakt regulatiivkeskkonna lihtsustamiseks ettevõtjate ja kodanike jaoks ning
tegeleda lünkadega kehtivate õigusaktide rakendamises. Soodustada turu
avanemist ja kõrvaldada järelejäänud konkurentsitõkked ja -piirangud vabade
elukutsete esindajate ametitoimingute ja kohalike avalike teenuste,
kindlustuse, kütuse turustamise, jaemüügi- ja postiteenuste valdkonnas.
Suurendada avalike hangete tõhusust, eelkõige menetlusi ühtlustades, sh e-hangete
kasutamise, kesksete hankijate ratsionaliseerimise ja õigusnormide nõuetekohase
kohaldamise teel riigihankelepingute sõlmimisele eelnevates ja järgnevates
etappides. Kohalike avalike teenuste valdkonnas tuleb rangelt rakendada
õigusakti, mis näeb ette, et nn majasisese üksuse kriteeriumidega vastuolus
olevad lepingud tuleb 31. detsembriks 2014 ära parandada. 8. Tagada
transpordiameti kiire ja täielik töövalmidus 2014. aasta septembriks.
Kiita heaks strateegilise taristu loetelu energiasektoris ja parandada sadamate
haldamist ja ühendusi tagamaaga. Brüssel, Nõukogu
nimel eesistuja [1] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. [2] ELT L 306, 23.11.2011, lk 25. [3] COM(2014) 413 final. [4] P7_TA(2014)0128 ja
P7_TA(2014)0129. [5] ELT L 140, 27.5.2013, lk 11. [6] C(2013) 8005 final. [7] COM(2013) 800 final. [8] COM(2013) 790 final. [9] SWD(2014) 83 final. [10] Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele
2.