KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE NING EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE Tööstustoodete siseturu tulevik /* COM/2014/025 final */
KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE,
NÕUKOGULE NING EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE Tööstustoodete siseturu tulevik (EMPs kohaldatav tekst) 1. Sissejuhatus 2012. aastal
möödus Euroopa Liidus (EL) 20 aastat ühtse turu loomisest, mis tagab kaupade,
teenuste, inimeste ja kapitali vaba liikumise liidus. Käesoleva teatise eesmärk
on anda mõned soovitused tööstustoodete siseturu reguleerimiseks ja esitada
laiem tulevikunägemus järgmiseks aastakümneks. Teatis edastatakse Euroopa
Ülemkogule, nagu sooviti 14. ja 15. märtsil 2013 toimunud Ülemkogu kohtumisel. Tööstustoodete
siseturu toimimise tõhustamist on nimetatud prioriteediks 2012. aasta
oktoobris avaldatud uuendatud tervikliku tööstuspoliitika teatises[1]. 2012. aasta
teatises tehti ettepanek ELi taasindustrialiseerimiseks, tuginedes nelja samba
strateegiale, millest üks on turgudele juurdepääsu parandamine. Seepärast vaatas
Euroopa Komisjon läbi ELi õiguse tööstustoodete valdkonnas, et hinnata
õigusliku raamistiku üldist sidusust ja eesmärgipärasust ning koondada andmeid
reguleerimise kumulatiivse mõju kohta tööstussektori seisukohast lähtudes.
Samal ajal korraldas komisjon avaliku konsultatsiooni sidusrühmadega. Käesolev
teatis põhineb hindamise ja avaliku konsultatsiooni tulemustel ning selles
analüüsitakse tööstustoodete siseturu regulatiivset keskkonda. Hindamise,
avaliku konsultatsiooni ja paari juhtuuringu tulemused on põhjalikult lahti
kirjutatud käesolevale teatisele lisatud komisjoni talituste töödokumendis. Toodete siseturg on
olnud ELi majandusintegratsiooni eesliinil. Regulatiivsed tõkked liidu piires
on kõrvaldatud direktiiviga 98/34/EÜ[2]
või vastastikuse tunnustamise põhimõttega ja liidu ühtlustamisõigusaktidega.
Ühtlustamisaktidel on kaks eesmärki: esiteks tagada, et Euroopa turule toodud
tooted vastaksid rangetele inimeste tervise-, ohutus- ja keskkonnakaitse
nõuetele, ning teiseks tagada kaupade vaba liikumine, asendades riikide
eeskirjad ühtse harmoneeritud tingimustekogumiga, mis kehtib toodete siseturule
toomisel. Käesolevas teatises
käsitletakse tööstustooteid, st toiduks mittekasutatavaid tooteid, mida
toodetakse tööstuslikult[3].
See hõlmab suurt hulka tooteid, nagu näiteks erinevad masinad, raadioseadmed,
elektri- ja elektroonikaseadmed, mänguasjad ja palju muud. ELi õigustik
tööstustoodete valdkonnas on järk-järgult kasvanud ja praeguseks koosneb see
rohkem kui 30 direktiivist ja määrusest[4],
nii sellistest, mis käsitlevad konkreetseid tooteid (nt surveseadmed,
gaasiseadmed), kui ka sellistest, mida kohaldatakse horisontaalselt paljude
erinevate tooterühmade suhtes, näiteks REACH-määrus (kemikaalid) ja ökodisaini
raamdirektiiv. Käesolevas teatises
ei käsitleta liidu ühtlustamisõigusakte, mida on viimasel ajal põhjalikult
muudetud, eelkõige meditsiiniseadmete, kosmeetikatoodete ja ehitustoodete
suhtes kohaldatavaid õigusakte ning õigusakte, milles on käsitletud tarbijatele
mõeldud toodete ohutust ja turujärelevalvet. Kemikaalid ja mootorsõidukid
jäävad samuti analüüsist välja, kuna liidu õigusakte nendes valdkondades on
hiljuti hinnatud või on nende suhtes läbi viidud õiguslik kvaliteedikontroll.
Ka ravimid on nende eripära tõttu kõrvale jäetud. 2. Mis kasu on tööstustoodete
siseturust? Ühtse turu
loomisest saadik 1993. aastal on ELi-sisene kauplemine suhtena SKP-sse
kasvanud umbes 5 protsendipunkti võrra. 1999. aastal moodustas ELi-sisene
kaubandus ELi SKP-st umbes 17 % ja 2011. aastal ligi 22 %. Lisaks
moodustab ELi-sisene kaubandus enamikus liikmesriikides SKP-st väga suure osa. Graafik 1. ELi-sisese kaubavahetuse areng osana ELi SKP-st aastatel
1999–2011 (ekspordi ja impordi keskmine). Allikas: Eurostat ELi-sisese
kaubavahetuse kasv standardse väliskaubanduse klassifikaatori (SITC) kolmes
suures tööstustoodete kategoorias (masinad ja transpordivahendid; valmistooted,
klassifitseeritud materjali järgi; muud valmistooted) on aastatel 2000–2012
ületanud ELi tootmissektori kogulisandväärtuse kasvu (vt järgmine graafik). Graafik 2. ELi-sisese kaubavahetuse areng (eksport, 2000=100) valitud
tootmissektorites tootmissektori kogulisandväärtuse suhtes. Allikas: Eurostat Kuigi nende
sektorite vahel, mille suhtes on kehtestatud tööstustooteid käsitlevad liidu
ühtlustamisõigusaktid, esineb märkimisväärseid erinevusi, on ELi-sisene
kaubavahetus enamikus sektorites kasvanud, eriti aastatel 2003–2008. Kolmes
sektoris (kontoriseadmed ja arvutid, metallitöömasinad ja -seadmed ning
fotoaparatuur) on ELi-sisene kaubavahetus pärast 1999. aastat kahanenud,
kuid selle põhjuseks võib ilmselt suures osas lugeda majandus- ja finantskriisi
algust 2008. aastal, aga ka teisi tegureid, mis on seotud näiteks
nutitelefonide ja tahvelarvutite laiema levikuga. Graafik 3. ELi-sisese kaubavahetuse areng valitud tootmissektorites
(impordi väärtus; 1999=100). Allikas: Eurostat Allikas:
Eurostat Parem juurdepääs
siseturule ja globaalsetele turgudele on viinud mastaabisäästu ja
mitmekülgsussäästuni ning selle kaudu suurendanud ettevõtete konkurentsivõimet
ja kulutõhusust õigusnormide ja toodete lähendamisega Euroopas ja teataval
määral ka kogu maailmas. Enne ühtse turu loomist kehtestas iga ELi liikmesriik
ettevõtjatele nõudeid toodete ohutuse, tervise- ja tarbijakaitse huvides. See
tähendas, et toodetega kauplemist takistasid tõsised regulatiivsed tõkked, sest
erinevad normid ja nõuded viisid selleni, et ettevõtjad pidid igat liikmesriiki
käsitama eraldi turuna ja pakkuma seal erinevaid tooteid. Ettevõtjad, kes
selles keskkonnas piiriülese kaubandusega tegelesid, kandsid õigusnormide
nõuete täitmiseks suuri kulusid. Liidu vertikaalsete ja horisontaalsete
ühtlustamisõigusaktide vastuvõtmine üksteise järel aitas seega otseselt
lahendada Euroopa tööstussektori probleeme. Osadel juhtudel ei
olnud liikmesriigid oma norme kehtestanud enne ELi õigusaktide vastuvõtmist,
millega täideti õiguslikud lüngad ja mis võimaldas ettevõtjatel oma tooteid
suuremal turul müüa, tagades samal ajal tooteohutuse ja tervisekaitse kõrge
taseme. Näiteks ei reguleerinud paljude liikmesriikide õiguskorrad piisavalt
mehaaniliste ja elektrimasinate ohutust ja kasutust kuni masinadirektiivi[5] vastvõtmiseni 1989. aastal,
hoolimata sellest, et selliste masinatega töötamine võib töötajate jaoks väga
ohtlik olla. Nendes sektorites olid ELi õigusaktid siseriiklike normide
väljakujunemisest enamalt jaolt ees, millega õnnestus vältida erinevate
siseriiklike režiimide teket, mis oleks viinud turu killustatuseni, takistanud
toodete vaba liikumist ja toonud kaasa õigusnormide nõuete täitmisega seotud
suuremad halduskulud. Tooteid käsitlevate
õigusaktide ühtlustamine siseturu reguleerimise kaudu on aidanud suurendada tööstuse
konkurentsivõimet, kuna õigusaktide lähendamine ELi tasandil, mida on toetanud
vabatahtlikult kohaldatavad tehnilised standardid, on aidanud pääseda uutele
turgudele siseturu raames ning tagada ausamat konkurentsi ja võrdseid võimalusi
ettevõtjate hulgas. Liidu ühtlustamisaktid parandavad konkurentsivõimet ka muul
moel, nt mõjutades õigusnormide ja toodete lähendamist globaalsel areenil,
uuenduste ning teadus- ja arendustegevuse tulemuste kiirema kasutuselevõtuga
(rakendades tehnoloogianeutraalset lähenemisviisi) ning toetades tööstuse
konsolideerumist, mis aitaks saavutada veelgi suuremat mastaabisäästu, nii et
tööstusettevõtted suudavad tegutseda kogu siseturul ja kaugemalgi. 3. Liidu õiguse areng
tööstustoodete valdkonnas 3.1. EL reguleerib ainult
olemuslikke aspekte... Alates
1985. aastast on liidus kohaldatud tooteid käsitlevate ühtlustamisaktide
suhtes ühtset põhimõtet: liidu seadusandja kehtestab „olulised” tervisekaitse-,
ohutus- ja muude avalike huvidega seotud nõuded, mida ettevõtjad peavad tooteid
liidu turul müües täitma. Aluspõhimõte on see, et ettevõtjad peavad tõendama,
et nad on täitnud liidu ühtlustamisaktides sätestatud olulised nõuded, milleks
ettevõtjad võivad kasutada Euroopa standardimisorganisatsioonide välja töötatud
harmoneeritud standardeid. Siis võivad nad oma tooteid müüa kõikjal siseturul. See nn uus
lähenemisviis toodete reguleerimisele on oluliselt vähendanud lahknevusi
liikmesriikide tooteid käsitlevates tehnilistes normides ja aidanud luua
ühtlustatud tööstustoodetele ühtse, piirideta turu. Tööstusettevõtjate jaoks on
turule pääsemisel vähem tõkkeid ja neil on lihtsam tegutseda üleeuroopalistel
turgudel. Tööstustoodete siseturust saame tänu ELi-sisese kaubavahetuse
suurenemisele nii majanduslikku kui ka tööhõivealast kasu. Seetõttu peetakse
seda üheks ELi olulisimaks saavutuseks. 3.2. ... koos inimeste, ettevõtete
ja liikmesriikidega ning nende jaoks... Euroopa
tööstustooteid reguleerivad normid on välja töötatud, võttes hindamatu
abivahendina arvesse mitme olulise osalejate rühma seisukohti. ·
Tootjad ja muud ettevõtjad tarneahelas peavad võtma meetmed, et nende tooted vastaksid
õigusnormide nõuetele. Tootjad peavad läbi viima mitmesuguseid
vastavushindamismenetlusi, aga samas saavad nad – peamiselt ettevõtjate
ühenduste kaudu – osaleda tehniliste standardite väljatöötamises ja jälgida
õigusaktide rakendamist. Muud olulised sidusrühmad, nt tarbija- ja
keskkonnakaitseorganisatsioonid ning ametiühingud, osalevad samuti aktiivselt
selles protsessis. ·
Liikmesriigid
vastutavad hulga mehhanismide ja struktuuride eest, mis toetavad liidu
ühtlustamisaktide rakendamist. Liikmesriigid vastutavad siseriiklike
rakendusnormide väljatöötamise ja pädevate vastavushindamisasutuste (nn
teavitatud asutuste) määramise eest, otsustavad akrediteerimissüsteemide
loomise üle ja teostavad teavitatud asutuste üle järelevalvet. Lisaks toetavad
ja nõustavad nad ettevõtjaid, et tagada õigusnormide tõhus rakendamine,
turujärelevalve ja õigusnormide nõuete täitmine. ·
ELi tasandil on komisjonil tähtis roll liidu
tööstustooteid reguleerivate ühtlustamisõigusaktide rakendamise jälgimisel ja
hindamisel, õigusnormide võimaliku muutmise mõju hindamisel ja ELi õiguse
rikkujate vastutusele võtmisel. Komisjoni ülesanne on ka taotleda, et ELi
standardiorganisatsioonid töötaksid õigusaktide toetuseks välja tehnilisi
standardeid vastavalt liidu iga-aastases standardimise tööprogrammis
kindlaksmääratud prioriteetidele[6].
Tehnoloogia- ja tootestandardite koostamist on toetatud mitmest Euroopa
teadusuuringute raamprogrammist ja see jätkub programmiga „Horisont 2020”. 3.3. ...kuid julgeb vajadusel teha
ka põhjalikke reforme Liidu
tööstustooteid käsitlevates õigusaktides on sätestatud ettevõtete jaoks
peamised nõuded. Näiteks CE-märgis, mis näitab, et toode vastab selle suhtes ELi
õigusaktide kohaselt kohaldatavatele nõuetele, ja tootele CE-märgise panemise
kord, sh kohustus esitada vastavusdeklaratsioon. Kuigi ettevõtjatele
esitatavad haldusnõuded on põhimõtteliselt selged (CE-märgis,
vastavusdeklaratsioon, tootja kinnitus või kolmanda poole vastavushindamine
vastavalt sellele, millise direktiivi või määrusega ning kui suure ohutus- või
muu riskiga on tegemist), on ELi õigusaktide kohaldamisel praktikas tekkinud
kõrvalekalded ja erinevused. Osaliselt on selle põhjuseks asjaolu, et
õigusaktide kogumaht on suurenenud, aga ka asjaolu, et üksikud õigusaktid on
iseseisvalt edasi arenenud. Näiteks olid eri direktiivides
vastavusdeklaratsioonide kohta sätestatud erinevad nõuded nii selles osas,
milliseid andmeid tuli esitada, kui ka selle kohta, kas vastavusdeklaratsioon
pidi asuma koos tootega või võis see olla kasutusjuhendis. Oli selge, et
tööstustoodete valdkonnas tuleb kiiresti ühtlustada nii ettevõtjatele kui ka
liikmesriikide ametiasutustele esitatavad nõuded. 2009. aastast saadik on
liidu õigust tööstustoodete valdkonnas põhjalikult reformitud, et kõrvaldada
ebavajalikud erinevused erinevates liidu ühtlustamisaktides ja vähendada
ettevõtjate halduskoormust. ·
Aastatel 2009–2013 esitati ja/või võeti vastu üle
viieteistkümne ettepaneku vaadata läbi direktiivid, mis käsitlesid suurt
hulka tööstustooteid mänguasjadest kuni köisteedeni.[7] Suurem osa neist uutest
direktiividest ja määrustest tuleb üle võtta või neid kohaldama hakata
hiljemalt 2015. aastal. ·
Ehitustoodete määrus[8] võeti vastu 2011. aastal ja seda hakati kohaldama
2013. aastal. ·
Standardimismäärus[9] võeti vastu 2012. aastal ja seda hakati kohaldama
2013. aastal. ·
Lisaks on esitatud kaks horisontaalset
seadusandlikku ettepanekut (turujärelevalve määrus ja tarbijatele mõeldud
toodete ohutuse määrus), mille Euroopa Parlament ja nõukogu võtavad
eeldatavasti vastu 2014. aastal. ·
Esialgne analüüs on näidanud, et huvirühmad
tunduvad olevat rahul liidu kehtivate normidega masinate ja mänguasjade
valdkonnas. Komisjon algatab 2015. aastal siiski masinadirektiivi
hindamise ning kontrollib liikmesriikidelt ja huvitatud osapooltelt
2014. aastal saadud arvamuste põhjal, kas mänguasjade ohutuse norme tuleks
tõhusamaks muuta. ·
Vastastikuse tunnustamise põhimõte on üks siseturu alustalasid ja tööstustoodete valdkonnas on
see reguleeritud vastastikuse tunnustamise määruses[10]. Kooskõlas nõukogu
2013. aasta detsembri järeldustega[11]
algatab komisjon vastastikuse tunnustamise põhimõtte toimimise hindamise ja
esitab selle kohta nõukogule aruande 2015. aastal. 4. Liidu õigusaktide
läbivaatamine tööstustoodete valdkonnas Tööstustooteid
reguleerivate liidu õigusaktide praktilisele toimimisele anti põhjalik ja
sõltumatu hinnang, mille koostamiseks analüüsiti õigusaktide mõju
ettevõtjatele, liikmesriikide ametiasutustele ja muudele sidusrühmadele. Üldine
järeldus on see, et siseturu õigusaktid aitavad saavutada ELi neid eesmärke,
mis on seotud vajadusega võtta tehnilise ühtlustamise meetmeid, et tagada
tervisekaitse, toodete ohutuse ning tarbija- ja keskkonnakaitse kõrge tase.
Siseturu õigusraamistikule on sisse ehitatud ka võimalus seda kohandada
vastavalt muutuva keskkonna vajadustele. Tööstustoodete
sektori õigusaktide hinnang ja avalik konsultatsioon tõid välja hulga probleeme
ja kitsaskohti, mille lahendamiseks tehti mõned soovitused. Need soovitused,
mis kajastavad nii sidusrühmade kui ka õigusaktide sõltumatus hinnangus
väljatoodud seisukohti, on järgmised: 4.1. Liidu õiguse struktuuri
parandamine ühtlustamise valdkonnas (1)
Liidu ühtlustamisnormid tuleks sätestada pigem määrustes,
mitte direktiivides. See aitaks vältida olukorda, kus siseriiklikud
õigusaktid jõustuvad liidu eri osades eri ajal, ning vähendaks ohtu, et liidu
õigusakte hakatakse erinevalt üle võtma, tõlgendama ja kohaldama. Selle
lähenemisviisi mõistlikkust tuleks aga hinnata iga kord eraldi, võttes arvesse
nii parema õigusloome eesmärki kui ka subsidiaarsuse põhimõtet. Olles olukorda
analüüsinud ja jõudnud positiivsele järeldusele, tegi komisjon näiteks
ettepaneku võtta raadioseadmete reguleerimiseks vastu määrus[12]. (2)
Tööstustooteid reguleerivad liidu
ühtlustamisõigusaktid tuleks teatava aja tagant läbi vaadata tagamaks,
et õigusraamistik on ühtne ja selles ei ole suuremaid lünki ega vastuolusid, et
ei oleks liigset regulatiivset koormust ega dubleerimist ei ühe õigusakti
piires ega erinevaid tööstustooteid reguleerivate õigusaktide vahel.
Läbivaatamine peaks toimuma korrapäraselt, et õigusaktid oleksid jätkuvalt
ajakohased, piisavalt tõhusad oma eesmärkide saavutamisel ning kajastaksid
arengusuundi tööstuses ja tooteuuendusi. (3)
Kaaluda tuleks otsusel 768/2008/EÜ põhineva
horisontaalse määruse vastuvõtmist, milleks oleksid sätestatud liidu
ühtlustamisõigusaktide ühised määratlused ja muud ühised elemendid. Selline
määrus aitaks tagada liidu ühtlustamisõigusaktide ühtsust. (4)
Mittesiduvaid suuniseid selle kohta, kuidas
täita liidu ühtlustamisaktide nõudeid, nt ELi
tootenormide rakendamise juhend (nn sinine raamat)[13], tuleks
regulaarselt ajakohastada. Võimaluse korral peaksid suunised aitama mõista
konkreetsete nõuete või normide sisu ja eesmärki. (5)
Teatavates valdkondades, mis on seotud
professionaalseks kasutamiseks mõeldud toodetega, loovad liikmesriikides
kehtestatud õigusaktid, mida kohaldatakse kasutusetapis (nt paigaldus,
hooldus), täiendavaid tõkkeid, mis vähendavad ühtlustatud õigusaktide
kasutegurit. Kuigi need aspektid jäävad tööstustooteid käsitlevate liidu
ühtlustamisaktide kohaldamisalast välja, tuleks neid õigusaktide
väljatöötamisel ja sätetes arvesse võtta eesmärgiga kõrvaldada tõkkeid nii
palju kui võimalik. 4.2. Õigusraamistiku tõhususe
tugevdamine (6)
Komisjon peaks veelgi kaaluma võimalusi suurendada
VKEde ja kodanikuühiskonna sidusrühmade (nt tarbijaorganisatsioonid ja
professionaalsete tootekasutajate ühendused) osalust ELi õigusloomealgatuste
ettevalmistamises ja standardimisprotsessis. Üks võimalus oleks tagada, et
VKE-kesksed tööstusettevõtete liidud on paremini esindatud töörühmades, mis
tegelevad konkreetsete tööstustoodete suhtes kohaldatavate liidu
ühtlustamisaktide väljatöötamisega, ja võimaluse korral abistada neid
osalemiskulude katmisel. (7)
Liikmesriikide standardiorganisatsioone tuleks üles
kutsuda, et nad teeksid harmoneeritud standardite kokkuvõtted oma
veebisaitidel tasuta kättesaadavaks. Tootjad, eelkõige VKEd, ei pruugi
eelnevalt täpselt teada, milliseid standardeid nad vajavad. Tasuta kokkuvõtete
avaldamine aitaks vähendada ebavajalike standardite ostmisega seotud aja- ja
rahakulu. (8)
Üleminek e-turujärelevalvele, kus ettevõtjad avaldavad nõuete täitmist käsitleva teabe ehk
vastavusteabe võimaluste piires veebis, peaks olema kiirem. Tundlikumad
tehnilised dokumendid ja andmed võiks saata turujärelevalveasutustele
elektrooniliselt turvatud andmeedastust kasutades. See aitaks muuta
vastavusteabe ja -andmete vahetamise turujärelevalveasutuste ja ettevõtjate
vahel läbipaistvamaks ja tõhusamaks. (9)
Selleks et hõlbustada üleminekut paberivabale
turujärelevalvele, tuleks turujärelevalveasutused (ja vajaduse korral
tolliasutused) varustada skaneerimisseadmetega või skaneerimissuutlikkusega
nutitelefonidega, mis oleksid ühendatud ettevõtjate veebisaidi selle osaga, kus
on üleval vastavusteave, või spetsiaalse eraldi veebisaidiga. Selleks tuleb
leida vahendid ja see eeldab tööstusettevõtete ja turujärelevalveasutuste ühist
investeerimist. (10)
Ettevõtjatel peaks olema rohkem manööverdamisruumi
jälgitavusnõuete täitmisel, selleks et edendada e-märgistuse laiemat
kasutamist. See aitaks leevendada ettevõtjate suurt muret seoses toodete ja
pakendite suhtes kehtivate jälgitavusnõuetega, mille kohaselt tuleb adressaadi
kohta esitada kogu teave. Neid nõudeid peetakse ebavajalikuks, lisaks rikuvad
need toote välimust ja kujundust. E-märgistus oleks mõistlik alternatiivne
võimalus jälgitavusnõuete täitmiseks. (11)
Kui varem ühtlustamata tooterühm saab ühtlustatud
tooterühma osaks, tuleks kaaluda, kas on võimalik liita uus tooterühm mõne
kehtiva tööstustooteid reguleeriva liidu ühtlustamisaktiga, selle asemel et
võtta vastu uus õigusakt. Hea näide sellest on pestitsiididega pritsimiseks
kasutatavad põllutöömasinad, mis liideti masinadirektiiviga. 4.3. Liidu ühtlustamisaktide
tõhusam rakendamine (12)
Turujärelevalveasutuste ja komisjoni vahelise koostöö
ja teabevahetuse hõlbustamise süsteeme, nt RAPEX[14] ja ICSMS[15], tuleks toetada ka
edaspidi. ELi turujärelevalvega seotud koordineerimis- ja toetusmeetmed, mis
kuuluvad tooteohutuse ja turujärelevalve paketti[16], on väga olulised ja
neid tuleks jätkata paralleelselt turujärelevalveasutuste pingutustega kasutada
vahendeid võimalikult tõhusalt. (13)
Akrediteerimise kasutamist tuleks veelgi tugevdada, kasutades reguleeritavas valdkonnas ühtset lähenemisviisi, mis on
kooskõlas määrusega (EÜ) nr 765/2008[17].
(14)
Tööstustoodete suhtes kohaldatavate liidu
ühtlustamisõigusaktide rakendamisel tuleks täielikult ära kasutada sünergia
eri struktuuride vahel. Suuremat sünergiat on vaja SOLVIT-i, mis lahendab
üldisi, siseturu toimimise tõrgetega seotud probleeme, Euroopa
ettevõtlusvõrgustiku, mis aitab VKEdel ära kasutada siseturu võimalusi, ja
toote kontaktpunktide vahel, kellel on spetsiifilised teadmised tooteid
reguleerivatest ühtlustamata õigusaktidest. Näiteks võiksid SOLVIT, Euroopa
ettevõtlusvõrgustik ja toote kontaktpunktid üksteisele asju suunata. Uurida
tuleks ka võimalusi kasutada siseturu infosüsteemi[18] selleks, et luua
ühendusi liikmesriikide toote kontaktpunktide vahel. Eelnimetatud võrgustike
töötajad peaksid olema paremini informeeritud koordineerimismehhanismidest ja
ettevõtjatele mõeldud kontaktpunktidest, mis on spetsialiseerunud
tööstustoodete siseturuga seotud küsimustele. (15)
Vastastikuse tunnustamise määrusega[19] loodud toote
kontaktpunktide pädevust tuleks laiendada ja lisada sinna ühtlustatud
tooted, et ettevõtted saaksid teabe saamiseks kõigepealt nende poole pöörduda.
Paljud ettevõtjad ei tea, kelle poole pöörduda, ning väiksemate ja mikroettevõtjate
hulgas ei teata siseturu õigusaktidest kuigi palju, vahel isegi seda mitte, kas
ettevõtte toote suhtes kohaldatakse ühtlustatud või ühtlustamata õigusakte. See
aitaks muuta toote kontaktpunktid tuntumaks ja VKEdel oleks selge, kuhu teabe
saamiseks pöörduda. 4.4. Ettevõtjate halduskoormuse
vähendamine (16)
Kuna kõik tooted peavad vastama õigusnormides
sätestatud tervisekaitse-, ohutus- ja muude avalike huvidega seotud nõuetele,
on VKEdele võimalik teha ainult teatud piiratud hulk erandeid
tööstustoodete suhtes kohaldatavate liidu ühtlustamisõigusaktide sätetest.
Sellest hoolimata tuleks alati teha VKE-test[20],
et tagada, et haldusnõuded ei koormaks VKEsid liigselt, kuid õigusakt saavutaks
siiski oma eesmärgi. (17)
Teave tööstustoodete suhtes kohaldatavates liidu
ühtlustamisõigusaktides tehtavate muudatuste ja standardite ajakohastamise kohta
tuleks koondada ühte kohta ning kui muudatused ja ajakohastamised
jõustuvad, tuleks need ettevõtjatele kättesaadavaks teha. See teave säästaks
ettevõtjate, eelkõige VKEde aega ja raha. Ettevõtjad, kes ennast teenuse
kasutajana registreerivad, saaksid meili teel teavet kavandatavate muudatuste
kohta ja selle kohta, millal muudatused jõustuvad. Üleminek õigusaktipõhiselt
tootepõhisele lähenemisviisile ettevõtjate teavitamises tööstustoodete suhtes
kohaldatavast liidu ühtlustamisõigusaktidest ja vabatahtlikult kohaldatavatest
standarditest oleks aga tehniliselt keerukas ja ressursimahukas ettevõtmine.
See nõuaks ka tugevat koostööd ja toetust tööstusettevõtete liitudelt ja Euroopa
standardiorganisatsioonidelt, kellest mõned on selles valdkonnas juba üht-teist
ära teinud. (18)
Ettevõtjatel tuleks jätkuvalt lasta valida, kas
nad esitavad ühtse vastavusdeklaratsiooni või eraldi vastavusdeklaratsiooni iga
toodete suhtes kohaldatava liidu ühtlustamisõigusakti kohta. (19)
On oluline, et ettevõtjaid ei koormata
liigsagedaste õigusaktide muudatustega, kuna viimase
kümne aasta jooksul on toimunud palju muutusi ja mõned muudatused jõustuvad ka
lähitulevikus. Enne õigusakti vastuvõtmist tuleks ka edaspidi läbi viia avalik
konsultatsioon ja koostada mõjuhinnang. 4.5. Liidu tooteid käsitlevate
ühtlustamisaktide mõju laiendamine (20)
Komisjon peaks edendama tööstustoodete suhtes
kohaldatavate õigusaktide ja tehniliste standardite lähendamist rahvusvahelisel
tasandil, sest see aitaks vähendada ettevõtjate jaoks
õigusnormide täitmise kulusid ja seega suurendada tööstuslikku
konkurentsivõimet. Atlandi-ülene kaubandus- ja investeerimispartnerlus (TTIP),
mille üle toimuvad praegu läbirääkimised ELi ja USA vahel, on oluline samm
õiges suunas. Uurida tuleks võimalusi edasiseks koostööks ka muude selliste
kolmandate riikide reguleerivate asutuste ja standardiorganisatsioonidega, kus
asuvad olulised eksporditurud Euroopa jaoks, eriti riikidega, mille standardid
tuginevad sageli kas Euroopa või rahvusvahelistel ISO ja IEC standarditel. 5. Tulevikunägemus Õiguslike tõkete
kõrvaldamine muutub tehnoloogia arenguga aina olulisemaks, eriti kuna maailm ja
globaalsed tarneahelad lõimuvad üha tihedamalt. Võttes arvesse eeltoodut ja
seda, et peamine eesmärk on vähendada halduskoormust, eelkõige VKEde jaoks,
tuleks tähelepanu pöörata eeskätt järgmistele teemadele. 5.1. Hästi toimiv toodete siseturg
vajab tõhusat sunnimehhanismi Sunnimehhanismide
tugevdamiseks tuleb tõhustada turujärelevalvet ja tagada, et liikmesriigid
investeerivad sellesse vajaliku personali ja rahalised vahendid. Probleemil on
kaks tahku. Ühest küljest peavad ametivõimud tagama, et õigusnorme täidetakse,
selleks et kaitsta tähtsaid avalikke huve, nagu näiteks inimeste tervis ja
ohutus, keskkonnakaitse ja julgeolek ning tarbijakaitse. Teisest küljest
aitavad sunnimehhanismid kõrvaldada ebaausa konkurentsi ja loovad võrdsed
tingimused kõigile ettevõtjatele. Otsustava tähtsusega on ka koordineerimine ja
koostöö nende asutuste vahel, kes peavad tagama õigusnormide täitmise siseturul. Peaaegu kõik
ettevõtjate liidud olid rahul komisjoni uue turujärelevalve paketiga, kuid
märkisid, et sanktsioone ühtlustatud normide täitmata jätmise eest ei kohaldata
kahjuks järjekindlalt. Sanktsioonid ei ole iseenesest turujärelevalve osa, vaid
pigem selle tagajärg. Mõned sidusrühmad on seisukohal, et killustatud ja
ebaühtlane majandussanktsioonide süsteem viib selleni, et ELi õigusnorme
täidetakse alati kõige vähem selles valdkonnas, kus sanktsioonid on parajasti
kõige leebemad. Sellist olukorda saaks vältida, kui eri liikmesriikide
majandussanktsioonid oleksid optimeeritud või ühtlustatud vähemalt nii, et
nende vahel ei oleks suuri erinevusi ja et kõiki tooteid reguleerivate
õigusaktide rikkumisi menetletaks kõikjal ELis ühtemoodi. Seepärast
kaalub komisjon seadusandliku ettepaneku tegemist selle kohta, kuidas
optimeerida ja ühtlustada haldus- ja tsiviilõiguslikke majandussanktsioone
liidu ühtlustamisõigusaktide normide täitmata jätmise eest, et tagada kõigi
ettevõtjate võrdne kohtlemine kõikjal tööstustoodete siseturul. Lisaväärtust
pakuks ka õigusnormide täitmise tagamise asutustele mõeldud platvorm, mis
hõlbustaks nende tegevust ja vastastikust koostööd. 5.2. Toodete suhtes kohaldatavad
horisontaalsed õigusnormid Paljud sidusrühmad
leidsid, et kehtestada tuleks vähem sektoripõhiseid norme ja rohkem
horisontaalseid, kõiki tööstustooteid hõlmavaid norme, mis aitaks vältida
normide kattuvust ja vastuolusid nõuetes. Paljud sidusrühmad olid selle poolt,
et kehtestada tuleks üks või mitu õiguslikult siduvat horisontaalset õigusakti
(nn „katusakt(id)”), milles oleks sätestatud kõigi tootesektorite jaoks ühised
elemendid. Selles küsimuses oli aga ka teisi seisukohti – nimelt eelistasid
mõned sidusrühmad, et asjaomane tekst oleks lisatud igasse direktiivi. Mitu
pädevat asutust, turujärelevalveasutust ja tööstusettevõtjate liitu arvasid, et
otsus 768/2008/EÜ tuleks muuta määruseks, sest selline horisontaalne määrus
vähendaks kehtivate õigusaktide mahtu, mida peetakse sageli dubleerivaks ja
VKE-vaenulikuks. Erinevalt otsusest 768/2008/EÜ, mis sisaldab ainult
võrdlussätteid, oleks horisontaalne katusmäärus ka õiguslikult siduv ja
otsekohaldatav. Liikmesriikide
tasandil on asjakohane näide Saksamaal vastu võetud horisontaalne siseriiklik
määrus, mis põhineb otsusel 768/2008/EÜ. Selle määruse sätted on üldiseks
õigusraamistikuks, mille kohaselt on struktureeritud siseriiklikud
sektoripõhised õigusaktid, mis tulenevad tooteid reguleerivatest Euroopa õigusaktidest. Ettepanekuga
selle kohta, kuidas optimeerida ja ühtlustada haldus- ja tsiviilõiguslikke
majandussanktsioone liidu ühtlustamisõigusaktide normide täitmata jätmise eest,
tuleks edasi liikuda ka selles suunas, et optimeerida ja lihtsustada tööstustoodete
turustamise, sh hoolduse ja müügijärgsete teenuste kehtivat ühist
õigusraamistikku. 5.3. Innovatsioon ja digitaalne
tulevik Digitaalühiskond
areneb järjest kiiremini. Tuleviku robootika ja uued suunad
tootmistehnoloogias, nagu näiteks 3D-printimine, võivad tuua suure hulga
tänapäevast tootmist tagasi kohalikule tasandile ja muuta selle
jätkusuutlikumaks. 3D-printimine võib võrdsustada võimalusi VKEde ja
suurettevõtete vahel, kuna see vähendab arenduskulusid ja võimaldab
ettevõtjatel ise luua prototüüpe ja esialgseid kavandeid, selle asemel, et need
väljast tellida, mis on sageli äärmiselt kallis. Samal ajal jätkub
mobiilirevolutsioon, mis on meile toonud terve hulga uusi, kantavaid
nutiseadmeid, nagu nutikellad ja -prillid, nutitekstiilid, jne. Kokkuvõttes liigub
kogu maailm üsna kiiresti „asjade interneti” suunas, kus kõik esemed on
varustatud imepisikeste identifitseerimisseadmetega. Kui kõik igapäevased
tarbeasjad oleksid varustatud raadiomärgistega, saaks neid arvuti teel
identifitseerida ja nende üle arvet pidada. Arvutiprogrammid teeksid kõik
vajaliku toodete jälgimiseks ja loendamiseks ning prügi, kaod ja kulud
väheneksid oluliselt. Programm teataks kasutajatele, millal on vaja uusi asju
osta, asju parandada või tagasi kutsuda, ning informeeriks neid sellest, kas
tooted on värsked või on nende parim kasutusaeg möödas. Siis, kui enamik
liidu ühtlustamisõigusakte vastu võeti, ei olnud elektroonilisi vahendeid
peaaegu üldse saadaval. Nõuete täitmiseks peavad ettevõtjad ja
turujärelevalveasutused praegugi paberimajandusega tegelema. Selleks et olla
konkurentsivõimeline, vajab Euroopa tööstustoodete turg sellist
õigusraamistikku, mis hõlbustab innovatsiooni ja ei takista asjatult uue
tehnoloogia kiiret kasutuselevõttu ja uuenduste turuletoomist. ELi õigusaktid
ja standardid peavad olema sellised, et uusi tooteid ja uut tehnoloogiat saaks
kiiresti turule tuua, nii et Euroopa saaks ära kasutada „esimese tulija” eelist
maailmaturul. Järjest enam tuleb edaspidi arvesse võtta ka uue tehnoloogiaga
seotud uusi probleeme, näiteks ohtu, et 3D-printeritega hakatakse
ebaseaduslikult ohtlikke kaupu valmistama, ja nutiseadmetesse potentsiaalselt
peidetud audio-videosalvestusseadmete üha suurenevat mõju. Komisjon võtab
toodete siseturu valdkonnas uute ettepanekute väljatöötamisel arvesse
innovatsiooni ja tehnoloogia arengut. Komisjon käivitab ka e-vastavuse
algatuse, mille eesmärk on luua võimalused selleks, et liidu
ühtlustamisõigusaktide nõuete täitmist saab tõendada elektrooniliselt ja
paljudes keeltes, näiteks kasutades e-märgistust, digitaalset turujärelevalvet
ja elektroonilisi vastavusdeklaratsioone kõigis liidu ametlikes keeltes. 5.4. Piir toodete ja nendega
seotud teenuste (paigaldus, hooldus, jne) vahel hägustub Tootmisettevõtted
pakuvad koos traditsiooniliste toodetega järjest enam ka teenuseid. Tootmise ja
teenuste vastastoime on muutunud keerulisemaks. Teenuseid ja valmistooteid
kasutatakse vahesisendina, et toota suurem hulk lõpptooteid ja -teenuseid.
Teenuste osakaal tootmises on kasvamas nii ELis kui ka mujal maailmas.
2011. aastal moodustasid teenused kolmandiku töötleva tööstuse
lõpptoodangu lisandväärtusest. Kuigi valmistooteid
kasutatakse ka teenuste tootmisel, on tootmise osakaal teenustes umbes kolm
korda väiksem kui teenuste osakaal tootmises ja see on ka vähem kasvanud.
Valmistoodete keskmine osakaal ELis toodetud teenustes on umbes 10 %. Toodete tootmine ja
teenused täiendavad üksteist suurel määral[21].
Sellised teenused nagu hooldus ja koolitus on keerukate valmistoodete
tarnimisel väga olulised. Muud teenused, nagu näiteks transport, on
valmistoodete tootmisel hädavajalikud, kuid nende suhtes kehtivad siiani
teatavad turupiirangud. Samal ajal kasvab selliste eriteenuste nagu näiteks
finantsvahenduse, kommunikatsiooni, kindlustuse ja spetsiaalsete
teadmismahukate ettevõtlusteenuste tähtsus keerukate valmistoodete
tootmissisendina. See võib olla selgituseks, miks teenuste osakaal majanduse
kogutoodangus kasvab[22]. Toodete ja
teenuste vastastikuse täiendavuse teema muutub majanduse jaoks järjest olulisemaks.
Komisjon uurib, kuidas parandada toodete ja teenuste vastastoimet siseturul. 5.5. Rohkem määruseid, vähem
direktiive... Toodete suhtes
kohaldatavate õigusaktide ühtlustamisel on eelistatud vormiks olnud direktiiv
ja direktiivid on aidanud tööstustoodete siseturu vormida selliseks, nagu ta
praegu on. Arvestades aga seda, kui lõimitud on tänapäeval turud, on tegemist
uute probleemidega ja poliitilised eesmärgid on veelgi ambitsioonikamad. Üha keerukamaks
muutuvas maailmas on toodete suhtes kehtivate õigusnormide kohta käiva teabe
kättesaadavus väga oluline. Vajaliku informatsiooni leidmisega seotud kulud
võivad olla märkimisväärsed. See on tõsi eelkõige piiriülese kaubanduse puhul.
Teabe leidmine võib ikka veel osutuda probleemiks toodete siseturul, kus
direktiivid on saavutatava tulemuse seisukohalt siduvad, kuid jätavad vormi ja
meetodite valiku liikmesriikidele. Selle paindlikkuse tagajärjel võib ELi
sätete ülevõtmine ja nende rakendamine riigiti varieeruda ja ohustada toodete
suhtes kohaldatava üldise õigusraamistiku ühtsust. See oht on eriti suur juhul,
kui mõisted on ebamäärased ja sätted ebatäpsed, nagu sageli juhtub 28 või enama
riigi huvide kooskõlastamisel. Tegelikult võivad teabepuudus ja õiguslikud
erinevused osutuda ELi piires väga oluliseks kaubandustõkkeks, seda eelkõige
muidugi VKEde jaoks. Lihtsamaks ei tee asja ka see, kui ettevõtjad peavad
suhtlema paljude ametiasutustega mitmes eri keeles. Direktiivide
asemel määruste kasutamine vähendaks bürokraatiat ja suurendaks õiguskindlust ettevõtjate
jaoks. Hinnates siiski igat üksikjuhtu eraldi, eelistab komisjon edaspidi
ettevõtjate ja ametiasutuste suhtes kohaldatava liidu õiguse peamise allikana
määrust, et liikmesriigid ei kehtestaks liidu õigusega võrreldes ülemääraseid
nõudeid ja et rikkumisjuhtude arv väheneks nii palju kui võimalik. 5.6. ... ja ettevõtjasõbralikkus
toodete suhtes kohaldatavate normide väljatöötamisel Ettevõtjaid tuleks
tööstustoodete suhtes kohaldatavate õigusnormide täitmisel rohkem aidata. Tuleb
säilitada õige tasakaal reguleerimise kulude ja selle eesmärkide vahel. Praegu
peavad ettevõtjad tegelema mitme õigusaktiga, mida kohaldatakse samade
toodete/tootjate suhtes, ja piirid nende aktide vahel ei ole alati päris
selged. Siseturuõigus koosneb sadadest direktiividest, millel võivad olla
erinevad kohaldamisalad, menetlused, lähenemisviisid, jne ja mille ülevõtmiseks
tuleb võtta täiendavaid meetmeid. Seepärast on
komisjoni jaoks esmatähtis toodete suhtes kohaldatavate õigusnormide
lihtsustamine ja selgitamine. Toodete siseturg peab õiguslikult olema rohkem
lõimitud. Sellist reguleerimist, mille puhul toodete suhtes kohaldatakse
erinevaid direktiive, mille eesmärk on kaitsta sarnaseid või erinevaid avalikke
huve ja mis on liikmesriikides erinevalt üle võetud, saaks ideaaljuhul
vähendada, luues tootjate jaoks tooterühmade kohta ühtsed seadusandlikud
kontaktpunktid. Selline lähenemisviis tähendaks, et ühe tooterühma suhtes
kohaldatavad nõuded oleksid hõlmatud ühtse ja sidusa õigusliku lahendusega.
Õigusnormide oluline lihtsustamine peaks olema keskpika kuni pika perspektiivi
eesmärk. Lihtsustamise suhtes tuleks koostada põhjalikud mõjuhinnangud ja see
peaks toimuma paralleelselt õigusaktide perioodilise läbivaatamisega. Komisjon
võtab seega teadmiseks Euroopa õigusaktide sagedase muutmise kumulatiivse mõju
ja tööstusettevõtete selgesõnalise soovi, et pigem võiksid valitseda teatavad
õigusliku stabiilsuse perioodid, mille jooksul toimuvad järkjärgulised
muudatused, selle asemel et toodete suhtes kohaldatavaid ühtlustatud õigusakte
pidevalt põhjalikult muudetaks. Lisaks
ettevõtjasõbralikele normidele on tähtis, et standardid ei tekitaks turu
killustatust. Kuna komisjonil on vähe võimalusi standardimisprotsessi sekkuda,
soovitame liikmesriikide ametiasutustel standardite väljatöötamises aktiivselt
osaleda, et vältida olukordi, kus standard vaidlustatakse alles protsessi
lõpus. Kui õigusakte
sektoripõhiselt perioodiliselt läbi vaadatakse, kaalub komisjon, kas on
otstarbekas asjaomane õigusakt liita teiste sama tooterühma suhtes kohaldatavate
õigusaktidega. 5.7. Maailmaturg Õiguslike tõkete
kõrvaldamine muutub aina olulisemaks, kuna maailm muutub multipolaarsemaks ja
kiiresti kasvavates arenguriikides tekivad uued majandusarengu ja kaubanduse
keskused oma õigusliku keskkonnaga. Varem võis EL oma
reguleerimismudeli atraktiivsuses kindel olla, sest ELi nõuete täitmine
tähendas, et kaubanduspartnerid pääsesid maailma suurima kaupade importija
turule. Tänu siseturu suurusele oli EL rahvusvahelisel areenil juhtiv normide
kehtestaja. Kuid selleks, et olla jätkuvalt konkurentsivõimeline ja tagada, et
ELi ettevõtjatel on parimad võimalused, peab EL teadvustama, et olukord on
muutumas, ja kohanema uue reaalsusega. ELi ettevõtjate rahvusvahelist
konkurentsivõimet tuleb kehtivate ELi õigusaktide hindamisel ja uute algatuste
osas valikuvõimaluste kaalumisel rohkem arvesse võtta. ELi hoiak on eri
kaubanduspartnerite suhtes erinev. Ühest küljest on nende riikide puhul, kes
soovivad ELiga liituda, ja muude naaberriikide puhul eesmärk saavutada ELi reguleerimismudeli
täielik järgimine. Teisest küljest, kuigi suhtumine kaugematesse partneritesse
ei saa olla sama ambitsioonikas, on eesmärk siiski õigusnormide lähendamine.
Ettevõtjate seisukohast on õigusnormide lähendamine vastastikuse tunnustamise
lepingutega võrreldes positiivsem suund, eeskätt õiguskindluse osas. Arvestades seda, et
globaalses keskkonnas tollimaksud aina kahanevad, tekitavad õiguslikud tõkked
(nn „piiritagused tõkked”) ettevõtjatele suhteliselt suuri halduskulusid ja
arvestatavaid nõuete täitmisest tulenevaid kulusid. EL peaks parendama
strateegilist dialoogi tähtsamate kolmandate riikidega, et tugevdada
vastastikust usaldust ja muuta õiguslikud muudatused paremini ettenähtavaks.
See on ettevõtjatele suureks abiks tulevikuplaanide tegemisel. EL juba peab
läbirääkimisi vabakaubanduslepingute sõlmimiseks tähtsamate tööstusriikidega.
Läbirääkimiste käigus avaneb võimalusi õiguslikke tõkkeid oluliste
kaubanduspartnerite vahel vähendada, tagades samal ajal avalike huvide
kõrgetasemelise kaitse. Läbirääkimised annavad ka võimaluse laiemalt kaaluda
toodete suhtes kohaldatavate ühiste ülemaailmsete normide väljatöötamist. ELi
jaoks tähendab see paremat juurdepääsu olulistele tekkivatele turgudele, kus on
kiire majanduskasv ja suur nõudlus. Atlandi-ülene
kaubanduskokkulepe, mis kõrvaldab traditsioonilised kaubandustõkked toodetele
ja teenustele, oleks suur samm üleilmsete normide kehtestamise suunas. See
aitaks vähendada õigusnormide nõuete täitmise kulusid, mida kannavad ettevõtjad
kõigis majandussektorites. Kui võtta vastu ühised Atlandi-ülesed normid uute
tehnoloogiate kohta, saaks säästa miljoneid ja panustada avatud globaalsete
standardite ja normide väljakujundamisse homse tööstuse jaoks. EL peaks
jätkuvalt edendama rahvusvaheliste õigusnormide ja tööstustoodete suhtes
kohaldatavate tehniliste standardite lähendamist, tagades samal ajal avalike
huvide kõrgetasemelise kaitse. Komisjon peaks tagama, et ELi õigusaktide
vastuvõtmisel pööratakse rohkem tähelepanu nende mõjule ELi ettevõtjate rahvusvahelisele
konkurentsivõimele. 6. Kokkuvõte Vaatamata sellele,
et toodete siseturg on kõrgel arengutasemel ja tihedalt lõimunud, peab see
jätkuvalt edasi arenema, et pidada sammu 21. sajandi tehnoloogiliste ja
ühiskondlike väljakutsetega. Siseturu arengut peavad aga tasakaalustama
tööstusvaldkonna sidusrühmade soovitud õigusliku stabiilsuse perioodid, mille
jooksul norme põhjalikult ei muudeta. Seetõttu suunab komisjon lühemas
perspektiivis oma pingutused õigusaktide konsolideerimisele ja nõuete täitmise
tagamise mehhanismide tugevdamisele, ilma tööstussektorit rohkem koormamata.
Komisjon töötab välja otsusel 768/2008/EÜ põhinevat ettepanekut, mis käsitleb
ühtlustatud lähenemisviisi majandussanktsioonide suhtes ja tööstustoodete
turustamise ühist raamistikku. [1] COM(2012) 582 final, „Tugevam Euroopa tööstus majanduse
kasvuks ja taastumiseks. Tööstuspoliitika ajakohastatud teatis.” [2] Direktiiviga 98/34/EÜ kehtestatud korra kohaselt on
liikmesriikidel kohustus teavitada komisjoni ja teisi liikmesriike kõigist tooteid
ja varsti ka infoühiskonna teenuseid puudutavatest tehniliste eeskirjade
eelnõudest, enne kui need liikmesriigi õiguse kohaselt vastu võetakse. [3] Mõistet „tööstustoode” ei tuleks käsitada vastandina
„tarbijale mõeldud tootele”. „Tööstustoode” on defineeritud tootmisprotsessist
lähtudes, „tarbijale mõeldud toode” aga lõppkasutusest lähtudes. Paljud
tööstustooted on seega ka tarbekaubad, kuigi mitte kõik (mõned tööstustooted on
mõeldud ainult professionaalsele kasutajale). [4] Informatiivse loetelu liidu ühtlustamisõigusaktidest
leiab siit: http://ec.europa.eu/enterprise/policies/single-market-goods/documents/internal-market-for-products/new-legislative-framework/index_en.htm#h2-2
[5] ELT L 157/24, 9.6.2006. [6] COM(2013) 561 (final). [7] Direktiiv 2013/29/EL pürotehniliste toodete kohta on
juba vastu võetud ja ELi seadusandja on saavutanud kokkuleppe ka väikelaevade
direktiivi osas. Raadioseadmeid, elektromagnetilist ühilduvust,
madalpingetooteid, lifte, plahvatusohtlikus keskkonnas kasutatavaid seadmeid
(ATEX), tsiviilotstarbelisi lõhkematerjale, mõõtevahendeid, mitteautomaatseid
mõõtevahendeid, lihtsaid surveanumaid, surveseadmeid, isikukaitsevahendeid,
köisteid ja gaasiseadmeid käsitlevad ettepanekud on veel töös. [8] ELT L 88, 4.4.2011, lk 5. [9] ELT L 316, 14.11.2012, lk 12. [10] Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 764/2008, 9.
juuli 2008, milles sätestatakse menetlused seoses teatavate riiklike tehniliste
eeskirjade kohaldamisega teises liikmesriigis seaduslikult turustatavate
toodete suhtes ja tunnistatakse kehtetuks otsus nr 3052/95/EÜ. [11] Nõukogu järeldused ühtse turu poliitika kohta (16443/13). [12] COM(2012) 584 (final) [13] http://ec.europa.eu/enterprise/policies/single-market-goods/documents/internal-market-for-products/new-legislative-framework/index_en.htm#h2-3
[14] Toiduks mittekasutatavate ohtlike toodete
kiirhoiatussüsteem. Täiendavat teavet RAPEX-i kohta leiab aadressil: http://ec.europa.eu/consumers/safety/rapex/index_en.htm
[15] Turujärelevalve info- ja teavitussüsteem. Täiendavat
teavet ICSMS-i kohta leiab aadressil: http://ec.europa.eu/enterprise/policies/single-market-goods/internal-market-for-products/icsms/index_en.htm
[16] http://ec.europa.eu/enterprise/policies/single-market-goods/internal-market-for-products/market-surveillance/index_en.htm#h2-1
[17] ELT L 218, 13.8.2008, lk 30. [18] Täiendavat teavet siseturu infosüsteemi kohta leiab
aadressil: http://ec.europa.eu/imi-net
[19] ELT L 218,
13.8.2008, lk 21. [20] Analüüs, millega hinnatakse seadusandliku ettepaneku mõju
VKEdele. Täiendav teave veebilehel: http://ec.europa.eu/enterprise/policies/sme/small-business-act/sme-test/
[21] Ettevõtlusteenuste kõrgetasemeline töörühm, mille
loomiseks tehti ettepanek komisjoni teatises „Ühtse turu akt” (COM(2010) 608),
arutab toodete ja teenuste omavahelise täiendavuse teemat. Nende lõpparuanne
peaks ilmuma 2014. aasta kevadel. [22] Euroopa konkurentsivõime aruanne 2013.