KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE Neljas aruanne Moldova Vabariigi viisavabaduse tegevuskava rakendamise kohta /* COM/2013/0459 final */
KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA
NÕUKOGULE Neljas aruanne Moldova Vabariigi
viisavabaduse tegevuskava rakendamise kohta 1. Sissejuhatus ELi ja Moldova Vabariigi vahelist
viisavabaduse dialoogi, mille käigus uuriti Moldova Vabariigi kodanike (edaspidi
„Moldova kodanikud”) viisavabalt ELi reisimise tingimusi, alustati 15. juunil
2010. Komisjon esitas Moldova Vabariigi ametivõimudele (edaspidi „Moldova
ametivõimud”) viisavabaduse tegevuskava[1]
24. jaanuaril 2011. Viisavabaduse tegevuskavas nähakse Moldova Vabariigile
asjakohaste tehniliste küsimuste neljas nn teemarühmas[2] ette mitmesugused kriteeriumid,
eesmärgiga võtta vastu õigus- ja poliitiline raamistik (1. etapp) ning
seda tulemuslikult rakendada (2. etapp). Komisjon on esitanud Euroopa Parlamendile ja
nõukogule viisavabaduse tegevuskava rakendamise kohta regulaarselt aruandeid. Esimene
eduaruanne viisavabaduse tegevuskava Moldova Vabariigi poolse rakendamise
kohta esitati 16. septembril 2011[3].
7. oktoobril 2011 toimus kõrgemate ametnike kohtumine, kus esitleti
esimest eduaruannet ning arutleti protsessi järgmiste etappide üle. Viisavabaduse tegevuskava teemarühmade 2, 3 ja
4 hindamismissioonid korraldati 2011. aasta oktoobri teises pooles ja
novembri alguses ning nendes osalesid ELi liikmesriikide eksperdid, kellega
olid kaasas komisjoni talituste ja Euroopa välisteenistuse ametnikud.
Kõnealuste eksperdimissioonide eesmärk oli hinnata viisavabaduse tegevuskava
esimese etapi kriteeriumide põhjal õigus-, poliitilist ja institutsioonilist
raamistikku ning selle vastavust Euroopa ja rahvusvahelistele standarditele. Eksperdihinnangud
sõnastati lõplikult 2011. aasta detsembris. Teine eduaruanne
viisavabaduse tegevuskava Moldova Vabariigi poolse rakendamise kohta esitati 9. veebruaril
2012[4]. 27. veebruaril 2012
toimus kõrgemate ametnike kohtumine, kus esitleti teist eduaruannet ning
arutleti protsessi järgmiste etappide üle. Kolmas eduaruanne
viisavabaduse tegevuskava Moldova Vabariigi poolse rakendamise kohta esitati 22. juunil
2012[5]. See oli viisavabaduse
tegevuskava esimese etapi kolmas ja viimane eduaruanne ning selles esitati
komisjoni koondhinnang Moldova Vabariigi edusammudele viisavabaduse tegevuskava
esimese etapi nende kriteeriumide täitmisel, mis on seotud õigus-, poliitilise
ja institutsioonilise raamistiku kehtestamisega. Kaasates asjaomaseid ELi asutusi ja
sidusrühmi, avaldas komisjon 3. augustil 2012 hinnangu, milles
käsitletakse seda, milline on ELi reisivatele Moldova kodanikele tulevikus
viisavabaduse andmise võimalik mõju rändele ja julgeolekule[6]. Nendele aruannetele tuginedes võttis nõukogu 19. novembril
2012 vastu järeldused, milles ta nõustus komisjoniga, et Moldova Vabariik on
täitnud kõik viisavabaduse tegevuskava esimese etapi kriteeriumid.
Seejärel hakati hindama teise etapi kriteeriume. Teise etapi edasisi samme ja
hindamismissioonide ettevalmistamist arutati 28. jaanuaril 2013 toimunud
kõrgemate ametnike kohtumisel. 18. veebruarist kuni 15. märtsini 2013
korraldati viisavabaduse tegevuskava kõigi nelja teemarühma uus hindamismissioonide
sari. Hindamismissioonid olid erakordselt ulatuslikud ja üksikasjalikud,
kestes neli nädalat ja kaasates 12 ELi liikmesriikide eksperti, keda
abistasid komisjoni ja Euroopa välisteenistuse ametnikud. Eksperdimissioonide eesmärk oli hinnata nii
viisavabaduse tegevuskava teise etapi kriteeriumide täitmist kui ka õigus-,
poliitilise ja institutsioonilise raamistiku rakendamist kooskõlas Euroopa ja
rahvusvaheliste standarditega. Erilist tähelepanu pöörati sellistele
valdkondadele nagu diskrimineerimisvastane võitlus, vähemuste lõimimine ja
inimkaubandus, millest mõnda on nimetatud ka nõukogu 19. novembri 2012
järeldustes. Eksperdihinnangud
sõnastati lõplikult 2013. aasta mais. Moldova Vabariik on kohustunud
järgima nendes hinnangutes esitatud soovitusi mais 2013 koostatud ajakohastatud
riikliku tegevuskava kaudu. Viisavabaduse tegevuskava on olnud oluline
stiimul reformidele ning aidanud Moldova Vabariigil säilitada alates 2010. aastast
struktuurireformide ühtlast tempot. Õigus- ja poliitiline raamistik on paika
pandud, millest annab tunnitust viisavabaduse tegevuskava esimese etapi
lõpetamine novembris 2012. Käesoleva aruande eesmärk on anda ülevaade õigus-
ja institutsioonilise raamistiku rakendamise olukorrast, institutsioonide
toimimisest ja asutustevahelise koostöö tasemest. Komisjon on võtnud
käesoleva eduaruande koostamisel aluseks 2013. aasta veebruaris ja
märtsis korraldatud ulatuslikud hindamismissioonid, sealhulgas nende
käigus liikmesriikide ekspertide koostatud hinnangud, ning lisateabe, mis saadi
ELi ja Moldova Vabariigi ühise allkomisjoni nr 3[7] koosolekul ning ELi ja Moldova
Vabariigi inimõiguste teemalise dialoogi raames, mis mõlemad peeti 2013. aasta
aprillis. Erilist tähelepanu pöörati reformide jätkusuutlikkusele ja
tulemustele, mis on saavutatud muu hulgas läbimõeldud personalivaliku ja
rahastamise abil. Aruanne sisaldab ka hinnangut 2012. aasta augustis
koostatud mõjuhinnangus[8]
Moldova Vabariigile esitatud soovituste täitmise kohta. 2. Viisavabaduse tegevuskava
nelja teemarühma meetmete rakendamise hindamine Teemarühm 1: Dokumentide turvalisus, sh
biomeetria a. Viisavabaduse tegevuskava kriteeriumid ·
Rahvusvahelise Tsiviillennunduse Organisatsiooni
nõuetele vastavate biomeetriliste passide järkjärguline kasutuselevõtt,
sealhulgas välismaal asuvates Moldova saatkondades, ja Rahvusvahelise
Tsiviillennunduse Organisatsiooni nõuetele mittevastavate passide järkjärguline
kasutuselt kõrvaldamine Moldova Vabariik annab alates 2011. aasta
jaanuarist välja üksnes biomeetrilisi passe (tavapasse, diplomaatilisi passe,
ametipasse ja kodakondsuseta isikute passe), rakendades põhimõtet „üks pass –
üks dokument”. 31. detsembril 2012 oli Moldova Vabariigi
kodanike passe ringluses 2 514 335, millest 487 745 (või 19,3 %)
olid biomeetrilised passid. Mittebiomeetriliste passide täielik kasutuselt
kõrvaldamine on kavandatud 2020. aasta lõpuks. Alates 1. jaanuarist 2012 saavad
välismaal elavad Moldova kodanikud esitada Moldova Vabariigi diplomaatilistele
ja konsulaaresindustele biomeetrilise passi saamiseks taotluse. Eranditult
kõikides välismaal asuvates Moldova Vabariigi saatkondades ja konsulaatides on
olemas spetsiaalsed seadmed, et koguda taotlejatelt biomeetrilisi andmeid. See
uus biomeetriline pass vastab Rahvusvahelise Tsiviillennunduse Organisatsiooni
nõuetele ja sellel on mitmesugused Rahvusvahelise
Tsiviillennunduse Organisatsiooni soovitatud turvaelemendid[9]. Alates 2. jaanuarist 2013 kasutab riigi
teaberessursside keskus „Registru” oma juursertifikaate ja avaliku võtme
sertifikaate. 28. septembril 2012 esitasid Moldova ametivõimud taotluse
ühineda Rahvusvahelise Tsiviillennunduse Organisatsiooni avaliku võtme
kataloogiga. Infotehnoloogia- ja sideministeeriumi korralduse tasuda
Rahvusvahelise Tsiviillennunduse Organisatsiooni avaliku võtme kataloogiga
ühinemiseks registreerimistasu sai Registru 2013. aasta alguses.
Integreeritud kiipidega raamatukeste hankelepingu sõlmimine Registru poolt 2012. aasta
jaanuaris korraldatud hanke tulemuste põhjal lükkus edasi 2013. aasta
veebruari õigusliku vaide tõttu, mille Moldova Vabariigi ülemkohus tagasi
lükkas. Pakkumise võitja ja Registru allkirjastatavad lepingu eeldatavasti 2013. aasta
suvel. ·
Passide, isikutunnistuste ja algdokumentide
taotlemis-, isikustamis- ja väljastamisprotsessi usaldusväärsuse ja turvalisuse
kõrge tase Registru ülesanne on välja anda reisidokumente
ja isikut tõendavaid dokumente. Kõikide rahvastikuregistri büroode registrid on
arvutipõhised ning on ühendatud turvatud kanali kaudu automaatse teabesüsteemi
ehk riikliku rahvastikuregistriga. Tunnistustel, mis väljastatakse sünni,
abielu, surma, lahutuse ning ees- või perekonnanime vahetamise korral, on ühtne
vorm ja samad turvaelemendid[10]. Reisidokumentide ja riiklike isikutunnistuste
taotlusi saab esitada Registru 49 territoriaalses ja piirkondlikus büroos. Need
bürood kontrollivad peamiselt andmete täpsust ja taotluse täielikkust, ent
teevad koostöös siseministeeriumiga ka mitteelektroonilisi kontrolle seoses
õigusrikkumiste, kriminaalasjade ja kuriteo sooritanud isikutega. Võimalus, et keegi kasutab mitut identiteeti,
tundub olevat väga piiratud, kuna on olemas riiklik rahvastikuregister, mis
sisaldab iga Moldova kodaniku kohta hulgaliselt andmeid. Biomeetria rakendamine
passide puhul fikseerib passiomaniku identiteedi ja hoiab ära teistsuguse
identiteedi kasutamise. Registru astub tõsiseid samme, et olulisel
määral vähendada korruptsioonivõimalust personali seas; sel eesmärgil
eristatakse muu hulgas selgelt töötajate kohustused ja ülesanded, jagatakse
taotlejad ametnike vahel ära suvaliselt, taotlejate pöördumisi vaatab läbi
vähemalt kolm eri ametnikku ja lõivud lastakse tasuda pangaautomaadis.
Taotluste mitmekordne kontrollimine muudab pettusel põhinevate taotluste
süsteemi sissetoomise väga keeruliseks. Lisaks on rahvastikuregister välja töötanud
strateegia, kuidas vältida korruptsiooni ja võidelda sellega töötajate
tasandil. Meetmed hõlmavad planeerimata kontrolle, piiratud juurdepääsu
andmetele, videovalvet ning sissetuleku, omandi ja huvide konfliktidega seotud
aruandlust. Igas kohalikus passilauas on väljas teated korruptsiooni kohta. Tänu
nendele uutele meetmetele määrati 2012. aasta uurimiste tulemusel seitsmel
korral distsiplinaarkaristus rahvastikuregistri büroode töötajate suhtes, kes
olid sooritanud rikkumise. Transnistria[11]
piirkonnas elavad taotlejad saavad esitada dokumendi saamiseks taotluse mõnes
halduspiiri lähedal asuvas büroos. Alates 17. juulist 2003 tegelevad
selliste taotlustega kuus Moldova Vabariigi alalist bürood ja üks mobiilne
büroo, mille praktiline töökorraldus ja põhimenetlused on samad kui ülejäänud
Moldova Vabariigis asuvates büroodes. Isikud, kellel on vaid Transnistria
ametiasutuse väljastatud dokument, saavad registreerida oma tsiviilõiguslikku
seisundit kajastava dokumendi Moldova ametiasutuses, lastes rahvastikuregistri bürool
teha sellest ärakirja ja kanda andmed riiklikusse rahvastikuregistrisse.
Seejärel annab rahvastikuregistri büroo isikule dokumendi, mis võimaldab saada
Moldova passi. Transnistria ametiasutuste välja antud algdokumentide
tunnustamiseks on seadusega ette nähtud spetsiaalne menetlus. Identiteeti on
võimalik kindlaks teha Moldova Vabariigi välja antud varasemate isikut
tõendavate dokumentide, reisidokumentide või perekonnaseisuaktide alusel.
Paljudel juhtudel on isiku identiteedi kindlakstegemine suhteliselt lihtne,
sest perekonnaseisuaktid on kättesaadavad kuni 1992. aastani. Isikute
puhul, kes on sündinud Transnistria piirkonnas 1992. aastal või hiljem,
tuleb selleks, et teha kindlaks isiku identiteet ja õigus Moldova Vabariigi
kodakondsusele, uurida sugulussuhte tuvastamiseks isiku vanemate ja
õdede-vendade andmeid. Tehes ristviiteid pereliikmete andmetele riiklikus
rahvastikuregistris, saab isiku identiteedi tuvastada lõppkokkuvõttes
võrdlemisi kindlalt. ·
Interpoli LASP andmebaasi viivitamatu ja süstemaatiline
teavitamine kadunud ja varastatud passidest Alates 2011. aasta oktoobrist on sisse
seatud kord, mille kohaselt saadetakse Registrust riiklikusse politsei
keskbüroosse, mis toimib suhtlemisel Interpoliga kontaktpunktina, iga viie
minuti tagant teave kõikide kadunud ja varastatud passide kohta. Politsei
keskbüroo saadab selle teabe elektroonilise süsteemi kaudu reaalajas iga päev
Interpolile, tegemata vahet kadunud ja varastatud passidel. Piiriületuspunktid
on ühendatud Interpoli kadunud ja varastatud passide andmebaasiga. Kadunud
passide arv on võrreldes väljastatud passide arvuga väga suur. 2011. aastal
teatati 29 946 passi kadumisest, kusjuures välja anti 261 259 passi.
2012. aastal teatati 32 343 passi kadumisest, samas kui välja
anti 260 393 passi. Alates 2011. aasta oktoobrist on teatatud 15 603 passi
leidmisest ja tagasisaamisest. ·
Passinäidiste regulaarne vahetamine ja
dokumentide turvalisuse alane koostöö ELiga ELi
liikmesriikidele saadetakse spetsiaalse sidekanali kaudu igal aastal Moldova
Vabariigi passide uued näidised. Peale selle on Moldova Vabariik ühinenud
alates 2009. aastast Euroopa Liidu Nõukogu hallatava ehtsate isikut
tõendavate dokumentide ja reisidokumentide avaliku online-registriga
(PRADO). Viimati ajakohastati PRADO süsteemi 1. juulil
2011, mil sellesse lisati Moldova biomeetriliste passide turvaelementide uued
näidised. 2012. aasta detsembris saadeti registrile 65 uut
Moldova biomeetriliste diplomaatiliste ja teenistuspasside turvaelementide
näidist. 2012. aastal sai piiripolitsei osakonna dokumentide ekspertiisi
allüksus välis- ja Euroopa integratsiooni ministeeriumi kaudu ELi
liikmesriikide reisidokumentide näidised (62 näidist). b. Mõjuhinnangus esitatud soovitused ·
Kehtestada ja kohaldada oma passi müümises või
laenamises süüdi mõistetud isikute suhtes proportsionaalseid, tõhusaid ja
hoiatavaid karistusi. Moldova Vabariigi kriminaalseadustiku
artikliga 361 on juba ette nähtud karistused ametlike dokumentide
võltsimise, omamise, müümise või kasutamise eest. Seoses kadunud või varastatud
passidega uurivad Moldova ametivõimud praegu võimalust karmistada passide
väljaandmise tingimusi isikute puhul, kes on olnud osalised sellistes
juhtumites. ·
Jagada ELi ametiasutustega korrapäraselt andmeid
kadunud ja varastatud biomeetriliste passide kohta, kasutades eeskätt Interpoli
kadunud ja varastatud reisidokumentide andmebaasi. Vt viisavabaduse tegevuskava kriteerium
„Interpoli LASP andmebaasi viivitamatu ja süstemaatiline teavitamine kadunud ja
varastatud passidest” käesoleva aruande leheküljel 5. ·
Tugevdada rahvastikuregistriga seotud õigus- ja
institutsioonilist raamistikku, et vältida nime või identiteedi muutmise
kuritarvitamist uue passi saamiseks. Nime muutmise kohta tuleks kehtestada
selged eeskirjad. Õigus- ja institutsiooniline raamistik tuleks muuta
tugevamaks ning see peaks sisaldama tõhusaid kontrolli ja jälgitavusega seotud
meetmeid. Ees- või
perekonnanime muutmise taotluse võib esitada iga kodanik. Otsuse teeb
rahvastikuregistri keskbüroo pärast erikomitee arvamuse ärakuulamist. Seadusega
ei ole ette nähtud piirangut, mitu korda võib ees- või perekonnanime muuta.
Sünnitunnistusele märgitud isikukoodi muuta ei saa ning ees- või perekonnanime
muutmise korral tühistatakse kõik varasemad reisidokumendid ja isikut tõendavad
dokumendid. Riigist väljumisel toimub piirikontroll isikukoodi alusel, samas
kui piiripolitseil on juurdepääs riiklikule rahvastikuregistrile, kus on kirjas
Moldova kodanike kõik varasemad ees- ja perekonnanimed. Tänu paika pandud
süsteemile on vähenenud nimemuutuste kuritarvitamine märkimisväärselt. Üldhinnang teemarühmale 1 Kehtestatud kord ja menetlused tagavad dokumentide kõrgetasemelise usaldusväärsuse ja turvalisuse. Tsiviilõigusliku seisundi registreerimise ja dokumentide väljastamise protsessid on 2010. aastast oluliselt täiustunud. Dokumentide taotlemiseks ja väljaandmiseks paika pandud süsteemid on turvalised ja hästi läbi mõeldud ning tagavad kodanike hea teenindamise. Antakse välja Rahvusvahelise Tsiviillennunduse Organisatsiooni nõuetele vastavaid biomeetrilisi passe ning vana tüüpi passid kõrvaldatakse kiiresti kasutuselt. Moldova Vabariigilt nõutakse ka täiendavaid selgitusi kadunud passide suure arvu kohta. Komisjoni hinnangul täidab Moldova Vabariik üldjoontes teemarühma 1 all sätestatud teise etapi kriteeriumeid. Vajalikud on järgmised lisameetmed: · võtta kasutusele integreeritud kiibiga raamatuke, rakendades nii laiendatud juurdepääsukontrolli kui ka täiendavat juurdepääsukontrolli; · automatiseerida võimalikult suur arv protsesse, loobuda allesjäänud käsitsi menetlustest ja luua siseministri veebisaidile elektrooniline link Registru juurde. Teemarühm 2: Ebaseaduslik sisseränne, sh
tagasivõtmine Teemarühm 2 / teema 1 –
piirihaldus a. Viisavabaduse tegevuskava kriteeriumid ·
Piirikontrolli käsitlevate õigusaktide tõhus
rakendamine asjakohase piirikontrolli ja piiride valvamise, menetluste ja
toimimise tõhususe kaudu, riigi ja kohaliku tasandi olukorda käsitleva
ülevaate, sealhulgas riskianalüüsi rakendamise ning luure ja andmevoo juhtimise
kaudu ning asjakohaste riiklike ja rahvusvaheliste andmebaaside otsese
kättesaadavuse ja kasutamise kaudu 1. juulil 2012 jõustus piiripolitseid
käsitlev seadus, mille kohaselt on piirivalveteenistus struktureeritud ümber
Moldova Vabariigi siseministeeriumi piiripolitsei osakonnaks. Piiripolitseil on pädevus ja rakendusvolitused
integreeritud piirihalduse valdkonnas ning piiriülese kuritegevuse ennetamisel
ja selle vastu võitlemisel. Riigipiiri käsitlevas seaduses järgitakse Schengeni
piirieeskirjade[12]
mõisteid ja raamistikku ning võetakse samuti arvesse vedajate vastutust
käsitlevat Euroopa Liidu õigusraamistikku, eriti direktiivi veoettevõtjate
kohustuse kohta edastada reisijaid käsitlevaid andmeid (direktiiv 2004/82/EÜ).
Piiripolitsei tegutseb reeglite ja eeskirjade alusel, mis sarnanevad ELi
Schengeni riikide piirivalvurite järgitavatele reeglitele ja eeskirjadele.
Moldova Vabariigi kontrollitaval alal on 56 piiriületuspunkti ja riigi
piire ületab aastas 13–15 miljonit reisijat. Piirikontrolle tehakse
üldjoontes kooskõlas ELi Schengeni kataloogi parimate tavadega. Aruandlus- ja riskianalüüsi süsteemid on väga
heal tasemel, isegi võrdluses Schengeni riikide süsteemidega. Riskianalüüsi
süsteem järgib Frontexi ühtset integreeritud riskianalüüsi mudelit (CIRAM) ning
selle profiilid on hästi koostatud ja kvaliteetsed. Olles osa Frontexi idapiiri
riskianalüüsivõrgustikust (EB-RAN), vahetab piiripolitsei iga kuu Frontexiga
teavet. Lisaks koostavad Moldova Vabariigi piiripolitsei ja toll Moldova
Vabariiki ja Ukrainasse suunatud ELi piirihaldamise abimissiooni (EU BAM)
abil Ukraina piiripolitsei ja tolliga ühiseid piiri turvalisuse hindamise
aruandeid. Piiride valvamine kavandatakse ja toimub
vastavalt riskianalüüsisüsteemile. Patrullide arv on mõistlikult suur.
Integreeritud piirihalduse raames kavatsetakse luua piiridele ulatuslik
fikseeritud valvesüsteem. Võttes kasutusele fikseeritud valvesüsteemi, mida
täiendavad kaasaskantavad automaatsüsteemid, saab piiripolitsei viia
piirivalvesüsteemi piisavale tasemele. Piiripolitseil on piisav arv
teenistuskoeri (kokku 123, neist 74 jäljekoerad). Esimese astme piirikontrolli
läbiviimisel kasutatavad seadmed vastavad üldjoontes Euroopa standarditele. 2012. aastal
oli andmebaasides üle 5 700 hoiatusteate (5 687 riiklikku
hoiatusteadet ja 56 Interpoli hoiatusteadet) ning selliste teadete koguarv
on võrreldes 2011. aastaga enam kui neljakordistunud. Esimese astme
piirikontrolli teostavatel ametnikel on juurdepääs piiripolitsei integreeritud
teabesüsteemile, õigusraamistikule, välismaalt tulnud hoiatusteadetele,
riskiprofiilidele ja internetile (nt PRADO-le). Kõikidel
piirikontrollipunktidel on online-ühendus keskandmebaasiga. Seadmete
vähesuse tõttu ei ole teise astme kontrollide tase kõikides
piirikontrollipunktides piisav. ·
Piisava infrastruktuuri, tehniliste seadmete,
IT-süsteemide ning finants- ja inimressursside tagamine vastavalt
vastuvõetavale integreeritud piirihalduse strateegiale ja tegevuskavale ning
koolitusprogrammide ja korruptsioonivastaste meetmete tõhus rakendamine Piiripolitsei ajakohastab piiride valvamise
süsteemi ja rajab riikliku koordineerimiskeskuse. Valitseva olukorra
parandamine on osa käsilolevast kolmeetapilisest kavast „Tava- ja mobiilside
arendamine riigipiiril”. Need etapid hõlmavad seadmete soetamist ning tava- ja
mobiilside süsteemi loomist kogu riigis. Riikliku koordineerimiskeskuse
rajamine tõstab teadlikkust valitsevast olukorrast ja võimaldab koostööd
Euroopa piiride valvamise süsteemiga (EUROSUR)[13].
Piiripolitseil on piiri valvamiseks piisavalt seadmeid (nt soojuskaamerad ja
öönägemisprillid), ent praegu on puudu kindlad piiride valvamise süsteemid. Piiripolitsei töötajate planeeritud arv on 3 543,
praegu on täidetud neist ametikohtadest 83 % (2 945). Töötajate
nappuse põhjus on seletatav asjaoluga, et piiri kontrollimisel ei kasutata enam
kutsealuseid. Kõik vabad töökohad täidetakse 2013. aasta lõpuks. Riiklik
Piiripolitsei Kolledž korraldab allohvitseridele kaheaastaseid
koolitusprogramme ja uutele töötajatele kuuekuulist baaskoolitust.
Allohvitseride kaheaastase programmi puhul rakendatakse Kopenhaageni protsessi
ning see koostati EU BAMi abil ja vastavalt ELi piirivalvurite koolitamise
ühisele tuumõppekavale. Üldjuhul annavad koolitusprogrammid kindla aluse
professionaalse piirihalduspersonali ettevalmistamiseks. Piiripolitsei on juba
rakendanud enamikku korruptsiooni[14]
ärahoidmisega seotud soovitusi ja häid tavasid, mis on esitatud välispiiride
kontrolli käsitlevas ELi Schengeni kataloogis[15].
Piiripolitsei deontoloogiline käitumiskoodeks kiideti heaks 13. juunil 2008
ning piiripolitseinike palgatase on konkurentsivõimeline. Tehakse etteteatamata
kontrolle ning piiripolitsei töötajad peavad avalikustama teenistusse astudes
ja hiljem igal aastal oma isiklikud huvid ja sissetulekud. Paika on pandud
töötajate korrapärase rotatsiooni süsteem. ·
Asutustevahelise koostöö (sh
piirivalveteenistuse ja õiguskaitseasutuste vahelise teabevahetuse) ja
rahvusvahelise koostöö, sealhulgas naaberriikidega toimuva koostöö ja
Frontexiga sisse seatud töökorra rakendamise tulemuslikkuse suurendamine Asutustevaheline piirihalduse alane koostöö on
jõudnud rahuldavale tasemele. Piiripolitsei teeb väga aktiivselt koostööd
politsei, tolli ning rände- ja varjupaigaametiga. Piiripolitsei ja
peaprokuratuuri koostöö suurenes struktuurselt pärast seda, kui piiripolitsei
sai kriminaaluurimiste valdkonnas uued volitused. Asutustevahelise koostöö
põhivormid on teabevahetus, ühised uurimisrühmad, ühismeetmed ja ühine
koolitus. Piiripolitsei ja toll on rakendanud kõikides piirikontrollipunktides
ühiseid kontrolle. Neil on ühine kaubaveokite registreerimise süsteem ja nad
saavad kasutada teineteise seadmeid, näiteks veokite kontrollimisel. Piiripolitsei on sõlminud ulatuslikud
koostöölepingud ja -protokollid Rumeenia ja Ukrainaga. 2012. aastal jätkas
piiripolitsei koostööd EUBAMiga, tagades tegevuskava 9. etapi meetmete
tõhusa rakendamise[16].
Alates 2006. aastast on piiripolitseil kontaktametnik Galati piiriülese
koostöö ühiskeskuses. Mõne ELi liikmesriigiga (Läti, Leedu, Eesti, Ungari ja
Poolaga) on olemas koostöölepingud. Koostöö teiste Sõltumatute Riikide Ühenduse
(SRÜ) riikidega toimub SRÜ piirivalveteenistuse nõukogu kaudu. Ka on olemas
GUAMi[17]
riikide piirivalvurite koostööprotokoll. Piiripolitsei allkirjastas 2008. aasta
augustis Fontexiga töökorra ning on osalenud Frontexi koordineeritud tegevuses.
2012. aasta detsembris loodi piiripolitsei osakonna juurde riiklik
Frontexi kontaktpunkt, millele anti volitused kooskõlastada ja rakendada
Frontexi koostöökava sätteid. b. Mõjuhinnangus esitatud soovitused ·
Tugevdada jätkuvalt piirikontrolli, sealhulgas
riskianalüüsi- ja järelevalvemeetmeid, samuti piiril esineva korruptsiooni
tõkestamist ja selle vastu võitlemist, ning edendada kõikides piirihalduse
valdkondades jätkuvalt koostööd EUBAMiga. Vt viisavabaduse tegevuskava kriteeriumide
punkt käesoleva aruande lehekülgedel 7 ja 8. ·
Edendada koostööd naaberriikidega. Tugevdada
kahepoolset ja rahvusvahelist koostööd ning statistiliste, analüütiliste,
taktikaliste ja tegevusandmete ning luureteabe vahetamist selliste meetmete kaudu
nagu piiriüleste ühisoperatsioonide algatamine ja neis osalemine, ühiste
uurimis- ja jälitusrühmade koostamine, sellistes operatsioonides
kontaktametnike vahetamise lihtsustamine ning ühiste piiri- ja tollikontrollide
läbiviimiseks koolituse pakkumine. Vt viisavabaduse tegevuskava kriteeriumide
punkt käesoleva aruande lehekülgedel 8, 9 ja 10. ·
Parandada koolitust ja suurendada suutlikkust
seoses rahvusvahelise tolli- ja õiguskaitsealase koostööga ning
teabevahetusega. Vt viisavabaduse tegevuskava kriteeriumide
punkt käesoleva aruande lehekülgedel 8, 9 ja 10. ·
Kooskõlastada kontrolli ühispiiril. Jagada
luureandmeid ja tõhustada ühist olukorra hindamist operatiivtasandil. Vt viisavabaduse tegevuskava kriteeriumide
punkt käesoleva aruande lehekülgedel 8, 9 ja 10. ·
Edendada koostööd naaberriikidega, eriti
Ukrainaga. Moldova Vabariigi ja Ukraina ametiasutused
tegid 2007. aastal algust ühiselt hallatava Rossošanõ/Briceni
piiripunktiga seotud katseprojektiga. Katseprojekt kavandati ja käivitati
EUBAMi ja Euroopa Komisjoni abi ja toetusega. Mõlemad osalised on andnud
teisele poolele üle vastutuse seoses riigist lahkumisel tehtavate
kontrollidega. Kõnealuses katseprojektis on võetud edukalt kasutusele ühtse
liidese, ühtse keskuse, käsikäes ja õlg õla kõrval tegutsemise ning ühise
katuse alla koondumise põhimõtted. ·
Jätkata koostööd EUBAMiga ja rakendada EUBAMi
soovitusi piiripatrullide kasutamise parandamise ja tõhustamise kohta. Moldova Vabariigi ja Ukraina piiri lõik, mis
asub Transnistria piirkonnas, ei kuulu Moldova Vabariigi piiripolitsei ja tolli
kontrolli alla. Selles piirilõigus on 25 ametlikku piiriületuspunkti
Ukrainasse ning rahvusvaheliselt tunnustatud piirikontrolli teeb ja
valvamisülesandeid täidab seal üksnes Ukraina piirivalve. Transnistria
piirkonna ja Moldova Vabariigi vahelisel halduspiiril on 14 riigisisest
tollikontrollipunkti, kus kontrollib kaupu Moldova Vabariigi toll. 2013. aasta
veebruaris hakkasid Moldova ametiasutused rakendama uut strateegiat, et ära
hoida ebaseaduslik sisseränne ja piiriülene kuritegevus ning hõlbustada
reisijate liikumist läbi Transnistria piirkonna. Strateegia hõlmab selliseid
meetmeid nagu üle halduspiiri Moldova Vabariiki sisenevate ja sealt lahkuvate
välisriikide kodanike registreerimine; riigisiseste tollikontrollipunktide
suutlikkuse suurendamine, millega tegelevad rände- ja varjupaigaamet (kuude
riigisisesesse tollikontrollipunkti rajatakse ööpäevaringselt töötav
välismaalaste registreerimise punkt); eeskirjade koostamine riigisisestele
tollikontrollipunktidele (seoses andmekaitse, asutustevahelise teabevahetuse ja
ülesannete jaotumisega); teavituskampaania välismaalaste jaoks kehtivate uute
registreerimiseeskirjade kohta; piiripatrullide[18] loomine kogu riigis ning
koostöö tugevdamine Ukraina ametiasutuste ja EU BAMiga. Selle strateegia
kohaselt saavad välisriikide kodanikud, kes sisenevad Moldova Vabariigi
territooriumile või lahkuvad sealt Transnistria piirkonna kaudu, sh need, kes
elavad selles piirkonnas, registreerida end vabatahtlikult riigisisestes
tollikontrollipunktides, piirikontrollipunktides või Chişinăus,
Bălţis või Comratis asuvates kindlaksmääratud büroodes. See mehhanism
ei mõjuta välismaalaste liikumist Moldova Vabariigi rahvusvaheliselt
tunnustatud piirides. Selleks et ära hoida ebaseaduslikku sisserännet ja
piiriülest kuritegevust, korraldab 70 töötajaga piiripatrull
riskianalüüsipõhiseid kontrolle kogu riigi territooriumil. Toll, politsei,
piiripolitsei ning rände- ja varjupaigaamet patrullivad enamasti ühiselt. Selle
strateegia, sealhulgas õigusraamistiku rakendamine on kavas lõpule viia 2013. aasta
esimeses pooles. Peale selle on Moldova Vabariigil plaanis laiendada Ukraina
piirivalvajatega ühise piiri keskosas (Transnistria lõigus) korraldatavaid
ühiskontrolle ja -patrulle. See tava sai alguse 2012. aastal piiri
põhjaosas asuvas ühiselt hallatavas Rossošanõ/Briceni piiriületuspunktis ning
seda laiendatakse peagi piiri lõunaosas paiknevasse Palanca/Mayaki
piiriületuspunkti. Hinnang teemarühma 2 teemale 1 – piirihaldus Moldova Vabariigi piiripolitsei töö on korraldatud vastavalt ELi Schengeni kataloogi soovitustele, piirikontroll ja piiride valve toimub peamiselt kooskõlas ELi standarditega ja riskianalüüsisüsteem on korraldatud Schengeni parimate tavade kohaselt. Tuleb siiski teha teatud tehnilised täiustused. Vajalikud on järgmised lisameetmed: · võtta maapiiril kasutusele fikseeritud tehniline piiri valvamise süsteem; rakendada riiklike ja piirkondlike koordineerimiskeskuste rajamisel parimaid ELi tavasid; · tõhustada sõidukitele tehtavaid kontrolle, et avastada peidetud isikud, ning täiustada inimkaubanduse riskianalüüsi ja ülevaadete koostamist; täiustada koolitust ning esimese ja teise astme kontrolle läbiviivate ametnike kättesaadavust, et avastada võltsitud dokumendid; jätkata seadmete soetamist teise astme kontrollide ja sõidukite kontrollide teostamiseks; jälgida kaamerate abil iga piirikontrolli läbiviimist ja see salvestada; tõhustada korruptsiooni tõkestamist tollivaldkonnas ja rakendada ELi parimaid tavasid; · arendada Transnistria piirkonna puhul edasi ideed piiripatrullidest, mis koosnevad pädevatest õiguskaitseametnikest, keda on koolitatud ära hoidma ebaseaduslikku sisserännet ja piiriülest kuritegevust; tagada teabe ja isikuandmete automaatne reaalajas vahetamine kõikide õiguskaitseasutuste vahel. Teemarühm 2 / teema 2 –
rände juhtimine a. Viisavabaduse tegevuskava kriteeriumid ·
ELi ja Moldova Vabariigi vahelise
tagasivõtulepingu ja Moldova kodanike (kes pöörduvad tagasi vabatahtlikult või
võetakse tagasi) taasintegreerimise meetmete jätkuv tõhus rakendamine Moldova Vabariigi tagasivõtulepinguid on pädev
ellu viima siseministeeriumi alla kuuluv rände- ja varjupaigaamet. Moldova
Vabariigil on sõlmitud tagasivõtuleping ELiga (allkirjastati Brüsselis 10. oktoobril
2007), Norraga (9. august 2006), Šveitsi Konföderatsiooniga (1. juuni
2004, 19. mai 2010) ja Türgiga (1. november 2012). Läbirääkimised
jätkuvad Albaania, Vene Föderatsiooni ja Liibanoniga. Moldova Vabariigi ja ELi
ühise tagasivõtukomisjoni viimasel koosolekul[19]
selgitati, et ELi riikidest laekunud Moldova kodanike tagasivõtutaotluste arv
on vähenenud 2011. aasta 242-lt 2012. aastal 142-le ja 2013. aasta
viie esimese kuu jooksul 57-le. 2012. aastal tuli kõige rohkem taotlusi
Prantsusmaalt (54), Saksamaalt (34) ja Austriast (26). Tööhõive-, sotsiaalkaitse ja
perekonnaministeerium on paika pannud jätkusuutlikud meetmed Moldova kodanike
taasintegreerimiseks riikliku tööhõiveameti büroode kaudu. Korraldatakse
regulaarselt töömesse, avatud on vihjeliin, kõikides kohalikes harudes on hästi
eksponeeritud teave (infolehed, infotahvlid, brošüürid) vabade töökohtade ja
töötutele makstavate sotsiaaltoetuste kohta. Programmiga PARE 1+1 jätkatakse
tagasipöördunud Moldova kodanike kohalike investeeringute toetamist valitsuse
lisatoetusega. ·
Rände juhtimise õigusraamistiku tõhus
rakendamine, sealhulgas haldusstruktuuride varustamine piisavate
inimressurssidega, kellel on selge ja asjakohane pädevus kõikide rände
juhtimise aspektide osas, samuti asjaomaste asutuste tõhus koostöö Moldova Vabariigi rände juhtimine on
kavandatud 16. juuni 2010. aasta seadusega nr 200, milles
käsitletakse välismaalaste Moldova Vabariigis kohtlemise korda. Riigi
varasemaid seaduseid (seadus nr 275/1994 ja seadus nr 180/2008)
kohaldatakse endiselt välismaalaste seadusliku riigis viibimise puhul. Neid
seaduseid ei ole kehtetuks tunnistatud ega lõimitud uude seadusesse.
Ulatuslikud menetlused tähtaegade selgitamiseks ja karistuse rakendamatajätmine
vabatahtliku tagasipöördumise mehhanismi puhul ootavad endiselt läbivaatamist,
nagu ka perede ja laste kaitsemeetmed[20]. Rände juhtimise eest vastutab Moldova
Vabariigis peamiselt siseministeeriumi juures tegutsev rände- ja
varjupaigaamet. Valitsuse 23. veebruari 2010. aasta otsusega nr 133
loodud komisjon, mis kooskõlastab seoses rändega teatud tegevust, näeb ette
kõikide rännet käsitlevate riiklike poliitiliste meetmete ja strateegiate
rakendamise, ebaseadusliku rände tõkestamise ja selle vastu võitlemise ning
kõikide pädevate riigiasutuste rände juhtimise alase tegevuse kooskõlastamise.
Siseministeeriumis toimunud ümberkorralduste käigus varustati rände- ja
varjupaigaamet piisavate inimressurssidega (22 töötajat), et kooskõlastada
rändestrateegia raames võetud ülesandeid. Rände- ja varjupaigaameti
sisserändeosakonnal on lisavolitused, näiteks välismaalaste asu- või elukoha
registreerimine ja selle kande tühistamine, kuni 90 päevaks Moldova
Vabariiki lähetatud välismaalaste ajutise elukoha registreerimine[21] ning pikaajaliste viisade
väljaandmise koordineerimine ja võitlemine välismaalaste ebaseadusliku riigis
viibimise vastu. Rände- ja varjupaigaameti töötajatele pakutakse erinevate ELi
projektide raames Rahvusvahelise Migratsiooniorganisatsiooni, Rahvusvahelise
Rändepoliitika Arendamise Keskuse ja ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ameti toel
pidevalt koolitust. Projekti ReVis käigus korraldatakse ulatuslikke seminare
viisainfosüsteemi teemal ja õppekäike mitmesse ELi liikmesriiki. Moldova Vabariigi ja ELi viisarežiimi
lihtsustamise ühiskomisjoni viimasel koosolekul[22] jõuti järeldusele, et viisa
väljastamisest keeldumise määr on Moldova kodanike puhul märgatavalt langenud,
nimelt 11,43 %-lt 2010. aastal 6,53 %-le 2012. aastal. 2010.
ja 2012. aasta statistikast nähtub, et ühtne Schengeni viisa
väljastamisest keeldumise määr on Chişinăus asuvates ELi saatkondades
ja konsulaatides 2012. aastal langenud: Tšehhi Vabariigi puhul 22,72 %-lt
9,55 %-le, Leedu puhul 15,86 %-lt 2,9 %-le, Prantsusmaa puhul 14,11 %-lt
9,9 %-le, Poola puhul 11,64 %-lt 6,42 %-le, Itaalia puhul 15,23 %-lt
8,0 %le, Ungari puhul (ühises viisataotlemise keskuses) 7,75 %-lt 5,9 %-le
ja Saksamaa puhul 5,33 %-lt 2,4 %-le. Viisa väljastamisest keeldumise
määra kaalutud keskmine oli 2010. aastal 11,43 % ja 2012. aastal
4,8 %. Samuti suureneb pidevalt Moldova Vabariigis väljastatud
mitmekordsete Schengeni viisade osakaal (2010. aastal oli neid 25,2 %,
2012. aastal 26,7 %). ·
Rändeprofiili koostamine ja korrapärane
uuendamine ning rändevoogude ja rände struktuuri tõhus analüüsimine Piiriületuspunktidest saadud ametliku
statistika kohaselt oli 1. jaanuari 2013. aasta seisuga välismaal 899 500 Moldova
kodanikku, kellest 274 500 jäid välismaale vähem kui kolmeks kuuks, 289 500
rohkem kui kolmeks kuuks, 100 700 kuni üheks aastaks, 55 600 kuni
kolmeks aastaks ja 179 100 rohkem kui kolmeks aastaks. Valitsuse 24. augusti
2012. aasta otsusega nr 634 näitajate loetelu ja laiendatud
rändeprofiili vormi heakskiitmise kohta loodi laiendatud rändeprofiil. Esimene
laiendatud rändeprofiil avaldati 2013. aasta aprillis. Laiendatud
rändeprofiil on vahend, mis aitab Moldova Vabariigis välja töötada riiklikku
rändestrateegiat ja selle kooskõlastamismehhanisme täiendav tõhusam ja sidusam
rändepoliitika. Rände- ja varjupaigaameti juurde on loodud eriüksus (teabe
arendamise, andmete haldamise ja riskianalüüsi üksus, kus töötab viie inimest),
mis vastutab laiendatud rändeprofiili koostamise ja uuendamise eest. ·
Ebaseadusliku rände avastamiseks riigi
territooriumil ette nähtud tõhusa metoodika järjekindel rakendamine,
riskianalüüs (sh aruandmine asjakohastele asutustele ja analüüs igal haldustasandil,
nt kohalikul, kesksel) ning lihtsustatud ebaseadusliku rände organiseerimise
juhtude uurimine, sealhulgas asjaomaste asutuste tõhus koostöö Selleks et avastada ebaseaduslikult riigis
viibivad välismaalased, teeb rände- ja varjupaigaamet erikontrolle. Tõendeid
võrreldakse rände- ja varjupaigaameti integreeritud automaatse teabesüsteemiga,
piiripolitsei, riigi rahvastikuregistri ja Interpoli riikliku kontrollüksuse
andmetega ning andmebaasis SEARCH leiduva teabega tagaotsitavate kohta. Rände- ja
varjupaigaamet korraldab koostöös tööinspektsiooni, riikliku maksuinspektsiooni
ja riikliku rahvatervisekeskusega reide kogu riigis. Selle tulemusel mõisteti
riigis viibimise eeskirjade rikkumises ja deklareerimata töö tegemises süüdi 2011. aastal
107 ja 2012. aastal 123 välismaalast. Võeti tööle 34 lisatöötajat
tagamaks, et hõlmatud oleks kogu riik, ning loodi kolm rände- ja
varjupaigaameti piirkondlikku teenistust, et võidelda välismaalaste
ebaseadusliku riigis viibimise vastu. Rände- ja varjupaigaamet rajas hiljuti
viie töötajaga teabe arendamise, andmete haldamise ja riskianalüüsi üksuse ning
ka piiripolitsei on moodustanud seoses ebaseadusliku rändega spetsiaalse
riskianalüüsi üksuse. Neid andmeid levitatakse ja kasutatakse kõikides
piirikontrollipunktides olemas oleva veebipõhise andmebaasi kaudu. Selleks et
tagada välismaalasi käsitleva seaduse ja seda reguleerivate õigusaktide
ulatuslik rakendamine, teeb rände- ja varjupaigaamet koostööd järgmiste
siseministeeriumi eriosakondadega: politseiosakond, karistusasutuste osakond,
teabe- ja julgeolekuosakond, piiripolitseiosakond, karabinjeeride osakond. 20. detsembril
2012 kirjutasid rände- ja varjupaigaamet ning piiripolitsei osakond alla
koostöökokkuleppele, et ära hoida välismaalaste ebaseaduslikku rännet Moldova
Vabariigi piiridel ja territooriumil ning selle vastu võidelda. Rakendatakse tegevuskava, mis sisaldab
meetmeid, et tagada kontroll läbi Transnistria piirkonna liikuvate rändevoogude
üle. Selle raames tõhustatakse välismaalaste registreerimist riigisisestes
tollikontrollipunktides ning siseministeerium kontrollib halduspiiril
rändevooge. Rände- ja varjupaigaameti juurde loodi üksus, mis vastutab
riigisisestes kontrollipunktides välismaalaste isiku tuvastamise ja
registreerimisega seotud tegevuse juhtimise eest. Registreerimiskohustus kehtib
vaid välismaalaste puhul, ei ole põhjust kontrollida kõiki Transnistria
piirkonda läbivaid reisijaid. Lisaks kavandatud menetluse läbimisele
riigisisestes kontrollipunktides saavad välismaalased registreerida end
hiljemalt 72 tundi pärast piiri ületamist: i) elanikkonnale tõendeid ja
dokumente väljastavas infotehnoloogia- ja sideministeeriumi territoriaalses
büroos, ii) rände- ja varjupaigaameti piirkondlike teenistuste
territoriaalüksuses (Chişinăus, Bălţis või Comratis) ning
iii) piiripolitsei osakonna allüksuses. ·
Piisava infrastruktuuri (sh
kinnipidamiskeskuste) rajamine ja vastutavate asutuste tugevdamine, et tagada
ebaseaduslikult riigis viibivate ja/või ebaseaduslikult riigist läbi sõitvate
kolmandate riikide kodanike tõhus väljasaatmine Moldova Vabariigi
territooriumilt Väljasaatmismeetmed jõustab rände- ja
varjupaigaamet, kes eskordib välismaalase riigipiirini või päritoluriiki. Vahi
alla võetud välismaalased paigutatakse välismaalaste ajutise majutamise
keskusesse, mis on rände- ja varjupaigaameti allüksus, kus tagatakse neile
seadusega ette nähtud õigusabi ning sotsiaalsed, kultuurilised ja inimõigused.
Siseministeeriumis ning rände- ja varjupaigaametis toimunud ümberkorralduste
käigus eraldati kõnealusele keskusele täiendavad inimressursid – nüüd on sellel
viis teenistust ja 40 töötajat. Aastatel 2009–2013 võeti vahi alla 360 välismaalast,
neist 71 isikut 2009. aastal, 80 isikut 2010. aastal, 103 isikut
2011. aastal, 97 isikut 2012. aastal ja (seni) 9 isikut 2013. aastal.
115st rände- ja varjupaigaameti algatatud isiku tuvastamise juhtumist 85 puhul
õnnestus ilma isikut tõendava dokumendita vahi alla võetud välismaalase isik
kindlaks teha. b. Mõjuhinnangus esitatud soovitused ·
Korraldada pidevaid sihtotstarbelisi teavituskampaaniaid,
mille eesmärk on selgitada viisavaba reisimisega kaasnevaid õigusi ja
kohustusi, sealhulgas teavet ELi tööturule pääsemist reguleerivate eeskirjade
kohta (kaasa arvatud ELi sisserändeportaali kaudu), ning vastutust viisavabast režiimist
tulenevate õiguste kuritarvitamise korral. Koos ELi
kõrgetasemeliste nõustajatega, kodanikuühiskonnaga ja valitsusväliste
organisatsioonidega on korraldatud viisaküsimustega tegeleva töökonna
laiendatud koosolekuid. Osana ELi integratsioonitundidest, mida välis- ja
Euroopa integratsiooni ministeerium viib läbi erinevates
meedia-/sotsiaal-/ülikoolikeskkondades, toimuvad korrapäraselt avalikud
teabetunnid. Nende eesmärk on samuti selgitada viisavaba reisimisega kaasnevaid
õigusi ja kohustusi, sealhulgas eeskirju, mis reguleerivad juurdepääsu ELi
tööturule, ning vastutust viisavabast režiimist tulenevate õiguste
kuritarvitamise korral. Üks väga aktiivne teabekeskus asub Bălţis
riikliku ülikooli juures. Peale selle toimub suur hulk teavitustegevusest
erinevate ELi ja Moldova Vabariigi projektide (nt ELis Legal, Nexus jne) raames.
Mis puudutab ELi reisimise täpseid tingimusi, siis ELi viisapoliitika ning ELi
ja Moldova Vabariigi viisarežiimi lihtsustamise kokkuleppe kõik sätted on
esitatud välis- ja Euroopa integratsiooni ministeeriumi veebisaidil
(konsulaarinfo all), kus neid pidevalt ajakohastatakse, ning seda teavet saab
ka välis- ja Euroopa integratsiooni ministeeriumi tasuta vihjeliinilt. Hinnang teemarühma 2 teemale 2 – rände juhtimine Välismaalasi käsitleva seaduse kohaldamise menetlus toimib ning rände- ja varjupaigaametist on saanud rändevoogude juhtimist koordineeriv asutus. Andmete hindamise aruande kõrvale on loodud laiendatud rändeprofiil. ELi ja Moldova Vabariigi tagasivõtu- ja viisarežiimi lihtsustamise kokkuleppeid on rakendatud tõhusalt. On olemas piisav infrastruktuur, sealhulgas kinnipidamiskeskused. Vajalikud on järgmised lisameetmed: · jätkata välismaalaste suhtes rakendatavat korda käsitleva seaduse nr 200/2010 kohaldamist ja tunnistada kehtetuks varasemad riiklikud seadused; · suurendada inimressursse tagamaks, et rände- ja varjupaigaamet kataks sisserände ja välismaalaste ebaseadusliku riigisviibimise vastase võitluse valdkonnas kogu piirkonna; näha igal haldustasandil ette aruandlus- ja analüüsimehhanism, tugevdades riskianalüüsi üksust; · jätkata rände- ja varjupaigaameti registreerimisüksuste avamist Transnistira piiril; teha koostööd õiguskaitseasutustega ja tagada automaatne teabevahetus. Teemarühm 2 / teema 3 –
varjupaigapoliitika a. Viisavabaduse tegevuskava kriteeriumid ·
Varjupaigaalaste õigusaktide tõhus rakendamine,
sealhulgas piisava infrastruktuuri rajamine ja vastutavate asutuste (personali,
rahastamise) tugevdamine, eriti seoses varjupaigamenetluste,
varjupaigataotlejate vastuvõtmise ja nende õiguste kaitsmise ning pagulaste
lõimimisega; rahvusvahelise kaitse saajatele seadusega ette nähtud
reisidokumentidele juurdepääsu tagamine Moldova Vabariigi seadused pagulaste kaitse
valdkonnas on üldjoontes kooskõlas rahvusvaheliste ja Euroopa standarditega.
Varjupaigaseaduses nähakse ette vajalik institutsiooniline raamistik ning
õigusmenetlused ja -põhimõtted. Seadust rakendatakse rahuldavalt.
Pagulasseisundi kindlaksmääramise menetluse kvaliteet on hea ja paraneb.
Juurdepääs menetlusele on tagatud seadusega ja seda rakendatakse ka tegelikult.
ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ametil on probleemsetele isikutele täielik
juurdepääs, samuti on ametil head töösuhted varjupaigaasutuste ja piiripolitseiga.
Mittetagasisaatmise põhimõttest peetakse kinni ka tegelikult. Leitakse, et
pagulasseisundi kindlaksmääramise kvaliteet on hea ja see paraneb pidevalt. 2012. aastal
anti 19 isikule pagulasseisund ja 45 isikule pakuti humanitaarkaitset. Kokku
tehti 119 otsust, mis tähendab, et enam kui poolte taotluste tulemuseks
oli mingit liiki kaitse pakkumine. Teised riigid, kes kuuluvad taotluste põhjal
kaitse pakkumisel esiviisikusse, on Armeenia, Afganistan, Kõrgõzstan ja
Venemaa. Need arvud võivad olla märk sellest, et otsuste tegemisel lähtutakse
päritoluriigist pärit objektiivsest ja ajakohasest teabest ning et kaitset
pakutakse nendele isikutele, kes vajavad rahvusvahelist kaitset.
Päritoluriigist pärit teabe kasutamise süsteemi tuleb siiski tõhustada ja värvata
tuleb rohkem töötajaid. Esimese astme[23]
otsuste tegemisel esitatakse äärmiselt vähe edasikaebusi – 2012. aastal
tehti kõik otsused kohtumenetluse käigus. Varjupaiga- ja integratsiooniosakonnas töötab
rahvusvahelise kaitse ja varjupaigamenetluse üksuses viis inimest. Kuna
varjupaigataotluste arv on endiselt võrdlemisi väike (2012. aastal 177 ja 2011. aastal
72), peetakse seda praegu piisavaks töötajate hulgaks, mis tagab küllaldaselt
aega kvaliteetseks küsitlemiseks ja otsuste tegemiseks. Varjupaiga- ja integratsiooniosakonnas
on küsitluste läbiviimiseks hästi varustatud ruum, mis võimaldab
varjupaigataotlejale piisavat privaatsust. On andmeid, et erilist tähelepanu
pööratakse kõige haavatavamatele isikutele, nagu alaealistele, piinamise või
vägivalla ohvritele ning traumeeritud või psühholoogilise häirega isikutele.
Neid aitab üldjuhul valitsusvälise organisatsiooni „Memoria” esindaja. Rände-
ja varjupaigaameti uue struktuuri osana loodi uus üksus: kodakondsuseta isikute
ja teabe üksus, kus on neli töötajat. See üksus tegeleb kodakondsuseta isikute
taotlustega,[24]
ent samuti varjupaigataotlejate registreerimisega. Välja on töötatud
küsimustik, küsitlemisvorm ja juhend, millega tagatakse õigussätete rakendamine
praktikas. Alates 2012. aasta veebruarist on laekunud 160 taotlust ja
kodakondsuseta isiku seisund on antud 16 isikule. 1. juulil 2012 jõustus seadus, milles
käsitletakse välismaalaste integreerimist Moldova Vabariigis. Välja on töötatud
sotsiaal-kultuurilise kohandamise ja riigikeele kursuste läbiviimise metoodika.
On kiidetud heaks määrus, milles käsitletakse integratsiooniprogrammides
osalevatele välismaalastele ja kaitset saavatele välismaalastele
üürielamispindade pakkumise korda ja tingimusi, ning määrus majutuskeskuse
kohta. Seadus tagab kaitse saajatele ja varjupaiga taotlejatele täieliku
juurdepääsu tööturule, töötutoetusele ja tööpuuduse ennetamise meetmetele. Ellu
on viidud mitmeid edukaid katseprojekte. Käesoleva hindamise ajal ei olnud
pagulastel veel võimalik saada reisidokumente, mis võimaldaksid neil reisida
väljaspool Moldova Vabariigi territooriumi. Probleemide tõttu hankega, mis
korraldati isikut tõendavate dokumentide ja biomeetriliste passide
väljastamiseks, on sellised dokumendid kättesaadavad 2013. aasta
septembriks. 28. detsembril 2012 kiitis valitsus heaks määruse
varjupaigataotlejate majutuskeskuse kohta. Keskus on olemas 2010. aasta
septembrist ning selle ülalpidamis- ja personalikulud makstakse riigieelarvest.
15. veebruaril 2013 elas vastuvõtukeskuses 18 varjupaigataotlejat, 2 humanitaarkaitse
saajat ja 1 pagulasseisundiga isik. Sotsiaaltöötajatel, õigusnõustajatel
ja ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ametil on keskusele alati juurdepääs. Keskuse
tingimused ja kvaliteet on üldjoontes head, hoolimata personali ja rahaliste
vahendite vähesusest. Hinnang teemarühma 2 teemale 3 – varjupaigapoliitika Varjupaigaseadust rakendatakse piisavalt ning pagulasseisundi kindlaksmääramise menetluse kvaliteet on hea ja paraneb. Moldova Vabariik on välja töötanud eeskujuliku kodakondsuseta isikute kindlaksmääramise menetluse. Märkimisväärseid edusamme on tehtud lõimumise valdkonnas. Vajalikud on järgmised lisameetmed: · lisada varjupaigaseaduse artiklisse 52 ühtsed keskused kui asutused, mis on pädevad vastu võtma varjupaigataotlusi; · pakkuda politseile ja piiripolitseile pidevalt varjupaigaalast koolitust; tagada kohtusüsteemis varjupaigajuhtumite jaoks vajalikud teadmised, näiteks luues erikohtud või koolitades erikohtunikud; · arendada edasi päritoluriigist pärit teabe haldamise metoodikat ja kindlustada juurdepääs ajakohastele päritoluriigist pärit teabe teemaülevaadetele; · suurendada riigi rahastatavatele lõimumismeetmetele eraldatavaid vahendeid ja töötada vastuvõtukeskus(t)e töötajate jaoks välja eetikakoodeks. Üldhinnang teemarühmale 2 Komisjoni hinnangul täidab Moldova Vabariik üldjoontes teemarühma 2 all sätestatud teise etapi kriteeriumeid. Mõnda soovitust tuleb siiski eespool kirjeldatud viisil edasi rakendada. Teemarühm 3: Avalik kord ja julgeolek Teemarühm 3 / teema 1 – organiseeritud
kuritegevuse, terrorismi ja korruptsiooni tõkestamine ning nende vastu
võitlemine a. Viisavabaduse tegevuskava kriteeriumid ·
Organiseeritud kuritegevuse tõkestamise ja selle
vastu võitlemise strateegia ja tegevuskava rakendamine, sealhulgas asjaomaste
asutuste tegevuse tõhus kooskõlastamine, ning tõhus uurimistegevus,
vastutuselevõtmine ja kriminaaltulu konfiskeerimine. Selleks et rakendada organiseeritud
kuritegevuse tõkestamise ja selle vastu võitlemise riiklikku strateegiat, on
võetud alates 2011. aastast mitmeid rakendusmeetmeid. 4. mail 2012
loodi organiseeritud kuritegevuse tõkestamise ja selle vastu võitlemise
kooskõlastamiseks riiklik nõukogu. Nõukogu on osakondadevaheline kollegiaalne
organ, mis on loodud, et tagada kesktasandi riigiasutuste tõhus koostöö ja kooskõlastada
nende tegevus seoses organiseeritud kuritegevuse tõkestamise ja selle vastu
võitlemisega. 8. juunil 2012 kiideti heaks tegevuskava, millega
rakendatakse 2011. aasta oktoobris ja novembris toimunud ELi
hindamismissiooni soovitusi uurimise erimeetmete ja organiseeritud kuritegevuse
vastu võitlemise kohta. Peaprokuratuur moodustas organiseeritud kuritegevuse
tõkestamise ja selle vastu võitlemise riikliku koordineerimisnõukogu. 2012. aastal
sooritas 49 kuritegelikku rühmitust, kus oli 229 aktiivset liiget
(millest kuus tegutsesid rahvusvahelisel tasandil), 70 kuritegu.
Täheldati, et kodanikuühiskond on hakanud teatama sagedamini ebaseaduslikest
tegudest, rangemaks on muutunud andmete registreerimine ja karmimaks kord, et
vältida kuritegude ja muude rikkumiste varjamist. Strateegia ja tegevuskava rakendamise kõrval
jõustus 5. märtsil 2013 põhjalik siseministeeriumi reform. Reformi
peamised põhimõtted ja eesmärgid on: depolitiseerida õiguskaitseasutuste
tegevus; demilitariseerida karabinjeeride osakond; suurendada politseiüksuste
paremini kooskõlastatud kasutamise kaudu õiguskaitseasutuste kohalolekut kogu
riigis; ühtlustada ja kooskõlastada paremini politsei eri osakondi, et vältida
ülesannete kattumist ja dubleerimist; reageerida kuritegude uurimisega seotud
tegevuse ja paralleelsete prokuratuuride spetsialiseerimise teel tõhusamalt
kaalukatele ja tõsistele kuritegudele. Siseministeeriumi reformiga hakati
rakendama kaht uut põhimõtet: tõsiste kuritegudega ja organiseeritud
kuritegevusega tegelevate politseiüksuste spetsialiseerimine ning jälitusteabel
põhinev politseitöö. On loodud politseiosakonna analüüsiüksus, kus on viis
luureanalüütikut, kelle käsutuses on I2 ja infotehnoloogiline analüüsivahend
Letizia. Reform on saanud kõigilt heakskiidu kui suurepärane vahend, mille abil
eraldada poliitika kujundamine poliitika elluviimisest. Kooskõlas parimate ELi
ja rahvusvaheliste standarditega ei hõlma ministri uued volitused seoses
politseitegevusega enam endist kuritegude uurimise ülesannet. Reformi esimene rõõmustav
tulemus on see, et politseiülema määrab valitsus pärast siseministri vastavat
ettepanekut. Siseministeeriumi reformi raames on ümber korraldatud ja
demilitariseeritud ning paigutatud üldise politseiinspektsiooni struktuuri
karabinjeeride osakond. Võeti ka meetmeid kohtuekspertiisi laborite
täiustamiseks. 29. novembri 2012. aasta korraldusega nr 399
moodustati osakondadevaheline töörühm, et arendada edasi õiguslikku ja
regulatiivset raamistikku, mis on vajalik DNA-andmebaasi ja DNA-labori
loomiseks ja haldamiseks. 2013. aasta juunis aitavad Austria eksperdid
siseministeeriumil koostada DNAd käsitleva seaduse. Seadmete soetamiseks ning
tehniliste valdkondade ja kohtumeditsiini valdkonna töötajate koolitamiseks
eraldatakse 2 miljonit eurot. Vastu on võetud kõik asjakohased
rahvusvahelised konventsioonid ning võib öelda, et praegune õigusraamistik ja
õiguskaitse institutsiooniline süsteem on üldjoontes kooskõlas liidu
õigustikuga ja ELi parimate standarditega ning selle rakendamisel on jõutud
kaugele. Konfiskeerimist käsitlevates õigusaktides on võrreldes rahvusvaheliste
standardite ja liidu õigustikuga siiski mõned lüngad. Need on seotud peamiselt
varade arestimise volitustega ja kolmandatelt isikutelt konfiskeerimisega. Moldova Vabariik peaks tugevdama praeguseid
ettevõtete registreerimise eeskirju ja ettevõtte kriminaalvastutuse sätteid, et
piirata kuritegelikul teel saadud raha pesemiseks ja kuritegeliku vara
varjamiseks riiulifirmade kasutamist. Konfiskeerimisega seotud statistika
põhjal on konfiskeeritud summad võrreldes süüdimõistmiste arvuga väikesed.
Moldova ametiasutused peaksid kasutama oma konfiskeerimisvolitusi rohkem.
Moldova Vabariik peaks looma tsentraalse kriminaaltulu jälitamise talituse, et
tõhustada nii riigi territooriumil toimunud kuritegevuse kui ka piiriülese
kuritegevuse tulemusel saadud kriminaaltulu avastamist ja jälgimist ning
vahetada otstarbekalt teavet liikmesriikide kriminaaltulu jälitamise
talitustega. Hinnang teemarühma 3 teemale 1a – organiseeritud kuritegevuse, terrorismi ja korruptsiooni tõkestamine ning nende vastu võitlemine Siseministeeriumi reformi elluviimine on kavandatud ja alanud korralikult. Tõsise ja organiseeritud kuritegevusega võitlemise eest vastutavad õiguskaitseasutused on hästi kooskõlastatud, järgivad Euroopa standardeid ja on tulemuslikud. Tehnilised vahendid vajavad veel kohandamist ja investeeringuid, et muuta reform jätkusuutlikuks ja seda täielikult rakendada. Vajalikud on järgmised lisameetmed: · arendada kooskõlas jälitusteabel põhineva politseitööga edasi politsei jaoks ette nähtud strateegilist jälitusandmete analüüsimise mudelit; suurendada jõupingutusi kõikide riikliku patrulliteenistuse osakondade patrullimisülesannete paremaks kooskõlastamiseks; kaotada julgeoleku- ja luureteenistuse tehniline vaheroll telefonikõnede pealtkuulamisel, kuna kriminaaluurimise korral peaksid sellega tegelema üksnes õiguskaitseasutused; · tugevdada konfiskeerimise õigusraamistikku, luua kriminaaltulu jälitamise talitus, suurendada juriidiliste isikute läbipaistvust ja kasutada süstemaatiliselt konfiskeerimisvolitusi. ·
Inimkaubanduse tõkestamise alaste õigusaktide ja
vastava riikliku kava rakendamine, sealhulgas riigiasutuste tegevuse tulemuslik
kooskõlastamine ja inimkaubanduse ohvrite, eriti laste tõhus kaitse Moldova Vabariik on teinud kahel viimasel
aastal institutsioonilise ja õigusraamistiku ajakohastamisega inimkaubanduse
vastase võitluse valdkonnas märkimisväärseid edusamme. On ilmne, et
inimkaubanduse vastased strateegiad on seatud riigi poliitilises tegevuskavas tähtsale
kohale. 2010.–2011. aasta riiklik tegevuskava ja 2012.–2013. aasta
riiklik tegevuskava (2012. aastaks kavandatud tegevuste osas) viidi ellu 75 %
ulatuses täielikult ja 11 % ulatuses osaliselt. Suur osa kavapõhisest
tegevusest toimus tänu rahvusvaheliste organisatsioonide ja vabaühenduste
arvukate rahvusvaheliste programmide raames pakutud toetusele. 2013. aasta
teises pooles töötatakse välja uus, inimkaubanduse vastu võitlemise 6.
tegevuskava. 2012. aasta statistika kohaselt avastati piiril 18 inimkaubanduse
juhtumit, mis puudutasid 35 isikut, samas kui 2010. aastal oli see
näitaja 10 (15 isikut) ja 2011. aastal 13 (29 isikut)[25]. Enam kui pooled nendest
juhtumitest avastati Chişinău lennujaamas. Ohvrid olid tavaliselt
noored tüdrukud, keda viidi Araabia Ühendemiraatidesse, Türki, Põhja-Küprosele
ja Saudi Araabiasse ning väga harva ELi riikidesse. Inimkaubanduse vastast võitlust käsitlevad
seadused ja eeskirjad on kooskõlas asjaomase valdkonna rahvusvaheliste ja
Euroopa standarditega (Palermo protokolliga). Ratifitseeritud on 2000. aasta
rahvusvahelise organiseeritud kuritegevuse vastu võitlemise ÜRO konventsioon ja
2005. aastal Varssavis koostatud Euroopa Nõukogu inimkaubanduse vastase
võitluse konventsioon ning mõlemat ka rakendatakse. Inimkaubanduse vastase
võitluse riiklik süsteem on rajatud kõige asjakohasemate asutuste vahelisele
koostööle, kusjuures kaasatud on ka kodanikuühiskond. Selles keskendutakse
inimõiguste põhisele käsitlusviisile, millega seatakse esmatähtsale kohale
ohvrite vajadused. Üha suuremaid jõupingutusi on tehtud rahvusvahelise politsei
ja kohtusüsteemi koostöö valdkonnas, muu hulgas on peetud kahepoolsete
kokkulepete sõlmimiseks läbirääkimisi teatud inimkaubanduse sihtriikidega.
Inimkaubanduse vastase võitluse keskus on lõimitud siseministeeriumi reformi
raames täielikult üldisesse politseiinspektsiooni ja keskuse direktoriks on
määratud tsiviilisik, kellel on inimkaubanduse vastu võitlemise valdkonnas
rikkalikud kogemused. Mis puudutab inimkaubanduse vastase võitluse
strateegiate tegelikku rakendamist, siis tundub, et eelarveeraldised (finants-
ja inimressursid) on hoolimata märkimisväärsetest jõupingutustest endiselt
ebapiisavad, pidades silmas valitsuse täieliku omavastutuse väljavaadet ja
tegevuse jätkusuutlikkust pikas plaanis. Valitsus suurendab pidevalt sellega
seotud jõupingutusi. Praegu ei saa riik vabaühendusi rahastada (kehtiva
õigusraamistiku tõttu), mis mõnevõrra takistab igakülgset koostööd
kodanikuühiskonnaga. Hiljuti kiideti siiski heaks erasektorist pärit sotsiaalteenuste
pakkujate riigipoolset rahastamist käsitleva seaduse eelnõu. Mis puudutab
andmete kogumist, siis riiklik statistiline inimkaubanduse alane andmebaas on
endiselt kujundamisjärgus. Õiguskaitseasutustel on uurimiste ja
kriminaalmenetluste kohta oma andmebaas ning töö- ja
sotsiaalkaitseministeeriumil on andmebaas abi saanud isikute kohta.
Inimkaubanduse vastase võitluse riikliku komisjoni alaline sekretariaat
käivitas hiljuti koostöös Rahvusvahelise Migratsiooniorganisatsiooniga
katseprojekti andmete kogumise ühtlustamiseks. Valitsus on inimkaubanduse tõkestamise
vajalikkusest teadlik ja on kohustunud sellega tegelema. Lisaks antakse
inimkaubanduse riikliku suunamissüsteemi kaudu abi potentsiaalsetele ohvritele
ja haavatavatele rühmadele. Ometi tundub, et tõkestamise küsimust tõlgendatakse
mõnevõrra kitsalt – selle käigus tuleks tegeleda ka inimkaubanduse
algpõhjustega. Seoses sellega püüab valitsus parandada spetsialiseerunud
vabaühenduste toel haavatavate laste kaitset nende laste kaitset käsitleva seaduseelnõuga.
Laste küsitlemiseks on sisustatud spetsiaalsed ruumid ning lisaks rajatakse
ohvrite ja tunnistajate jaoks eraldi küsitlustoad piirkondadesse. Politseile
ning tervishoiu- ja sotsiaaltöötajatele on koostatud suunised, et juhendada
neid koduvägivalla juhtumite lahendamisel. Peale selle eraldab
rahandusministeerium 2013. aastaks vahendid üldsuse teadlikkust tõstvate
kampaaniate jaoks. Kuni 2013. aasta augustini toimuvad kampaaniad, et
saada ülevaade avalikust arvamusest internetis toime pandud kuritegude tõsiduse
ja nendega seotud ohtude kohta. Sellele järgneb 2013. aasta oktoobris
kooskõlas ELi inimkaubanduse vastase päevaga nädalajagu kampaaniaid
inimkaubanduse teemal. Valitsus tundub olevat võtnud tõsiselt nõuks
tegeleda riigiteenistujate ja ametnike korruptsiooniga ning nende seotusega
inimkaubandusjuhtumitega. 2012. aastal algatati kriminaaluurimine 11 riigiametnike
kategooriasse kuuluva isiku suhtes, kellest 7 saadeti kohtusse, 1 mõisteti
süüdi ja 3 puhul on uurimine alles pooleli. Hinnang teemarühma 3 teemale 1b – inimkaubanduse tõkestamine Riikliku tegevuskava rakendamisega saavutati oluline edasiminek. Inimkaubanduse vastase võitluse riikliku süsteemi struktuur on rajatud asutuste vahelisele koostööle, kuhu on kaasatud kodanikuühiskond. Selleks et tagada inimkaubanduse vastaste strateegiate rakendamisel valitsuse omavastutus, on vaja täiendavat rahastamist ja personali. Vajalikud on järgmised lisameetmed: · konsolideerida riiklik inimkaubanduse alane andmebaas, kuhu esitavad andmeid õiguskaitseasutused ning ohvrite abistamisega tegelevad avaliku ja erasektori asutused; eraldada riikliku tegevuskava elluviimiseks piisavalt inim- ja finantsressursse; · siduda inimkaubanduse ohvrite ja potentsiaalsete ohvrite kaitsmise riiklik süsteem laste kaitsmise riikliku süsteemiga; luua ohvrite abistamiseks, kaitsmiseks ja neile hüvitise maksmiseks riiklik fond; · arendada edasi inimkaubanduse ohvrite ja potentsiaalsete ohvrite abistamise ja kohtlemise minimaalseid kvaliteedistandardeid ning tunnustada sotsiaaltöötajate seisundit; rakendada seadust ja õigusakti erasektorist pärit sotsiaalteenuste pakkujate akrediteerimise kohta. ·
Korruptsiooni tõkestamist ja selle vastu
võitlemist käsitlevate õigusaktide rakendamine, et tagada korruptsioonivastase
sõltumatu ameti tõhus toimimine; eetikakoodeksi ja korruptsioonivastase
tegevuse alase koolituse väljatöötamine, keskendudes eelkõige seaduste
jõustamisega tegelevatele ja kohtusüsteemis tegutsevatele riigiametnikele Moldova Vabariik on astunud viimasel neljal
aastal võitluses korruptsiooniga suuri samme – hiljuti ilmnes mitu
kõrgetasemelist ametikoha kuritarvitamise juhtumit. Hiljutised sündmused
Moldova Vabariigis juhivad tähelepanu sellele, et korruptsioonivastaste
asutuste kaudne poliitiline sõltuvus kujutab endast ohtu kõrgete ametnikega
seotud juhtumite professionaalsele ja neutraalsele uurimisele. Uurimisi ei
tohiks kuritarvitada ega muuta poliitiliseks relvaks. Tuleb kehtestada piisavad
garantiid, et kindlustada korruptsioonivastaste asutuste sõltumatu ja tõhus
toimimine. Juhtivtöötajate ametissenimetamisel tuleb järgida objektiivseid ja
läbipaistvaid kriteeriume. Moldova Vabariik võttis 2011. aasta
juulis parlamendi otsusega vastu riikliku korruptsioonivastase strateegia
aastateks 2011–2015, mille puhul on tegemist keerulise ja hästi väljaarendatud
programmilise dokumendiga. 2012. aasta veebruaris võttis parlament vastu 2012.–2013. aasta
tegevuskava strateegia rakendamiseks[26].
Paljud meetmed on edasi lükkunud või need on üldse rakendamata jäänud ning
rakendatud meetmete mõju ei ole veel näha. Ei ole teavet selle kohta, millised
on veel rakendamata meetmete võtmise hinnangulised tähtajad. Korruptsiooni tõkestamise valdkonnas on
Moldova Vabariik astunud samme, et muuta avalik sektor läbipaistvamaks,
püüdlusega suurendada avalikkuse usaldust riigiasutuste vastu, tuua rahvas
valitsuse otsustusprotsessile lähemale ja vähendada kaitsetust korruptsiooni
ees. Osa nendest jõupingutustest on seotud laiaulatusliku avatud
andmeprogrammiga, mille kaudu Moldova valitsus teeb avalikkusele avatud
vormingus kättesaadavaks avaliku teabe, sealhulgas teabe eelarve kohta. Moldova
Vabariik kehtestas 2008. aastal ka kohustuse, et õigusakti koostamise
algataja peab avaldama selle internetis ja võimaldama kodanikel esitada selle
kohta avalikult kommentaare. Riiklikul korruptsioonivastase võitluse
keskusel on korruptsiooni tõkestamisel olulised volitused ning Moldova asutused
on hakanud rakendama aususkavasid, mis põhinevad iga asutuse
korruptsiooniriskide hindamisel[27].
Riiklik korruptsioonivastase võitluse keskus teeb valitsuse või parlamendi
palvel ka õigusaktide eelnõudele ekspertiise. Korruptsiooni tõkestamise valdkonnas on
pädevused jagatud riikliku korruptsioonivastase võitluse keskuse ja
korruptsioonivastasele võitlusele spetsialiseerunud prokuratuuri vahel. Lõviosa
uurimistööst teevad ära riikliku korruptsioonivastase võitluse keskuse
töötajad, keda juhendab ja kelle üle teostab järelevalvet
korruptsioonivastasele võitlusele spetsialiseerunud prokuratuur, kes annab
erinevaid lube või taotleb uurimisetapis mitmesuguseid kohtukorraldusi. Riiklik
korruptsioonivastase võitluse keskus korraldati 2012. aastal ümber ning
keskus liikus valitsuse järelevalve[28]
alt parlamendi järelevalve alla, et jõuda 2013. aasta mais taas valitsuse
kontrolli alla. Riikliku korruptsioonivastase võitluse keskuse
seaduses on kavandatud elustiili[29]
ja aususe kontrollimine, mille sisseviimist kaaluvad Moldova ametivõimud ka
ülejäänud avaliku halduse puhul. Vasturääkivused võivad tekitada probleeme ja
tuua kaasa karistuste, sealhulgas ametist tagandamise rakendamise. Elustiili
kontrollide läbiviimise üksikasjalikku korda alles koostatakse. Praegu saab
telefonikõnede pealtkuulamist teostada tehniliselt vaid teabe- ja
julgeolekuosakond. Riiklikul korruptsioonivastase võitluse keskusel on lubatud
kuulata reaalajas pealt telefonivestlusi ning neid prokuröride jaoks
transkribeerida ja salvestada. Moldova Vabariigi õiguskaitseasutuste nõrk külg
on finantsuurimised. Finantsuurimiste läbiviijate põhjaliku spetsialiseerumise
puudumisel on suur kahjulik mõju, arvestades uurimiste keerukust ja
süüdimõistetud kohtualustelt lõppkokkuvõttes varade sissenõudmist. Korruptsiooniga seotud kriminaaluurimistega
tegelevatelt kohtunikelt puutumatuse äravõtmine (artiklid 324 ja 326) on
kiiduväärt samm õiges suunas. Sarnaseid samme tuleks kaaluda ka seoses kõikide
ülejäänud ametnike kategooriatega, kellel on õigus puutumatusele. 2011. aastal võeti vastu 314 korruptsiooniga
seotud otsust, ent vähesed neist olid kõrgetasemelised – tehti 213 süüdimõistvat
ja 18 õigeksmõistvat otsust ning 83 kohtuasjast loobuti. 2012. aastal
võeti vastu 293 otsust – tehti 197 süüdimõistvat ja 27 õigeksmõistvat
otsust ning 69 kohtuasjast loobuti. 2012. aastal määrati vaid 17 juhtumi
puhul vanglakaristus, ülejäänud süüdimõistvate otsuste tulemuseks oli trahv või
tingimisi vangistus või keeld asuda ametisse avalikus sektoris. See kohtute
leebus õigusrikkujate suhtes ei ole rahuldav tava. Riiklik korruptsioonivastase
võitluse keskus tellis analüütilise uuringu, et hinnata projekti MIAPAC[30] abil karistamise taset kõikide
kohtusse jõudnud korruptsioonijuhtumite puhul. Samuti oleks soovitatav
korraldada Moldova kohtusüsteemis arutelusid karistustavade
(karistamissuuniste) teemal, mis tagaksid korruptsiooni korral heidutavate
karistuste kohaldamise. Riiklik aususkomisjon on autonoomne
riigiasutus, mis ei sõltu teistest valitsusasutustest, üksustest ja
üksikisikutest. Selle liikmed määrab viieks aastaks parlament. Riiklik
aususkomisjon tegeleb varasid, huve ja ebakõlasid käsitlevate deklaratsioonidega.
Seadus, millega riiklik aususkomisjon loodi, jõustus 1. märtsil 2012, ent
keskus alustas tegevust alles 1. märtsil 2013. Riiklikus aususkomisjonis
on 21 ametikohta, millest 12 on juba täidetud. Riiklik aususkomisjon
teostab järelevalvet kõikide kõrgete võimukandjate, prokuröride, kohtunike,
riigiametnike ja teiste juhtimisfunktsiooniga isikute ehk kokku umbes 25 000
riigiteenistuja üle. Riikliku aususkomisjoni käsutuses olev tarkvara ja selle
tehniline suutlikkus on napp. Äsja ametisse nimetatud töötajatega riiklikul
aususkomisjonil ei ole veel kogemusi seoses varasid, huvisid ja ebakõlasid
käsitlevate deklaratsioonide kontrollimisega. Hiljuti võeti vastu seadus, millega
kahekordistati riikliku korruptsioonivastase võitluse keskuse töötajate palka (lähtepunktiks
on 500 eurot, mis võrdub ülemkohtu kohtuniku või asepeaprokuröri palgaga),
mille tõttu tuleb süsteemis tasakaalu säilitamiseks kohelda
korruptsioonivastasele võitlusele spetsialiseerunud prokuröride samal moel. Euroopa Nõukogu korruptsioonivastane riikide
ühendus (GRECO) andis Moldova Vabariigile hinnangu ja esitas 17 soovitust,
millest 9 olid seotud parteide rahastamisega ja 8 kuriteos süüdistamisega.
GRECO aruandes tunnistatakse, et soovituste elluviimiseks tehti suuri
jõupingutusi. Seniajani ei ole neid soovitusi käsitlevaid õigusakte veel vastu
võetud, ent keskvalimiskomisjoni loodud töörühm[31] on nüüd ette valmistanud ja
pannud avalikule arutelule seaduseelnõu, mis tuleb vastu võtta. Korruptsiooniga
seotud kriminaaluurimistega tegelevatelt kohtunikelt puutumatuse äravõtmine
(artiklid 324 ja 326) on kiiduväärt samm õiges suunas. Sarnaseid samme
tuleks kaaluda ka seoses kõikide teiste isikupuutumatust omavate ametnike
kategooriatega. Hinnang teemarühma 3 teemale 1c – korruptsiooni tõkestamine ja selle vastu võitlemine On võetud toetavaid meetmeid, et tugevdada riiklikku korruptsioonivastase võitluse keskust ja korruptsioonivastasele võitlusele spetsialiseerunud prokuratuuri, samuti on tegevust alustanud riiklik aususkomisjon. Veel on tarvis kindlaid kaitsemeetmeid, piisavat rahastamist ja täiendavaid suutlikkuse suurendamise meetmeid, et tagada kõikide korruptsioonivastase võitlusega tegelevate asutuste täielik poliitiline sõltumatus. Vajalikud on järgmised lisameetmed: · luua korruptsioonivastase võitlusega tegelevate asutuste, prokuratuuri ja ülemkohtu vastutavate töötajate ametissenimetamiseks kindel süsteem, mis põhineb üksnes professionaalsetel ja objektiivsetel kriteeriumidel, et tagada nende erapooletu ja sõltumatu tegevus; liita korruptsioonivastasele võitlusele spetsialiseerunud prokuratuur riikliku korruptsioonivastase võitluse keskusega ja piirata selle tegevus vaid kõrgetasemelise korruptsiooniga; täiustada palgakava ja suurendada kõikide korruptsioonivastase võitlusega tegelevate asutuste (riiklik korruptsioonivastase võitluse keskus, korruptsioonivastasele võitlusele spetsialiseerunud prokuratuur, riiklik aususkomisjon) töötajate arvu; · arendada edasi õigusakte ja tavasid, mis on seotud varasid käsitlevate deklaratsioonide / põhjendamatu rikkuse ja huvide konfliktide kontrollimisega, ning arendada õiguskaitseasutuste finantsuurimisalast suutlikkust; rakendada riikliku korruptsioonivastase võitluse keskuse elustiili kontrollide jaoks eeskirjad, mis põhinevad Euroopa parimatel tavadel, ja kujundada välja koostöömehhanism, et teha elustiili kontrolle koos riikliku aususkomisjoniga; vaadata rahvusvaheliste parimate tavade seisukohast üle ametnikele jäetud puutumatus; pakkuda kohtunikele, prokuröridele ja õiguskaitseasutuste töötajatele koolitust teabevahetuse pealtkuulamisega seotud Euroopa tavade teemal. ·
Rahapesu ning terrorismi rahastamise tõkestamist
käsitlevate õigusaktide ja strateegia rakendamine, kurjategijate varade
konfiskeerimist käsitlevate asjakohaste õigusaktide (sh piiriülestele aspektidele
keskenduvate sätete) rakendamine Moldova Vabariigi rahapesu ning terrorismi
rahastamisega võitlemise õigusraamistik on väga ulatuslik ja täielik. Sellesse võitlusse on kaasatud arvukalt Moldova haldusasutusi, kellel
on erinevad rollid ja ülesanded ning kõigil oma pädevus. Eri asutuste
institutsiooniline kooskõlastamine ja koostöö, nagu seda nõutakse
rahvusvaheliste standardite alusel, on hea. 2012. aastal kiitis Moldova Vabariik heaks ja rakendas mitmeid
seaduseid (kapitaliturgude seadus, maksesüsteemide ja e-raha seadus,
eriuurimistegevuse seadus), nendele seadustele tuginevaid õigusakte (otsus,
milles käsitletakse rahapesu ning terrorismi rahastamisega
võitlemise meetmete reguleerimist pangandusvälisel finantsturul) ning juhiseid
ja soovitusi, et kõrvaldada mõned Euroopa Nõukogu rahapesu tõkestamise
eksperdikomitee MONEYVAL 3. vastastikuse hindamise aruandes tuvastatud
puudujäägid. Tuleb likvideerida mõni väiksem puudujääk
rahapesu kriminaliseerimises ja terrorismi rahastamises ning seoses sellega on
Moldova ametivõimud valmistanud ette õigusaktide muudatused, mille sisseviimine
on praegu käsil. Praegune kuritegevuse reguleerimine on siiski kooskõlas
rahapesuvastase töökonna soovitustega, ELi ja rahvusvaheliste
konventsioonidega. 2011. aastal rahapesu andmebüroo algatatud 151
juhtumist nelja puhul koostati süüdistusakt ja kahe juhtumi puhul tehti
süüdimõistev otsus. Kõik asutused on kaasatud aktiivsete
liikmetena 2013.–2017. aasta riiklikusse rahapesu ning terrorismi rahastamisega võitlemise
strateegiasse, mille Moldova Parlament peagi heaks kiidab.
Kõikidele nendele institutsioonidele on määratud tegevuskavas rahapesu
tõkestamise ja selle vastu võitlemise ameti[32]
kooskõlastamisel ja Moldova Parlamendi erikomisjoni järelevalve all konkreetsed
kohustused, ülesanded ja tähtajad. Moldova rahapesu ning
terrorismi rahastamisega võitlemise süsteemi kuuluvate finantsüksuste
järelevalve ja suunamine, mida teostavad Moldova Pank, riiklik
finantsturukomisjon ning rahapesu tõkestamise ja selle vastu võitlemise amet,
tunduvad olevat asjakohased ja kooskõlas rahvusvaheliste standarditega. Finantsüksused järgivad kooskõlas rahapesuvastase töökonna ja ELi
standarditega korralikult ennetavaid meetmeid, mis hõlmavad kliendi suhtes
rakendatavaid hoolsusmeetmeid, tõhustatud identifitseerimismeetmeid,
olemasolevaid ärisuhteid, poliitilise taustaga isikuid, kasusaavaid omanikke,
elektroonilisi ülekandeid, andmete säilitamist, koolitust, sisemisi protseduure
ja strateegiaid, vastavuskontrolliüksuseid ja kahtlaseid tehinguid käsitlevaid
aruandeid. Euroopa Nõukogu
komisjoni MONEYVAL 2012. aasta detsembri aruandes tunnistati Moldova
Vabariigi järjekindlaid edusamme kliendi suhtes rakendatavate hoolsusmeetmete
ja aruandluse valdkonnas. Selle
aruande põhjal on hakatud alates 2012. aasta detsembrist rakendama Moldova
Vabariigi suhtes lihtsustatud järelevalvekorda. Hinnang teemarühma 3 teemale 1d – rahapesu ning terrorismi rahastamise tõkestamine Rahapesu ning terrorismi rahastamisega võitlemise õigusraamistik on ulatuslik ja seda rakendatakse nõuetekohaselt. Asjakohaste asutuste institutsiooniline kooskõlastamine ja koostöö on piisav ning vastab Euroopa ja rahvusvahelistele standarditele. Vajalikud on järgmised lisameetmed: · tugevdada veelgi rahapesu ning terrorismi rahastamisega võitlemise raames rakendatavate karistuste süsteemi, suurendada trahve ning tõhustada varade konfiskeerimis-, arestimis- ja võõrandamiskorda; rakendada järelevalvemeetmeid väljapoole finantssektorit jäävate ettevõtete ja ametite suhtes; viia piiriülesed sularahatehingud vastavusse kehtivate ELi õigusaktide ja rahapesuvastase töökonna standarditega; · jätkata 2013.–2017. aasta riikliku rahapesu ning terrorismi rahastamisega võitlemise strateegia ja MONEYVALi soovitatud tegevuskava süsteemset ja õigeaegset rakendamist. ·
Riikliku uimastitevastase strateegia ja sellega
seotud tegevuskava rakendamine, muutes uimastite konfiskeerimist ja uimastitega
seotud isikuid käsitleva teabe piiriületuspunktides kättesaadavaks; uimastite
valdkonnas tegutsevate asjakohaste rahvusvaheliste organite koostöö ja
teabevahetuse edasiarendamine 2011.–2018. aasta riiklikku
uimastitevastast strateegiat ja 2011.–2013. aasta riiklikku
uimastitevastast tegevuskava rakendatakse kooskõlas Euroopa standarditega.
Praegu koostatakse aastateks 2014–2018 uut riiklikku uimastitevastast
tegevuskava, milles pööratakse võrdselt tähelepanu nii uimastite kasutamise kui
ka uimastikaubanduse probleemi lahendamisele. Nagu oli kavandatud tegevuskavas, ühines
Moldova Vabariik 2012. aasta aprillis Euroopa Nõukogu Pompidou rühmaga.
Pärast vastastikuse mõistmise memorandumi allkirjastamist Euroopa
Narkootikumide ja Narkomaania Seirekeskusega (EMCDDA) 2012. aastal on
seatud sisse korralik koostöö. 2011. aastal loodud riiklik
uimastitevastase võitluse komisjon kooskõlastab valitsusasutuste vahelist
koostööd ning peab kõikides uimastipoliitikaga seotud küsimustes sidet
valitsusväliste organisatsioonide ja kodanikuühiskonnaga. Asjaomaste asutuste
vahel toimub väga hea koostöö ja kooskõlastamine. Uimastite nõudluse ja pakkumise
vähendamisega seotud teenuste puhul kohaldatakse tasakaalustatud käsitlusviisi. Siseministeeriumi politsei peainspektsiooni
uimastitevastase võitluse osakonna ning tõkestamise ja hooldamisega tegelevate
asutuste vaheline koostöö on väga heal tasemel. Koostöö uimastitarbijaid
abistavate vabaühendustega on rahuldav, kuid on paremini arenenud HIViga seotud
tegevuse puhul kui uimastitarbimise ja sellega seotud kahjude vähendamise
valdkonnas. 2004. aastal võeti kasutusele võõrutusravi, hakates jagama
tervise- ja hoolduskeskustes metadooni. Kõikidest uimastikuritegudest ja muud liiki
õigusrikkumistest kantakse ette ning need registreeritakse integreeritud
automaatses teabesüsteemis, mille on loonud õigusrikkumiste, kriminaalasjade ja
rikkumise sooritanud isikute registreerimiseks siseministeerium. On läbi viidud
mitu edukat uimastioperatsiooni. 2012. aastal registreeriti 1 457 uimastitega
seotud rikkumist ja 8 ebaseadusliku uimastikaubandusega seotud
kriminaalset rühmitust. 2012. aastal konfiskeeriti 304 kg ja 890 g
uimasteid. Kohtuekspertiisi alane suutlikkus on piirkondlikul tasandil
sisuliselt olemas, ent konfiskeeritud ainete esialgne testimine ei ole
võimalik. Seepärast tuginetakse analüüsimisel välistele kohtuekspertiisi
laboritele, mis on ajamahukas ja ebatõhus. Moldova Vabariik ei ole ei suur uimastitega
kaupleja ega uimastitootja, ent on Lääne-Euroopasse suunduvate uimastite
transiitriigiks. Uimastitevastast tegevust takistas seni politseinike puudulik
spetsialiseerumine ja varustus. Valitsus on astunud tõsiseid samme, et tegeleda
olukorraga käimasoleva politseireformi kontekstis, ning suurendab
siseministeeriumi uimastitevastase võitluse direktoraadi spetsialiseerunud
üksuste personali ja seal tehtavaid ümberkorraldusi. Mullu oli uimastitevastase võitluse
direktoraadi üks tähtsamaid ülesandeid võidelda marihuaana kasvatamisega
kodudes. 2012. aastal tõusis esile ka üha suurenev sünteetiliste
kannabinoidide ja sünteetiliste katinoonide probleem. Sünteetilised uimastid (amfetamiinid,
metamfetamiinid, sünteetiline kannabinool ja mõned sünteetilised valuvaigistid
nagu Tramadol, mis on väidetavasti odavad ja suhteliselt hõlpsasti
kättesaadavad) on teadaolevalt üsna laialt levinud. Sellele suundumusele
reageerimiseks on siseministeerium palunud valitsusel lisada paljud nendest
sünteetilistest ainetest keelatud ainete ametlikku loetellu. Üha rohkem on
hakanud levima ka erinevate ainete üheaegne tarbimine (eri uimastid või
uimastid koos alkoholi ja teiste ainetega). Hinnang teemarühma 3 teemale 1c – uimastitevastase poliitika rakendamine Riikliku uimastitevastase strateegia 2011.–2013. aasta tegevuskava ja institutsioonilist raamistikku on rakendatud hästi ning asutustevaheline koostöö on hea. Riiklik uimastitevastase võitluse komisjon toimib hästi ning siseministeeriumi uimastitevastase võitluse direktoraat on hästi korraldatud ja on hiljuti suurendanud tegevuse tasandil märkimisväärselt oma analüütilist suutlikkust. Vabaühendusi tuleks kaasata veelgi rohkem uimastite nõudluse ja nende tarbimisega kaasneva kahju vähendamisega seotud tegevusse. Vajalikud on järgmised lisameetmed: · jätkata jõupingutuste suurendamist, et varustada politsei operatsioonide käigus avastatud ainete kindlakstegemiseks vajalike tehniliste vahenditega; · tagada uimastitevastase tegevuse ja raviga seotud vabaühenduste edasine kaasamine. ·
Asjakohaste ÜRO ja Euroopa Nõukogu
konventsioonide ning eespool nimetatud valdkondades GRECO esitatud soovituste
rakendamine Organiseeritud kuritegevuse tõkestamist ja
selle vastu võitlemist käsitlevad seadused ja strateegia on täielikult
kooskõlas ÜRO rahvusvahelise organiseeritud kuritegevuse vastu võitlemise
konventsiooni ja selle lisaprotokollide sätetega. b. Mõjuhinnangus esitatud soovitused ·
Tõkestada korruptsiooni ja võidelda selle vastu
kõikidel tasanditel ja kõikides valdkondades. Osaliselt rakendatud – vt viisavabaduse
tegevuskava kriteeriumide punkt. Korruptsiooni, rahapesu ning terrorismi
rahastamise vastast võitlust Moldova Vabariigis käsitleva projekti toel töötati
välja praktiline juhend korruptsiooni ja korruptsiooniga seotud rikkumiste
uurimiseks. Juhend on mõeldud korruptsioonivastasele võitlusele
spetsialiseerunud prokuratuuris, riiklikus korruptsioonivastase võitluse
keskuses, siseministeeriumis ning julgeoleku- ja luureteenistuses töötavatele
korruptsiooni vastu võitlevatele prokuröridele ja uurijatele. ·
Tõhustada riiklikul tasandil andmete kogumist
kurjategijate ja organiseeritud kuritegelike rühmituste kohta, seades muu
hulgas sisse riiklikud andmebaasid ja/või neid täiendades. Vt viisavabaduse tegevuskava kriteeriumide
punkt käesoleva aruande lehekülgedel 17, 18 ja 24. ·
Jätkata jõupingutusi, et parandada
andmenäitajate ja andmete kogumist kuritegude kohta kõikides kuritegevuse
valdkondades. Vt viisavabaduse tegevuskava kriteeriumide
punkt käesoleva aruande lehekülgedel 17, 18 ja 24. ·
Rakendada esmatähtsana kõikides valdkondades
korruptsioonivastaseid meetmeid, seda ka seoses laiemate õigusnormide
aspektidega. Riiklikel ametiasutustel peaks olema suutlikkus võidelda
korruptsiooni vastu kõikidel tasanditel: kesksel, piirkondlikul, kohalikul ja
konkreetse sektori tasandil, pöörates eelkõige tähelepanu õiguskaitseasutustele
ja tollile. Vt viisavabaduse tegevuskava kriteeriumide
punkt käesoleva aruande lehekülgedel 19–22. ·
Tagada inimkaubanduse tunnistajatele tõhus
kaitse ning täiustada veelgi inimkaubanduse ohvrite kaitsmist, abistamist ja
toetamist. Vt viisavabaduse tegevuskava kriteeriumide
punkt käesoleva aruande lehekülgedel 18 ja 19. ·
Moldova ametiasutustega tuleb kokku leppida vara
konfiskeerimise menetlused, et tagasi saada varastatud vara või sellelt saadud
tulu ning vähendada organiseeritud kuritegelike rühmituste finantsvõimet,
aidates sellega kaasa nende tegevuse lõpetamisele. Vt viisavabaduse tegevuskava kriteeriumide
punkt käesoleva aruande lehekülgedel 17, 22 ja 23. Teemarühm 3 / teema 2 –
õigusalane koostöö kriminaalasjades a. Viisavabaduse tegevuskava kriteeriumid ·
Õigusalast koostööd kriminaalasjades käsitlevate
rahvusvaheliste konventsioonide (eriti Euroopa Nõukogu konventsioonide)
rakendamine Moldova Vabariigil on kriminaalasjades toimuva
rahvusvahelise õigusalase koostöö jaoks ulatuslik ja ajakohastatud
õigusraamistik. Euroopa Nõukogu kriminaalasjades
vastastikuse abistamise konventsiooni teise lisaprotokolli ratifitseerimise
seadus võeti vastu 26. detsembril 2012. See
raamistik, mis koosneb mitmest rahvusvahelisest, piirkondlikust ja riiklikust
vahendist, võimaldab Moldova Vabariigil taotleda ja pakkuda asjakohaselt
rahvusvahelist koostööd kriminaalasjades kooskõlas Euroopa standarditega. Õigusraamistik hõlmab koostöö traditsioonilisi
valdkondi, näiteks isikute väljaandmist, õigusabitaotlusi, kriminaalmenetluste
üleandmisi ja ülevõtmisi, teistes riikides kriminaalasjades tehtud kohtuotsuste
tunnustamise ja jõustamise taotlusi ning süüdimõistetute üleandmist. Raamistik
sisaldab sätteid selliste üsna tõhusate uurimisvahendite kasutamise kohta nagu
videokonverentsi vormis toimuvad kohtuistungid, piiriülene jälgimine,
kontrollitud saadetised, salaoperatsioonid ja ühised uurimisrühmad. Selle tulemusel
on õigusraamistik piisavalt tugev, et seista silmitsi üha suureneva nõudlusega
koostöö järele sellistes kõige tõsisema kuritegevuse valdkondades nagu
terrorism, organiseeritud kuritegevus, uimastivedu, inimkaubandus,
korruptsioon, küberkuritegevus ja rahapesu. Alates 2012. aastast osaleb Moldova
Vabariigi prokuratuuri esindaja kuritegevuse vastast koostööd käsitlevate
Euroopa konventsioonide toimimisega tegelevate Euroopa Nõukogu ekspertide
komisjoni täiskogu istungitel. Saabuvad ja väljuvad rahvusvahelise koostöö
taotlused liiguvad vastavalt kriminaalmenetluse seadustikus kehtestatud
eeskirjadele läbi keskasutuste – peaprokuratuuri ja justiitsministeeriumi –
sõltuvalt sellest, millisesse etappi on menetlusega jõutud – kas käsil on
kriminaaluurimine või kohtuprotsessi tulemusel süüdi mõistmine. Mõlemad asutused täidavad oma ülesannet
kooskõlas teiste riiklike ja rahvusvaheliste asutuste ja institutsioonidega.
Mõlemas on piisavalt töötajaid, eriti kohtutes pärast kohtunike kõrgema kogu 2013. aasta
alguses vastu võetud otsust suurendada uurimist teostavate kohtunike arvu. Üha
suuremat tähelepanu pööratakse vajaliku koolituse pakkumisele ning jõupingutusi
tehakse selle nimel, et suurendada vajalikke eelarvevahendeid. Olemasolevatest statistilistest andmetest nähtub,
et nii peaprokuratuuril kui ka justiitsministeeriumi teenistustel palutakse
regulaarselt läbi vaadata märkimisväärses koguses rahvusvahelise õigusalase
koostöö taotlusi. Seoses väljaandmise ning kriminaalmenetluste ülevõtmise ja
üleandmisega tundub Moldova Vabariik olevat pigem taotlusi esitav kui taotlusi
saav riik. Aastatel 2009–2012 paluti peaprokuratuuril vaadata aastas läbi
keskmiselt 227 väljuvat väljaandmistaotlust ja vaid 27 saabunud
väljaandmistaotlust. Peaprokuratuur tegeles keskmiselt 31 kriminaalmenetluse
ülevõtmise juhtumiga (saabunud taotlused) ja 11 kriminaalmenetluse üleandmise
juhtumiga (väljuvad taotlused). Õigusabitaotluste puhul tundub Moldova
Vabariik olevat seevastu pigem taotlusi saav kui taotlusi esitav riik, kuivõrd
peaprokuratuur vaatas samal ajavahemikul aastas läbi keskmiselt 494 saabunud
taotlust ja 388 väljuvat taotlust. Ka justiitsministeeriumil palutakse pidevalt
läbi vaadata taotlusi, ent väiksemas mahus kui peaprokuratuuril. 2012.–2013. aastal
vaatas justiitsministeerium läbi 71 väljuvat ja 12 saabunud väljaandmistaotlust.
Justiitsministeerium tegeles 14 kriminaalmenetluse ülevõtmise juhtumiga
(saabunud taotlused) ja ei ühegi kriminaalmenetluse üleandmise juhtumiga
(väljuvad taotlused). Õigusabitaotluste kohta on justiitsministeeriumil
olemas vaid üldised näitajad: saabunud ja väljunud on 1 068 tsiviil- ja
kriminaalasjadega seotud taotlust, kusjuures kriminaalasju on olnud
tsiviilasjadest pisut vähem. Peale selle on justiitsministeeriumil
ainuvastutus seoses kriminaalkaristuste tunnustamist ja jõustamist käsitlevate
taotluste ning süüdimõistetute üleandmise taotlustega. Aastatel 2012–2013 tegeles justiitsministeerium 16 saabunud ja 12
väljuva kriminaalkaristuse tunnustamise ja jõustamise taotlusega.
Justiitsministeerium vaatas läbi 390 süüdimõistetute Moldova Vabariigile
üleandmise taotlust ja 21 süüdimõistetute välisriikidele üleandmise taotlust. Väljaandmise statistikast on näha, et
peaprokuratuur vaatab läbi rohkem taotlusi kui justiitsministeerium. See
erinevus kajastab lihtsalt asjaolu, et taotlused, mis on seotud uurimisetapis
olevate juhtumitega, on märksa arvukamad kui taotlused, mis on seotud
kohtumenetluse etapiga (vt eespool kirjeldatud pädevust). Seoses väljaandmisega lükkasid
nii peaprokuratuur kui ka justiitsministeerium tagasi piiratud hulga
taotlusi. 2009.–2012. aastal lükkas peaprokuratuur tagasi vaid 15 taotlust,
peamiselt õiguslikel põhjustel, kuna nõutud isikul oli Moldova Vabariigi
kodakondsus, või õigusnormidega ette nähtud piirangute tõttu. Justiitsministeerium
lükkas aastatel 2012–2013 tagasi õiguslikel põhjustel vaid ühe taotluse, kuna
nõutud inimesele pakuti varjupaika. Keeldumiste piiratud arvus võib näha märki
Moldova Vabariigi ametiasutuste avatud suhtumisest koostöösse kolmandate
riikidega. Rahvusvahelise õigusalase koostöö tõhususe
hindamisel on oluline tulemusnäitaja keskmine ajakulu. Aeg, mis
kulus nii peaprokuratuuril kui ka justiitsministeeriumile taotluste
läbivaatamiseks,[33]
tundub olevat mõistlik ja ei ületa ELi keskmist. ·
Kriminaalasjades toimuva kohtunike ja
prokuröride ning ELi liikmesriikide õigusalase koostöö suur tõhusus Suurem osa eespool nimetatud taotlustest
(laias laastus 2/3) käsitles probleeme SRÜga ja vaid vähem kui 1/3 probleeme
ELi liikmesriikidega. Moldova Vabariigi ametiasutused on taganud ELi
liikmesriikide asjakohaste ametiasutustega tõhusa koostöö. ·
Operatiivkoostööd käsitleva kokkuleppe sõlmimine
Eurojustiga Eurojust jõudis Moldova Vabariigi
andmekaitseolukorra hindamise aruande koostamisega lõpule 2012. aasta
sügisel ja teavitas nõukogu 2012. aasta novembris ettepanekust alustada 1. veebruaril
2013 ametlikke läbirääkimisi, et sõlmida operatiivkoostöö alane kokkulepe.
Esimene läbirääkimiste voor toimus 10. juunil 2013 ja oli väga tulemuslik,
mistõttu on oodata peagi läbirääkimiste lõpule viimist. b. Mõjuhinnangus esitatud soovitused ·
Tugevdada kohtusüsteemi, sealhulgas kohtute
koostööd kriminaalasjades ja eelkõige vastastikuse õigusabi andmist Moldova Vabariik rakendab praegu 2011.–2016. aasta
strateegia ja tegevuskava alusel ulatuslikku kohtusüsteemi reformi, sealhulgas
olulisi õigusaktide ja institutsioonilisi muudatusi. 2012. aasta
septembris loodi peaprokuratuuri reformi elluviimiseks eriosakond ning 2012. aasta
detsembris kiitis prokuröride kõrgem kogu aastateks 2012–2014 heaks
prokuratuuri strateegilise arengukava, mida praegu ka rakendatakse. Hinnang teemarühma 3 teemale 2 – õigusalane koostöö kriminaalasjades Moldova Vabariik on rahvusvahelise õigusalase koostöö valdkonnas usaldusväärne ja aktiivne partner, kelle varasem tegevus annab märku väga avatud suhtumisest koostöösse ELi liikmesriikide ja teiste riikidega. Vajalikud on järgmised lisameetmed: · jätkata kohtunikele ja prokuröridele rahvusvahelistes küsimustes pakutava koolituse parandamist, sealhulgas suurendada vajalikku rahastamist; · jätkata statistika täiustamist ja kasutada loetelu ühiselt määratletud parameetritest, mida kohaldatakse vajaduse korral nii peaprokuratuuri kui ka justiitsministeeriumi suhtes. Teemarühm 3
/ teema 3 – õiguskaitsealane koostöö a. Viisavabaduse tegevuskava kriteeriumid ·
Õiguskaitseteenistuste suur operatiiv- ja
eriuurimisvõimekus ning selle järjepidev ja tõhus kasutamine piiriülese
kuritegevuse tõkestamisel Alates 2013. aasta märtsis toimunud
siseministeeriumi reformist koosneb politsei riiklik uurimisinspektsioon
spetsialiseeritud osakondadest (tõsised kuriteod, organiseeritud kuritegevus,
pettused, uimastid, eriüksus) ja kahest keskusest (inimkaubandus ja IT), mis
tegelevad üheskoos kõikvõimaliku tõsise ja organiseeritud kuritegevusega. Piirkondlikud
allüksused tagavad kogu Moldova Vabariigi hõlmatuse. Nad annavad
keskosakondadele aru ja korraldavad iseseisvalt uurimisi. Reform tagas politseiteenistuste ja
prokuröride vahel õiguslikult ja tehniliselt parema koostöö. Prokuratuuri
juurde loodi spetsiaalne üksus – organiseeritud kuritegevuse kontrolli- ja
uurimisosakond –, mille ülesanded on seotud organiseeritud kuritegevuse
juhtumite puhul vastutuselevõtmise korraldamise ja haldamisega, süüdistuse
kinnitamisega kohtus ning organiseeritud kuritegevuse tõkestamise ja selle
vastu võitlemise eest vastutavate spetsiaalsete allüksuste tegevuse
kontrollimise ja kooskõlastamisega. Lisaks juhib peaprokuratuur inimkaubanduse
vastase võitluse osakonda ja küberkuritegevuse vastase võitluse osakonda. 2012. aasta detsembris jõustus seadus
eriuurimise kohta ja 2012. aasta aprillis võeti vastu mõned
kriminaalmenetluse seadustiku muudatused. Mõlemad seadused ühtlustavad
olemasolevaid õigusakte uute sätetega, milles käsitletakse piiriülese
kuritegevuse vastast võitlust ja ühiseid rahvusvahelisi uurimisrühmi,
telefonikõnede pealtkuulamist käsitlevate riiklike õigusaktide läbivaatamist
ning asjaomaste õigusaktide läbivaatamist Kagu-Euroopa politseikoostöö
konventsiooni raames. Praeguse õigusraamistikuga nähakse ette
sobivam ja õiguspärasem süsteem, et kasutada prokuratuuri ja kohtuasutuse
kontrolli all seadusega reguleeritud uurimise erimeetmeid. Õigusnormid on
kooskõlas rahvusvaheliste ja ELi õigusnormidega ning annavad uurimist
teostavate teenistuste käsutusse kõikvõimalikud uurimisvahendid. Tänu
sellistele meetmetele on õnnestunud juba lahendada mitmesuguseid kriminaalasju
ning uurijad ja prokurörid jätavad mulje, et neil on selge ettekujutus ja
arusaam sellest, millal on nende vahendite kasutamine praktiline ja õiguslikult
asjakohane. Telefonikõnede või silmast silma peetavate
vestluste pealtkuulamise ja salvestamise seadmed asuvad julgeoleku- ja
luureteenistuse ruumides ning on nende järelevalve all. Julgeoleku- ja
luureteenistus saab telefonifirmalt või pealtkuulamisseadmelt signaali ja
suunab need signaalid uurimist teostavatele teenistustele kasutamiseks oma
tegevuses. Praeguse süsteemi tõttu on tekkinud olukord, kus muid ülesandeid (nt
riigi julgeoleku huvides toimuv luure ja vastuluure) täitvate organite käsutuses
on kriminaalmenetluse seadustikuga reguleeritud kriminaaluurimiste andmed ja
kontroll nende üle. Kontrolli puudumine Transnistria üle vähendab
mõnevõrra Moldova Vabariigi jõupingutusi avaliku korra ja julgeoleku tagamisel.
Kõige sagedasem ebaseaduslik tegevus on salakaubavedu, mille mõju on tänu
EUBAMi kohalolekule piiratud. Praeguses etapis ei toimu Chişinău ja
Tiraspoli vahel ametlikku politseikoostööd. ·
Asjakohaste riigiasutuste – eelkõige piirivalve,
politsei, tolli – õiguskaitsealase koostöö suur
tõhusus ning koostöö kohtuasutustega 2012. aastal võttis Moldova Vabariik
kasutusele vahendi rahvusvahelise kohtusüsteemi ja politsei koostöö jaoks,
milleks on ühised uurimisrühmad. Nende õiguslik alus on rahvusvahelise
organiseeritud kuritegevuse vastu võitlemise Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni
konventsiooni (Palermo konventsioon)[34]
artikkel 19, mis jõustus pärast seda, kui Moldova Vabariik selle 16. septembril
2005 ratifitseeris. Moldova seaduses kehtestatakse kooskõlas ELi nõuetega
üldised tingimused selle kohta, millal selliseid rühmi võib moodustada. Moldova
ametivõimude kasutatud mudel põhineb ELi nõukogu raamotsusel ja ELi nõukogu
resolutsioonil ühiste uurimisrühmade kohta. Politsei ja prokuratuuri vahelistes suhetes ei
ole täheldatud ühtki olulist takistust või suhtlemisalast vajakajäämist. Toimuv
koostöö on hea ning politsei ja prokuratuuri pädevusvaldkonnad on selgelt ära
jaotatud. Uuritud juhtumid annavad märku mõlemapoolsetest põhjalikest ja
tõhusatest teadmistest kriminaalmenetluste ja uurimisvõtete kohta.
Siseministeeriumi reformi raames loodud uus süsteem vajab rakendamist ja
kasutamist. Veel ühe asutustevahelise koostöö suurendamise meetmena loodi
peaprokuratuuri juurde 2013. aasta veebruaris kontrolli- ja uurimisüksus,[35] mis spetsialiseerub
organiseeritud kuritegevusele ning koosneb kümnest prokurörist, kellel kõigil
on vähemalt kümme aastat kogemusi. Tundlik teema on peaprokuröri volitused.
Peaprokuröril on peaprokuratuuri juhtimise ja kõige tõsisemate
kriminaalasjadega tegelemise kõrval kaalukas tagasikutsumisvolitus, mis
tähendab õigust võtta juhtumi puhul vastutus üle ükskõik milliselt madalama
astme prokurörilt. See volitus, mis on nn tegevusetuse puhul vajaliku
kooskõlastamise ja asendamise tarvis olemas kõikides õigusraamistikes, võib
kärpida tõsiselt prokuröride sõltumatust ja autonoomsust ning seda tuleks
kasutada äärmiselt ettevaatlikult ja piiratult. Mõnevõrra tunti muret selle
pärast, kas sellist volitust tuleks kuidagi piirata või paremini reguleerida. Muud õiguskaitseasutuste vahelise koostöö
vormid, sealhulgas korruptsiooni tõkestamise ja selle vastu võitlemise
valdkonnas, põhinevad teabevahetussüsteemidel. Alates 2008. aasta juulist
on peaprokuratuuril, siseministeeriumil, tolliteenistusel ja riiklikul
korruptsioonivastase võitluse keskusel õigusrikkumiste, kriminaalasjade ja
õigusrikkujatega seotud tõendite jaoks ühine integreeritud automaatne
teabesüsteem ning ühised kriminaalmenetluse alased õigusaktid. ·
Tugevamad kahepoolsed ja mitmepoolsed
operatiivse õiguskaitsealase koostöö kokkulepped, sealhulgas asjakohase teabe
õigeaegne jagamine ELi liikmesriikide pädevate õiguskaitseasutustega 2013. aasta alguses loodi
siseministeeriumi käimasoleva reformi tulemusel rahvusvahelise politseikoostöö
keskus. Keskus koondab siseministeeriumi kolm rahvusvahelises politseikoostöös
pädevat allüksust: Interpoli riikliku keskbüroo, Kagu-Euroopa õiguskaitsekeskuse
(SELEC) / Gruusia, Ukraina, Aserbaidžaani ja Moldova Vabariigi demokraatia ja
majandusarengu organisatsiooni (GUAM) ning Europoli riikliku kontaktpunkti.
Kõik rahvusvahelise politseikoostöö eest vastutavad bürood ja üksused on
liidetud nüüd ühtsesse struktuuri ja asuvad samas hoones. Interpol on siseministeeriumi juures tegutsev
rahvusvahelise politseikoostöö keskus, mis on seotud justiitsministeeriumi,
tolliteenistuse, julgeoleku- ja luureteenistuse, peaprokuratuuri, piirivalve ja
riikliku korruptsioonivastase võitluse keskusega. Interpoli büroo võtab vastu
ja väljastab kõik Interpoli andmebaasidega seotud rahvusvahelised teabenõuded
ning on seotud Moldova Vabariigi teiste andmebaaside ja registritega.
Sissetulev teabevoog on stabiilne ja teabe väljastamise kiirus kasvab. Üksuse
ametnikud ja spetsialistid on igati teadlikud oma volitustest ja kohustustest. Osa rahvusvahelise politseikoostöö laiemast
süsteemist moodustab GUAMi üksus, mis tagab igapäevase teabevahetuse Gruusia,
Ukraina, Aserbaidžaani ja Moldova Vabariigi vahel. Selle teabe hulk, mida
Moldova Vabariik nimetatud riikidega kõnealuse üksuse kaudu vahetab, on
märkimisväärne. Moldova Vabariigi ametiasutused osalevad SELECi töös ja on
saatnud SELECi keskusesse kaks kontaktametnikku. Teabevahetuse kõrval kavandatakse
ja viiakse SELECi riikidega ellu ka mitmeid ühisoperatsioone. Moldova Vabariik on lähetanud kontaktametniku SRÜ organiseeritud
kuritegevuse vastase võitluse koordineerimise büroo juurde. Moldova Vabariigi peaprokurör on
allkirjastanud koostöökokkulepped sarnaste Rumeenia, Ukraina, Hiina, Türgi,
Iirimaa, Ungari, Itaalia ja Lõuna-Korea asutustega. 2012. aastal kirjutas
Moldova Vabariigi peaprokurör alla koostöökokkulepetele ja -memorandumitele
Rumeenia organiseeritud kuritegevuse ja terrorismiga seotud süütegude uurimise
direktoraadiga (DIICOT), Belgia Kuningriigi riigiprokuratuuriga, Armeenia
peaprokuratuuriga ja Gruusia justiitsministeeriumiga. Praegu peetakse
kahepoolsete kokkulepete teemal läbirääkimisi Aserbaidžaani, Vene
Föderatsiooni, Valgevene, Balti riikide ja Bulgaariaga. Kaks näidet hiljutise eduka rahvusvahelise
politseikoostöö kohta on eeskätt ühe Moldova ohtliku kurjategija arreteerimine
Itaalias Veronas, mille puhul olid abiks Roomas asuv Interpoli riiklik
keskbüroo ja Verona karabinjeerid, ning ühe inimkaubanduse ohvri
videointervjuu. Moldova Vabariigi tolliteenistus kirjutas 2013. aasta
mais alla vastastikuse mõistmise memorandumile Euroopa Pettustevastase Ametiga
(OLAF). Sellega kavatsetakse edendada koostööd, vastastikust teabevahetust ning
piiriülese kuritegevuse vastu suunatud ühisoperatsioone. ·
Operatiivkoostööd käsitleva kokkuleppe sõlmimine
Europoliga Pärast strateegilise kokkuleppe
allkirjastamist Europoliga 2007. aastal loodi Europoli riiklik
kontaktpunkt, et vahetada selle ELi asutusega strateegilist ja tehnilist
teavet. 2013. aasta juuli lõpus, pärast vastavasisulise kokkuleppe
allkirjastamist 2013. aasta alguses, lähetatakse Haagis asuvasse Europoli
peakorterisse Moldova kontaktametnik. Ettevalmistused operatiivkoostööd
käsitleva kokkuleppe allkirjastamiseks Europoliga käivad ja Moldova Vabariik
ootab Europoli visiiti, mille käigus hinnatakse riigi andmekaitse korda. b. Mõjuhinnangus esitatud soovitused ·
Tõhustada koostööd Moldova ja liikmesriikide
ametiasutuste vahel, sealhulgas teabe jagamist Europoliga. Vt viisavabaduse tegevuskava kriteeriumide
punkt käesoleva aruande lehekülgedel 29 ja 30. ·
Tugevdada Moldova ametiasutuste ja ELi
liikmesriikide vastavate ametiasutuste koostööd seoses kaitse ja abistamisega,
sealhulgas inimkaubanduse ohvrite kindlakstegemise, nende edasisuunamise ja
turvalise tagasipöördumisega. Vt viisavabaduse tegevuskava kriteeriumide
punkt käesoleva aruande lehekülgedel 18, 29 ja 30. ·
Arendada Europoli egiidi all ja vajaduse korral
Interpoli kanalite toetusel korrapäraselt ohtude hindamist ja rasket
kuritegevust käsitleva teabe vahetamist. Võrdlevaid andmeid kuritegude kohta
tuleks koguda ühiselt kindlaks määratud näitajaid aluseks võttes. Vt viisavabaduse tegevuskava kriteeriumide
punkt käesoleva aruande lehekülgedel 29 ja 30. ·
Tugevdada parimate tavade vahetamist ja
õiguskaitseasutuste töötajate koolitamist. Vt viisavabaduse tegevuskava kriteeriumide
punkt käesoleva aruande lehekülgedel 29 ja 30. Hinnang teemarühma 3 teemale 3 – õiguskaitsealane koostöö Euroopa standarditega kooskõlas olevate õigusnormidega antakse uurimist teostavate teenistuste käsutusse kõikvõimalikud spetsiaalsed uurimisvahendid. Kõik õiguskaitseasutused on varustatud ja valmis, et tõhustada rahvusvahelist koostööd, ning Europoliga sõlmitud operatiivkoostöö alane kokkulepe suurendab neid väljavaateid märkimisväärselt. Vajalikud on järgmised lisameetmed: · muuta nii piirkonnas kui ka Europoli raames veelgi tugevamaks sidemed piirkondliku ja riikidevahelise organiseeritud kuritegevuse vastasele võitlusele spetsialiseerunud politseiüksuse ja ELi vastavate üksuste vahel; · jätkata riikliku patrulliinspektsiooni ja piiripolitsei kooskõlastatud meetmete ja uurimiste ühist kavandamist, pidades eeskätt silmas uurimise erimeetmete, nt kontrollitud saadetiste kasutamist; · tõhustada koostööd EUBAMi toetust taotlevate Ukraina piiri- ja õiguskaitseasutustega; julgustada looma tegevusalaseid sidemeid ning vahetama teavet Chişinău ja Tiraspoli vahel, ilma et see piiraks 5 + 2 läbirääkimisi. Teemarühm 3 / teema 4 –
andmekaitse a. Viisavabaduse tegevuskava kriteeriumid ·
Isikuandmete kaitset käsitlevate õigusaktide
rakendamine; andmete kaitsmist jälgiva sõltumatu asutuse tõhusa toimimise
tagamine, sealhulgas vajalike finants- ja inimressursside eraldamise teel 2012. aasta aprillis läbi vaadatud
andmekaitsealane õigusraamisik on kooskõlas Euroopa standarditega, kaasa
arvatud liidu õigustikuga ja eelkõige direktiiviga 96/46/EÜ. Seaduses
kehtestatakse isikute õigused nende andmete töötlemisel ning seda kohaldatakse
muu hulgas ka juhul, kui andmeid töötlevad ettevõtted, riigiasutused ja
politsei (v.a riigisaladuseks liigitud andmete puhul). Seaduses usaldatakse isikuandmete kaitse
standarditest kinnipidamise jälgimisel põhivastutus sõltumatule asutusele -
riiklikule isikuandmete kaitse keskusele. Riikliku isikuandmete kaitse keskuse 2012. aasta
aruandes, mis on kättesaadav keskuse mitmekeelsel ja kasutajakesksel veebisaidil,
kirjeldatakse keskuse mitmesugust tegevust ja antakse hea ülevaade
andmekaitseseaduse rakendamisest, millest nähtub, et riiklik isikuandmete
kaitse keskus täidab nii oma ülesannet kontrollida isikuandmete töötlemise
seaduslikkust kui ka teeb jõupingutusi selle nimel, et harida teiste asutuste
andmete vastutavaid töötlejaid. Andmete töötlemisest teatamise kord on hästi
paika pandud. Keskuse 2008. aastal seadusega heaks
kiidetud struktuuris on ette nähtud 21 töötajat. Praegu on ametis 16 töötajat.
Keskus on piisavalt varustatud rahaliste vahenditega. 2012. aasta kohta
korraldas keskus 82 kontrolli, tegi kuus otsust isikuandmete töötlemine
peatada ja ühe otsuse isikuandmete töötlemine lõpetada ning alustas nelja
menetlust seoses ametivõimude keeldumisega sellise teabe salastatuse
kustutamisest, mille salastamine leiti olevat põhjendamatu. Keskus, kellel on
seaduslikud volitused uurida andmesubjektide kaebusi, vaatas 2012. aastal
läbi 214 petitsiooni ja muud kaebust (mida on võrreldes 2011. aastaga
ligi kolm korda rohkem ja võrreldes 2010. aastaga kümme korda rohkem). 98 petitsiooni
võeti vastu ja 5 lükati tagasi, 111 juhtumi puhul anti selgitusi ja 6 juhtumit
jõudsid halduskohtusse seoses ametivõimude keeldumisega põhjendamatult
salastatud teabe salastatuse kustutamisest. Peale selle kontrollis keskus 2012. aastal
41 normatiiv- ja õigusakti projekti, mille olid isikuandmete kaitse põhimõtete
järgimiseks välja andnud teised ametiasutused. Hinnang teemarühma 3 teemale 4 – andmekaitse Õigusakte rakendatakse kooskõlas Euroopa standarditega, sealhulgas liidu õigustikuga andmekaitse kohta. Riiklik isikuandmete kaitse keskus on sõltumatu ja toimib hästi. Vajalikud on järgmised lisameetmed: · kaaluda õigusaktide tulevasel läbivaatamisel võimalust teha muudatused, et lisada keskuse ülesannete hulka ametlikult eelkonsultatsioonide läbiviimine; · jätkata pooleliolevate kohtuasjade aktiivset jälgimist, et selgitada isikuandmete töötlemise korral õiguskaitseasutuses seaduse kohaldamist; tõhustada jõupingutusi, et suurendada avalikkuse teadlikkust elektroonilise side suhtes kohaldatavatest andmekaitse-eeskirjadest. Üldhinnang
teemarühmale 3 Komisjoni
hinnangul täidab Moldova Vabariik üldjoontes teemarühma 3 all
sätestatud teise etapi kriteeriumeid. Kõikide kriteeriumide täitmiseks
tuleb rakendada veel mitmeid soovitusi. Teemarühm 4: Välissuhted ja põhiõigused a. Viisavabaduse tegevuskava kriteeriumid ·
Sellise olukorra tagamine, et Moldova kodanike
ja seaduslikult riigis viibivate välismaalaste või kodakondsuseta isikute
Moldova Vabariigis liikumise õiguse suhtes ei kohaldataks põhjendamatuid
piiranguid, sealhulgas diskrimineerivaid meetmeid, mis põhinevad, rassil,
nahavärvil, etnilisel või sotsiaalsel päritolul, geneetilistel omadustel,
tervislikul seisundil (sh HIV/AIDS), keelel, usul või veendumustel,
poliitilistel või mis tahes muudel seisukohtadel, kuulumisel rahvusvähemusse,
omandil, sünnil, puudel, vanusel või seksuaalsel sättumusel. Nagu on öeldud viisavabaduse tegevuskava
kriteeriumides, on Moldova kodanike või riigis seaduslikult viibivate
välismaalaste või kodakondsuseta isikute Moldova Vabariigis liikumise vabaduse
piirang seotud nende registrisse kandmise / registrist kustutamise menetlusega.
2010. aasta välismaalaste seaduse kohaldamisega kehtestati seaduslikult
riigis viibivate välismaalt riiki saabunud isikute jaoks uus institutsiooniline
raamistik. Siseministeeriumi juurde loodi rände- ja varjupaigaamet, mis seadis
seaduslikult riigis viibivate välismaalaste jaoks sisse riigis viibimise lubade
ja isikut tõendavate dokumentide kiireks saamiseks, töötlemiseks ja
väljastamiseks ühtse keskuse, mis tegeleb ühtlasi kutsete menetlemisega,
repatrieerimise korraldamisega ja viisade pikendamisega. 10. detsembril 2012
avas välisriikide kodanikele dokumente väljastav teenistus kaks piirkondlikku
bürood: ühe Bălţis (põhjaosa piirkondlik teenistus), millelt
oodatakse umbes 13 % riigis elavate välismaalaste teenindamist, ja ühe
Comratis (lõunaosa piirkondlik teenistus), millelt oodatakse umbes 11 %
välismaalaste teenindamist. Chişinăus asuv rände- ja varjupaigaameti
peakontor teenindab edasi pealinnas ja riigi keskosas elavaid välismaalasi. 9. novembril 2011 valitsuse heakskiidu
saanud tegevuskava, mille eesmärk oli lihtsustada riiki tööle saabuvate
välismaalaste sisserände tingimusi ja hõlbustada elamisloa taotlemist
välisinvestorite jaoks (dekreet nr 106), võeti 2012. aastal oluliste
seadusandlike muudatustena üle 2010. aasta välismaalaste seadusesse, 2008. aasta
tööjõu sissetoomise seadusesse ja 2007. aasta HIVi käsitlevasse seadusesse.
Nende muudatustega kõrvaldati varasemad diskrimineerivad sätted ning kaotati
tulemuslikult HIV/AIDSi nakatunud inimeste reisimise ja alalise elukohaga
seotud piirangud. Peale selle keskendutakse HIVi käsitleva seaduse
muudatusettepanekutes ennetusmeetmetele, mille eesmärk on vähendada naiste
haavatavust seoses HIV nakkusega, edendades eelkõige kogu riiki hõlmavaid
haridust ja soolist võrdõiguslikkust toetavaid programme ja meetmeid. Meetmed
kehtestati ka selleks, et tagada meditsiiniasutustes meditsiiniandmete
konfidentsiaalsus ja kaitsta riigiasutuses HIVi nakatunud isikute andmeid. ·
Täielik ja tõhus juurdepääs reisidokumentidele
ja isikut tõendavatele dokumentidele kõikidele Moldova kodanikele, sealhulgas
naistele, lastele, puudega inimestele, vähemustesse kuuluvatele inimestele ja
teistele haavatavatele rühmadele Kehtestati spetsiaalsed meetmed, et hõlbustada
isikut tõendavate dokumentide väljastamist noorukitele ja sotsiaalselt
haavatavatele rühmadele. 2009. aastal kaotas valitsus isikutunnistuste
esmasel taotlemisel lõivu (18. detsembri 2009. aasta otsus nr 844).
Igal aastal toimub aprillis ja mais teavituskampaania („Isikutunnistused
noortele kodanikele”). 2011. aastal said 6 699 isikut oma esimese
isikut tõendava dokumendi. Alates sellest aastast on infotehnoloogia- ja
sideministeerium pidanud arvestust isikut tõendavate dokumentide väljastamisest
keeldumise juhtumite üle ja neid analüüsinud. Selline hindamine, mida
kasutatakse selleks, et suunata nende meetmete rakendamist, mille eesmärk on
hõlbustada juurdepääsu isikut tõendavatele dokumentidele kõikidele Moldova
kodanikele, toimub kord kvartalis. Isikute hulka, kellel on õigus lihtsustatud
juurdepääsule isikut tõendavatele dokumentidele, kuuluvad ka sügava, raske või
keskmise puudega isikud, teise maailmasõja veteranid ja nendega samaväärsed
isikud, Tšernobõli avarii tagajärgede likvideerijad ja nendega samaväärsed
isikud ning isikud, kes said haavata sõjalises konfliktis Transnistriaga.
Nendele isikutele võib väljastada isikut tõendavaid dokumente dokumentide
esmakordsel väljaandmisel tasuta. Puudega inimestele kehtib see hüve pidevalt.
Isikutunnistusi ja passe võib nende esmakordsel väljaandmisel väljastada tasuta
ka 2010. aasta suvel toimunud üleujutuse ohvritele (ühekordne hüve), vere-
või verekomponentide doonoritele (ühekordne hüve) ja tervishoiuministeeriumilt
eelnevalt saadud loa alusel alla aastastele imikutele, keda tuleb ravida
välismaal (sellisteks juhtudeks on ette nähtud dokumentide väljastamise
kiirmenetlus). Alates 2012. aasta jaanuarist on puudega
inimeste jaoks loodud mobiilsed dokumentide väljastamise bürood ja korraldatud
isikut tõendavate dokumentide kojutoimetamine. Mobiilsed teenused on
(tervishoiuministeeriumi pöördumise korral) tasuta alla aastastele lastele, kes
vajavad ravi välismaal, ja (tervishoiuministeeriumi, tööministeeriumi ning
sotsiaalkaitse- ja pereministeeriumi pöördumise korral) sügava puudega
isikutele. 2012. aastal andsid mobiilsed dokumentide väljastamise bürood
välja 155 isikut tõendavat dokumenti ja kojutoimetamise teenust kasutati 108
dokumendi puhul. Kodakondsuseta isikute jaoks kaotati
kodakondsuse saamise puhul alles jäänud takistused (mille põhjuseks oli varasem
vangistus ettekavatsetud kuritegude eest või kriminaalmenetluse toimumine
taotluse läbivaatamise ajal) 9. juunil 2011 kodakondsusseadusesse tehtud
muudatustega. 1. maist 2011 kuni 31. märtsini 2013 said Moldova
kodakondsuse 52 kodakondsuseta isikut. Mis puudutab rahvusvähemusi, siis Moldova
ametivõimudel on õnnestunud kehtestada aja jooksul võrdlemisi edukas kogum
meetmeid, et ellu viia oma Moldova paljurahvuselise ühiskonna lõimimise
strateegia. Pärast 2009. aastat on valitsuse 2011.–2014. aasta ja 2013.–2015. aasta
tegevuskavad „Euroopa integratsioon: vabadus, demokraatia, heaolu” sisaldanud
eraldi peatükki rahvusvähemuste kohta, kus valitsus on võtnud endale kohustuse
säilitada ja arendada kõikide rahvusvähemuste hulka kuuluvate isikute
kultuurilist ja keelelist pärandit, rakendada rahvusvähemuste hulka kuuluvate
isikute suhtes sidusat ja mitmemõõtmelist riiklikku poliitikat ning vaadata
läbi õigusraamistik, et hõlbustada rahvusvähemuste hulka kuuluvate isikute
lõimumist riigi sotsiaal-, administratiiv-, kultuuri-, poliit- ja majandusellu. Hiljutine edu nende eesmärkide poole
püüdlemisel – näiteks esimesed haridussüsteemis kavandatud sammud mitmekeelse
hariduse andmiseks (nt Gagauusia autonoomses piirkonnas) – on saavutatud sageli
koostöös rahvusvaheliste järelevalveasutustega (nt Euroopa Nõukogu
rahvusvähemuste kaitse raamkonventsiooni nõuandekomiteega) ja hoolimata
võrdlemisi aegunud õigusraamistikust (seadus keelte kasutamise kohta Moldova
Vabariigi territooriumil on pärit 1989. aastast ja seadus rahvusvähemuste
hulka kuuluvate isikute õiguste kohta 2001. aastast). Moldova Vabariik
ratifitseeris 1996. aastal Euroopa Nõukogu rahvusvähemuste kaitse
raamkonventsiooni ning on piirdunud seni vaid Euroopa piirkondlike ja
vähemuskeelte harta allkirjastamisega 2002. aastal. 2012. aasta
veebruaris võttis siiski võimust uus dünaamika, kui valitsus moodustas töörühma,
et algatada harta ratifitseerimiseks õigusakti koostamine. Ametiasutused, keda
esindab rahvustevaheliste suhete büroo, on koostanud ratifitseerimise kohta
esialgse kuluprognoosi ja teevad aktiivselt tööd harta ratifitseerimise nimel. Mis puudutab eriti roma vähemust (2004. aasta
rahvaloenduse andmeil 0,4 % elanikkonnast), siis infotehnoloogia- ja
sideministeerium on rakendanud süsteemset tööprogrammi, et teha kindlaks
kompaktsed elamispiirkonnad ja täpsustada riiklikus rahvastikuregistris romasid
käsitlevat statistilist teavet. Registris võeti etnilise kuuluvuse valikuna
kastutusele väljend „Rom”, mis muutis roma vähemuse jaoks oma
identifitseerimise ja registreerimise lihtsamaks (varem pakuti ainukese
valikuna väljendit „Tsõgan”, mis on paljude silmis halvustav). Kuna dokumentide puudumine mõjub negatiivselt
sotsiaalsete ja majanduslike õiguste kasutamisele, on Moldova ametiasutustel
lisaks kavas tegeleda pidevalt sellega, et kõikidel Moldova Vabariigis elavatel
romadel oleks isikut tõendav dokument. 2012. aastal vabastas valitsus (6. juuli
2012. aasta otsusega nr 497) roma rahvusest kodanikud alates 1. oktoobrist
2012 kuueks kuuks dokumentide väljastamise eest lõivu tasumisest. Seejärel
viidi kohalike riigiasutuste, haridusasutuste, roma vabaühenduste ja
elektroonilise meedia vahendusel läbi neli teavituskampaaniat, et julgustada
romasid taotlema isikut tõendavaid dokumente ja sotsiaaltoetusi. Tänu nendele
meetmetele väljastati esmakordne isikutunnistus 959-le isikule. Kokku anti 2012. aastal
romadele välja 2 521 isikut tõendavat dokumenti. Romasid toetava
tegevuskava rakendamisel jälgivad romadele isikut tõendavate dokumentide
väljastamist (tõendamist ja dokumenteerimist) pidevalt infotehnoloogia- ja
sideministeeriumi territoriaalüksused. Selleks et vältida vastsündinud roma laste
võimalikku registreerimata jätmist, on infotehnoloogia- ja sideministeerium
loonud (12. detsembri 2008 ühiskorraldusega nr 114/476) vastsündinute
registreerimise mehhanismi sünnitunnistuste väljastamiseks meditsiiniasutuses
ja rajanud büroosid laste hilisemaks registreerimiseks. ·
Diskrimineerimisvastaste õigusaktide ja
strateegiate ning asjakohaste ÜRO ja Euroopa Nõukogu dokumentide tõhus
rakendamine 25. mai 2012. aasta seadus
võrdõiguslikkuse tagamise kohta jõustus 1. jaanuaril 2013. Koos
õigusaktide paketiga, kuhu kuuluvad puudega inimeste sotsiaalse kaasamise
seadus ja parlamendi õigeaegselt vastu võetud kriminaalseadustiku muudatused
ning nende rakendusaktid, on see Moldova Vabariigi diskrimineerimisvastase
raamistiku nurgakivi. Leidub tõendeid selle kohta, et Moldova ametivõimud
hakkasid viivitamata rakendama jõulist meetmete ja algatuste programmi, et
tutvustada ja selgitada kohtunikele, juristidele, õiguskaitseametnikele ja
üldsusele uue õigusraamistiku sisu. Nende jõupingutuste tulemusi on juba näha
suuresti tänu sellele, et sellesse töösse kaasati kohe alguses – mõnel juhul
koostöös ÜRO arenguprogrammiga – sellised asjakohased ja pädevad
institutsioonid nagu ombudsman / inimõiguste keskus ja riiklik õigusinstituut
ning abiks olid ka mitmed vabaühendused ja rahvusvahelised partnerid. 2012. aasta
novembris korraldas riiklik õigusinstituut võrdõiguslikkuse seaduse
tõlgendamise ja jõustamise teemal piirkondlikke koolitusi 255 kohtunikule ja 42
prokurörile. Käesolevaks aastaks on kavandatud uued koolitused. Justiitsministeeriumi palvel viis ÜRO
inimõiguste ülemvoliniku büroo koostöös riikliku õigusinstituudiga 6. detsembril
2012 läbi koolituse 30 kohtunikule ja prokurörile. 2013. aastaks on
kavandatud kuus koolitusseminari, millest kolm on juba toimunud (90 kohtunikule
ja prokurörile). Peale selle korraldas advokaatide õiguskeskus koostöös
advokatuuriga 2013. aastal 200 juristile (kõikidest Moldova Vabariigi
piirkondadest) rea koolitusüritusi, kus käsitleti riiklikke ja rahvusvahelisi
diskrimineerimisvastaseid sätteid, Euroopa Inimõiguste Kohtu praktikat
asjaomases valdkonnas ja diskrimineerimise ohvritele õigusabi andmist. Seda
tehti Sorose sihtasutuse rahastatud projekti („Juristide
diskrimineerimisjuhtumite alaste teadmiste suurendamine”) raames, mis võeti
kokku (19. aprillil 2013 toimunud) üleriigilise konverentsiga „Juristide
roll diskrimineerimisjuhtumite lahendamisel – Euroopa kogemused praktikas”. Moldova ametiasutused on pingutanud
märkimisväärselt ka selle nimel, et käivitada korralikult võrdõiguslikkuse
tagamise seaduse rakendamise olulise elemendi, võrdõiguslikkuse nõukogu
tegevus. Nõukogu tõhus toimimine ning selle võime täita oma ülesandeid
sõltumatult ja erapooletult on rakendamisprotsessi puhul üliolulised. Kaks nõukogu
liiget nimetati ametisse 7. märtsil ja kolm ülejäänud liiget 10. juunil.
16. aprillil 2013 peetud ELi ja Moldova Vabariigi inimõigustealases
dialoogis kinnitasid Moldova ametivõimud võetud kohustust käivitada
võrdõiguslikkuse nõukogu tegevus 2013. aasta sügiseks.
Justiitsministeerium eeldab, et võrdõiguslikkuse nõukogu eelarve võimaldab
rahastada käivitamisetapis 20 täiskohaga töötajat. 2012. aastal tunnistas Moldova Vabariik
ÜRO rassilise diskrimineerimise likvideerimise komitee pädevust, et võtta kõikide
rassilise diskrimineerimise vormide likvideerimise ÜRO konventsiooni
artikli 14 alusel vastu üksikisikute pöördumisi. Pärast võrdõiguslikkuse
tagamise seaduse vastuvõtmist kaaluvad Moldova ametivõimud ka Euroopa
inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni protokolli nr 12
ratifitseerimist. Võrdõiguslikkuse tagamise seaduse kõrval võeti
2012. aastal vastu ka teised tähtsad reformid, et luua rahvusvaheliste ja
Euroopa standardite kohase mittediskrimineerimise tagamiseks õigusraamistik. 2007. aastal
muudeti kahel eesmärgil HIVi käsitlevat seadust: a) et kaotada HIVi nakatunud
isikute suhtes eri valdkondades kohaldatavad diskrimineerivad sätted,
sealhulgas likvideerida välismaalaste jaoks reisimise ja alalise elukohaga
seotud piirangud, ning b) tugevdada privaatsuse ja konfidentsiaalsuse kaitset.
Need muudatused on edukalt ellu viidud. Samuti jõustus puudega inimeste sotsiaalset
kaasamist käsitlev määrus (30. märtsi 2012. aasta määrus nr 60),
mis viis Moldova õigusraamistiku kooskõlla riigi kohustustega, mis tulenevad
puuetega inimeste õiguste ÜRO konventsiooni ratifitseerimisest. See
kaugeleulatuv uus seadus ei kehti mitte üksnes Moldova puudega kodanikele, vaid
ka välismaa riikide puudega kodanikele, kelle seaduslik elukoht on Moldova
Vabariigis. Seaduses nähakse ette riigi ja kodanikuühiskonna koostöö. Sellest
johtuvalt tegelevad Moldova ametiasutused aktiivselt meetmete rakendamisega, et
liikuda puuete ja puudega inimeste õiguste kindlaksmääramisel ja nende
käsitlemisel meditsiiniliselt mudelilt sotsiaalsele mudelile ning eraldada
vajalikud eelarvevahendid. Hulk meetmeid on siiski juba vastu võetud, et
rakendada seaduse nr 60 sätteid, mis käsitlevad integreerumist tööhõive
valdkonnas (V peatükk), ja eelkõige sätted, millega kehtestatakse keskmise
suurusega ja suurtele ettevõtetele (kus on üle 20 töötaja) 5 %-line
kvoot, mida tuleb järgida puudega inimeste seast töötajate värbamisel vastavalt
puude ja töövõime kindlaksmääramise riikliku nõukogu soovitusele. Töö-,
sotsiaalkaitse- ja pereministeerium tegi algust 43 ametniku värbamisega
kõikidesse riikliku tööhõiveagentuuri kohalikesse büroodesse, et pakkuda
juhtumipõhiste ühenduste, ametiühingute ja tööandjate osalusel puudega
inimestele töökoha leidmisel personaalset abi. 26. detsembril 2012 võttis parlament
vastu seaduse nr 306, millega muudetakse ja täiendatakse teatud õigusakte.
Sellega lisatakse rikkumisseadustikku uued haldusrikkumised, mis on seotud töö-
ja hariduse alase diskrimineerimisega ning diskrimineerimisega juurdepääsul
avalikele teenustele ja kaupadele. Peale selle vaadati läbi vihakuritegusid
käsitlev kriminaalõigus. Kriminaalseadustiku artikkel 176
(võrdõiguslikkuse rikkumine) vormistati ümber, et määratleda paremini asjaolud,
mille puhul on tegemist kriminaalkuriteoga (üldsõnalise „rikkumise” asemel
räägitakse „eristamisest, väljajätmisest, piiramisest või eelistamisest”). Ent
mõned aspektid ei ole veel viidud vastavusse spetsiifilisuse ja prognoositavuse
standarditega. Pealegi rakendavad õiguskaitseasutused ja kohtuorganid
vihakuritegusid käsitlevat kriminaalõigust harva. Tsiviilõigusega seotud
kohtuvaidlused seevastu annavad valitsuse ennetavat poliitikat kajastades aimu
Moldova ühiskonna suurest dünaamikast, luues diskrimineerimisega seotud
juhtumite puhul kodanikuühiskonna ja riigiasutuste algatatud vaidluste
lahendamisel kogemustepagasi, mis on toonud kaasa kohalike kohtute pretsedenti
loovad kohtuotsused ja suurendanud kõnealuse teema puhul üldsuse teadlikkust. Lisaks näitasid keskasutused ja
Chişinău linnavalitsus pärast otsust, mille Euroopa Inimõiguste Kohus
tegi 2012. aasta juunis Genderdoc-M juhtumi puhul (taotlus nr 9106/06),
valmisolekut tagada homo- ja biseksuaalsetele ning trans- ja mõlemasoolistele
isikutele õigus kogunemisvabadusele, mida on näidanud nende 14. veebruaril
ja 19. mail 2013 toimunud õnnestunud paraadid. Need paraadid olid Moldova
Vabariigi ajaloos esimesed, mis said toimuda turvalistes oludes, politsei
tõhusa kaitse all. Rõõmustav samm on tehtud ka seoses transseksuaalsete
inimeste olukorraga ning nende õigusega saada nime- ja soovahetusele õiguslik
tunnustus. 2. novembril 2012 andis ülemkohus välja soovituse nr 16,
milles käsitletakse selliste kaebuste läbivaatamise korda, mis on seotud
tsiviilõigusliku seisundi muutmisega pärast soovahetusoperatsiooni. Selles
kirjeldatakse asjakohaselt ja selgelt Euroopa Inimõiguste Kohtu praktikat ning
sätestatakse, et keeldumine tunnustuse andmisest soovahetusoperatsiooni
järgsele tsiviilõiguslikule seisundile on inimõiguste ja põhivabaduste kaitse
konventsiooni (era- ja pereelu austamise õiguse) rikkumine. Ehkki kiiduväärne,
ei tundu see jõupingutus lahendavat probleemi täielikult: muud õigusaktid
annavad rahvastikuregistri büroodele ikka veel alust keelduda isiku tsiviilõigusliku
seisundi muutmisest pärast tema soovahetust, mis toob asjaomasele isikule kaasa
vajaduse vaidlustada tehtud otsus kohtus. 2011.–2012. aastal toimunud tulise
avaliku arutelu tulemusel ja märgina Moldova ühiskonna suuremast
dünaamilisusest diskrimineerimise küsimustes suurenes 2012. aastal
märkimisväärselt diskrimineerimisega seotud kohtuvaidluste arv. Mõne juhtumi
puhul selgitati sõnavabaduse piire vihkamist õhutavate avalduste korral, muu
hulgas seoses romade ning homo- ja biseksuaalsete ning trans- ja mõlemasooliste
isikute au teotamise ja provotseerimisega või nn musta nimekirja avaldamisega
veebisaitidel avaliku elu tegelaste kohta, keda väideti propageerivat
homoseksuaalsust. On oluline rõhutada, et kohtud tegid nende juhtumite puhul
otsused kooskõlas rahvusvaheliste ja Euroopa standarditega, mis on seotud
sõnavabaduse põhjendatud piiramisega etnilise, usu- või sotsiaalse viha
levitamise (vihkamist õhutavate avalduste) korral. Mõnel juhul otsustasid
kohtud ka hüvitada hagejale tekitatud moraalse kahju. Samuti lükkas Chişinău
apellatsioonikohus tagasi kaebuse, mille oli esitanud üks usuorganisatsioon
Moldova rahvusringhäälingu otsuse peale lasta eetrisse saade homo- ja
biseksuaalsete ning trans- ja mõlemasooliste isikute õiguste kui inimõiguste
kohta, põhjendusega, et kaebuse esitaja oli püüdnud „jõustada sõna- ja
arvamusvabaduse keeldu teemal, mis oli seotud seksuaalvähemuste õigustega.”
Sama kõnekas oli reaktsioon, mille algatasid kodanikuühiskonna organisatsioonid
ja riigiasutused ning mille ajendiks olid diskrimineerivad meetmed, mille olid
võtnud homo- ja biseksuaalsete ning trans- ja mõlemasooliste isikute ning
usuvähemuste vastu mõned kohalikud omavalitsused, sealhulgas Bălţi
linnanõukogu. 28. veebruaril 2013 tegi Bălţi apellatsioonikohus
otsuse, et Bălţi linnanõukogu loodud „eritoetuse vöönd Moldova
õigeusu kirikule” ja keeld „teha agressiivset propagandat
mittetraditsioonilistele seksuaalsetele sättumustele” kujutas endast
inimõiguste rikkumist. Seoses mõne teise kohaliku omavalitsuse diskrimineeriva
otsusega teatas riigikantselei asjaomastele asutustele otsuste
ebaseaduslikkusest ja algatas kohtumenetluse. Selle tulemusel tühistasid otsuse
teinud omavalitsused oma otsused ise või kuulutas vastav kohus need
ebaseaduslikuks. Sama käsitlusviisi järgivad ombudsmanid Gagauusia autonoomse
piirkonna rahvakogu 30. aprillil 2013 vastu võetud seaduse puhul, millega
tagatakse võrdõiguslikkuse, õigluse ja objektiivsuse põhimõtete kohaldamine
ning millega seatakse kahtluse alla mõned võrdõiguslikkuse tagamise seadusega
kehtestatud õigused, eelkõige seoses homo- ja biseksuaalsete ning trans- ja
mõlemasooliste isikute tööalaste õigustega. ·
Riikliku inimõiguste tegevuskava diskrimineerimisvastaste
meetmete tõhus rakendamine (sh piisavate ressursside eraldamine); üldised
rassismi-, ksenofoobia-, antisemitismi- ja muud liiki diskrimineerimise alased
teadlikkuse suurendamise kampaaniad; diskrimineerimisvastase poliitika ning
rassismi, ksenofoobia ja antisemitismi vastu võitlemise eest vastutavate
asutuste tugevdamine 27. detsembril 2012 võttis parlament
vastu riikliku inimõiguste tegevuskava muudatused, mille olid koostanud ühiselt
ametiasutused ja kodanikuühiskond, et võtta arvesse toimunud arengut, näiteks
üldise korrapärase läbivaatamise tulemusi (2012. aasta märtsi lõpparuanne)
ja muid rahvusvahelisi soovitusi. Selle tulemusel lisati uued peatükid:
diskrimineerimise tõkestamine ja selle vastu võitlemine; mõtte-,
südametunnistuse- ja usuvabadus ning kodakondsuseta isikute, rändajate,
pagulaste ja varjupaigataotlejate õigused. 16. aprillil 2013 toimunud ELi
ja Moldova Vabariigi inimõiguste teemalises dialoogis kinnitasid Moldova
ametivõimud suure tähtsuse omistamist tegevuskava pidevale rakendamisele – koos
piisava rahastamisega – ja selle üle teostatavale järelevalvele. Järelevalvet kooskõlastavad
justiitsministeeriumi tehnilisel toel sel otstarbel loodud riiklik inimõiguste
tegevuskava rakendamise komisjon ning parlamendi alaline inimõiguste komisjon.
Järelevalve aluseks on hulk tulemusnäitajaid ning see hõlmab kvalitatiivset
hinnangut ja tagasiside mehhanismi. Selle tulemusel selgus, et 2012. aastaks
kavandatud meetmetest oli aasta lõpuks rakendatud või rakendamisel 85 %.
Riiklik komisjon nõudis riigi 35 piirkondlikult volikogult suuremat
kaasalöömist. Ka lisati tegevuskavale eraldi finantspeatükk, kus riigi- ja
kohalikelt asutustelt nõutakse, et nad peavad nimetama sisemised või välised
rahastamise allikad, mis on eraldatud või mis on vajalikud tegevuskava
täielikuks rakendamiseks. Tegevuskava rakendamisel on endiselt tähtis koostöö
riiklike ja rahvusvaheliste partneritega. Moldova ametivõimud tegid hiljuti
otsuse kutsuda riiklikusse komisjoni esindajad Euroopa Nõukogust, ÜROst, EList,
OSCEst ning riiklikest ja rahvusvahelistes vabaühendustest. Riiklik romade toetamise tegevuskava aastateks
2011–2015, mis vaadati 2012. aastal rahvusvaheliste partneritega
konsulteerides läbi, tähistab läbimurret Moldova Vabariigi romade poliitikas,
keskendudes pigem sotsiaalsele kaasamisele kui piirdudes roma kultuuri
edendamisega. Roma kogukonna vahendajate institutsionaliseerimine on oluline
samm romade parema lõimimise poole. Roma kogukonna vahendajate võrgustiku töö,
mida rahastatakse nüüd Moldova Vabariigi eelarvest, peaks olema määrava
tähtsusega kavandatava sotsiaalse kaasamise strateegia puhul, mis tugineb kesk-
ja kohalike asutuste ühistele jõupingutustele ning kodanikuühiskonna ja
rahvusvaheliste organisatsioonide (nt UNICEFi) aktiivsele osalusele, ning sellele
tuleks eraldada piisavalt rahalisi vahendeid. Ametisse on pandud 15 roma
kogukonna vahendajat, keda rahastatakse täielikult riigieelarvest. 2015. aastaks
on kavandatud suurendada nende hulka optimaalse tasemeni ehk 47 kogukonna
vahendajani. Selleks et toetada roma naiste kaasamise strateegiat, on nendest
esialgsest 15 kogukonna vahendajast 13 naised. Positiivse sammuna Moldova
ametiasutuste suutlikkuse ja teadlikkuse suurendamiseks romade sotsiaalse
kaasamise valdkonnas loodi 2012. aasta novembris romasid puudutavate
teemadega tegeleva peaministri erinõuniku ametikoht. Seoses institutsioonidega kinnitati
kohtusüsteemi ulatusliku reformimise strateegia ja sellega seotud 2011.–2016. aasta
tegevuskava ühe sambana vajadust tagada inimõiguste austamine õigussektoris.
Esimese, 2012. aasta juulis vastu võetud seadusandlike muudatuste lainega
tugevdati kohtunike kõrgemat kogu ja eelkõige selle distsiplineerimisvolitusi.
See kogu saavutas ka eesmärgi määrata kohtunikud tõhusamalt ja paindlikumalt,
vastavalt konkreetse kohtu ja piirkonna töökoormusele ja kohtuasjade hulgale,
ning vähendada kohtunike töö mahtu, luues kohtuniku abi ametikoha. Täiustati ka
2008. aasta riikliku õigusabi nõukogu ümber loodud õigusabisüsteemi.
Õigusabi pakkuvatele asutustele ja spetsialistidele jätkati 2010. aastal
Euroopa Nõukogu ja Euroopa Komisjoni toel avaldatud riigi tagatud õigusabi
käsitleva juhendi tutvustamist, samas kui üldsuse jaoks koostati kokkuvõttev
infoleht, kus selgitati õigusabi liike ning selle taotlemise ja pakkumise
menetlusi. Peale selle muudeti õigusabi pakkumine
mitmekesisemaks, võttes erajuristide kõrval kasutusele riiklikud kaitsjad, kes
on valmis pakkuma lepingu alusel õigusabi riikliku õigusabi nõukogu viies
piirkondlikus büroos. Tsiviilasjade puhul võivad õigusabi pakkuda ka
akrediteeritud vabaühendused. Advokaadi abid ja vabaühendused annavad esmast
õigusabi (põhiteavet seaduste kohta ja abi dokumentide, välja arvatud kohtus
kasutatavate menetlusdokumentide koostamisel). Alates 1. jaanuarist 2012
on hagejatel võimalus taotleda õigusabi ka tsiviilasjades. Sellist abi
pakutakse isikutele, kellel puuduvad advokaadi palkamiseks vahendid ja kelle
juhtum on teatud õigusliku või menetlusliku keerukusega. Õigussektori reformimise strateegias
omistatakse asjakohaselt tähtsust ombudsmani institutsiooni ja inimõiguste
keskuse ümberkorraldamisele, et tugevdada selle sõltumatust ja tõhusust, ning
reformidele, mis on seotud riikliku piinamise tõkestamise mehhanismiga (2009. aasta
novembris sai riiklik inimõiguste keskus rahvusvaheliselt inimõiguste
edendamise ja kaitse eest vastutavate riigiastutuste koordineerimiskomisjonilt
saatuse „B”, mis viitab Pariisi põhimõtete osalisele järgimisele). Ajutine
töörühm uuris üksikasjalikult keskuse tegevust, hinnates muu hulgas selle tulemuslikkust,
rahalisi vajadusi ja võimalikke meetmeid keskuse tegevuse optimeerimiseks.
Töörühma järelduste põhjal koostas justiitsministeerium koos rahvusvaheliste
partneritega (näiteks inimõigustega tegeleva ÜRO kohaliku nõustajaga ja
piinamisküsimustele spetsialiseerunud endise ÜRO eriraportööriga) ja
vabaühendustega õigusakti eelnõu, milles käsitletakse keskuse
ümberkorraldamist, ombudsmani(de) valimist ja ametissenimetamist ning
ombudsmani sõltumatuse taseme kindlaksmääramist keskuse töötajate valimisel ja
ametissenimetamisel, keskuse sisestruktuuri korraldamisel ja eelarveküsimustega
tegelemisel. Praegu on õigusakti eelnõu esitatud avalikuks aruteluks. Samal ajal püüdis keskus suurendada oma
tõhusust ja rolli usaldusväärsust ka ise. Keskus hakkas kasutama oma õigust
seada konstitutsioonikohtus kahtluse alla teatud seaduste vastavus
põhiseadusele ja esitada kohtule hagi või sekkuda kohtumenetlusse, sealhulgas
diskrimineerimisvastastesse menetlustesse kui amicus curiae. Inimõiguste
keskus avas Varnitas, Moldova Vabariigi kontrolli all olevas Benderi
piirkonnas, nn turvatsoonis, piirkondliku keskuse, et käsitleda kohaliku
elanikkonna taotlusi ja parandada koostööd Transnistria vastava ombudsmani
institutsiooniga. b. Mõjuhinnangus esitatud soovitused ·
Jätkata 2011.–2014. aasta inimõiguste
tegevuskava rakendamist ning püüda kaasata rahvusvähemuste küsimustega
tegelemisesse rahvusvahelist kogukonda. Moldova ametiasutused on näidanud 2011.–2014. aasta
inimõiguste tegevuskava rakendamisel üles järjekindlat pühendumist ja üha
paremaid tulemusi. 2013. aasta märtsis koostati inimõiguste tegevuskava
rakendamise riikliku komisjoni moodustamist käsitleva valitsuse dekreedi
muudatused, et kutsuda komisjoni järelevalve- ja hindamistöös kaasa lööma
sellised rahvusvahelised organisatsioonid nagu Euroopa Nõukogu, ÜRO, EL, OSCE
ja rahvusvahelised vabaühendused. Moldova ametivõimude eesmärk oli esitada
selline kutse ruttu pärast uue valitsuse ametissenimetamist. ·
Tagada kooskõlas Euroopa ja rahvusvaheliste
standarditega diskrimineerimisvastaste õigusaktide tõhus rakendamine, andes
eelkõige välja põhjalikud suunised ja kandes hoolt võrdõiguslikkuse nõukogu
toimimise eest. Nagu eelmises jaotises põhjalikult
kirjeldatud, on Moldova ametivõimud, kohtuasutused, kodanikuühiskond ja kogu
elanikkond diskrimineerimise vastu võitlemisega seotud küsimustest, teemast,
mis põhjustab ühiskonnas ikka veel vastuolusid, väga teadlik. Pärast
võrdõiguslikkuse tagamise seaduse vastuvõtmist kohaldati mitmeid
rakendusmeetmeid: käivitati jõuline haridus- ja koolitusprogramm, et pakkuda
juristidele rakendamisalaseid suuniseid ja teavitada üldsust; võrdõiguslikkuse
tagamise seadusega vastuolus olevad haldusotsused ja piirkondlikud õigusaktid
tunnistati õiguslike vahenditega kehtetuks; ning riikliku kohtupraktika
väljakujundamisel lähtuti Euroopa Inimõiguste Kohtu otsustest. ·
Kasutada oma rahalisi vahendeid tõhusalt ja
jätkusuutlikult, et rakendada romade toetamist käsitlevat tegevuskava aastateks
2011–2015. Nagu eelmises jaotises kirjeldatud, on romade
toetamise tegevuskava aastateks 2011–2015 rakendatud jätkusuutlikult. Ehkki
mõningase viivitusega, väljendub varasem kohustus institutsionaliseerida roma
kogukonna vahendajad tõhusate eelarveliste kohustuste näol 2013. aastal.
Selles küsimuses, nagu ka inimõiguste küsimustes üldiselt, on kavandatavate
meetmete edukuse tagamisel oluline koostöö rahvusvahelise kogukonnaga ja selle
toetus. ·
Jätkata tõhusat koostööd Tiraspoli de facto ametiasutustega, mis võimaldab teabevahetust nii
dokumentide väljastamise kui ka õiguskaitse aspektide kohta. Nagu on kirjeldatud viisavabaduse tegevuskava
kriteeriumeid käsitlevas punktis, väljastavad Moldova Vabariigi põhiseaduslikud
ametiasutused Transnistria elanikele isikut tõendavaid dokumente Moldova
seaduse alusel esitatud teabe põhjal, mida võrreldakse põhiseaduslike
ametiasutuste käsutuses oleva teabega. Chişinău ja Tiraspoli
õiguskaitsealane koostöö toimub vastavalt vajadusele 1994. aasta
kokkuleppe alusel. Seda kokkulepet ei saa siiski rakendada sellisel kujul
Moldova Vabariigi inimõiguste küsimustes tehtavate edusammude kontekstis,
kuivõrd sellega ei nähta ette piisavaid tagatisi seoses Transnistria de
facto ametiasutuste poolt uurimiseks nõutavate kahtlusaluste isikuandmete
kaitsega ja inimõiguste austamisega, mistõttu tuleb selle kokkuleppe vorm läbi
vaadata. Selle teemaga hakati tegelema pärast Odessa 5 + 2 kohtumist, võttes
aluseks Moldova Vabariiki lähetatud OSCE missiooni kavandatud projekti. ·
Suurendada jõupingutusi, et ületada võimalikud
julgeoleku ja rändega seotud probleemid ning leida kontrolli tugevdamiseks
võimalikud lahendused, ilma et see piiraks nn 5 + 2 läbirääkimisi. 2013. aasta märtsis teatas
taasintegreerimise valdkonnaga tegelev Moldova asepeaminister (Moldova
Vabariigi poliitiline esindaja 5 + 2 läbirääkimistel) kirja teel Transnistria de
facto ametivõimudele, teistele protsessi 5 + 2 osalistele ning ühisele
kontrollikomisjonile, mis moodustati Venemaa ja Moldova Vabariigi vahel 1992. aastal
sõlmitud relvarahukokkuleppe alusel, Moldova Vabariigi kavatsusest luua Moldova
ja Transnistria halduspiirile, Transnistria konflikti nn turvatsooni kuus
Moldova rände- ja varjupaigaameti registreerimispunkti, et jälgida ja
kontrollida rändevooge Moldova Vabariigi ja Ukraina piiri (Transnistria
piirkonnas asuvas) keskosas. Tiraspolile esitatud teave sisaldas peamisi fakte
asukoha, menetluste ja vastutavate asutuste kohta ning muid asjakohaseid
aspekte. Aprillis esitas taasintegreerimise valdkonna
eest vastutav asepeaminister pärast Transnistria ametivõimude negatiivset reaktsiooni
Tiraspolile nii kirjalikult kui ka avalike avalduste vormis täiendavad
selgitused, sealhulgas need, mille oli välja andnud rände- ja varjupaigaamet.
Teema võeti uuesti üles 5 + 2 läbirääkimiste Odessa kohtumisel (23.–24. mail
2013), kus Moldova Vabariik lükkas ümber Transnistria süüdistused, et kõnealune
algatus takistaks nende Transnistria venelaste ja ukrainlaste liikumisvabadust,
kellel ei ole Moldova passi. Tundus, et Transnistria jäi saadud selgitustega
rahule. Peale selle nõustus Moldova Vabariik pidama Venemaa ja Ukrainaga
kolmepoolseid konsulaarkonsultatsioone Moldova tunnistamiseks nende
Transnistria venelaste ja ukrainlaste elukohana, kes keelduvad enda
registreerimisest Moldova ametiasutustes. Riikliku statistikaameti andmeil oli Moldova Vabariigi
rahvaarv 2012. aastal 3 559 541 (ilma Transnistria piirkonnata).
Lisaks oli Transnistria piirkonna rahvaarv hinnangute kohaselt umbes 509 400
inimest (arvamata maha märkimisväärset hulka kõnealusest piirkonnast pärit
sisserändajaid), kellest 280 239 (55 %) olid riiklikus
rahvastikuregistris registreeritud Moldova kodanikud. Infotehnoloogia- ja
sideministeerium väljastas 2012. aastal Transnistria piirkonnas elavatele
Moldova Vabariigi kodanikele 15 531 passi. Moldova Vabariik rakendab oma Transnistrias
elavate kodanike suhtes üldjoontes kaasavat poliitikat, võimaldades neil
vabatahtlikkuse alusel tasuta juurdepääsu Moldova kodakondsusele (või andes
neile esmakordsel väljastamisel tasuta isikut tõendava dokumendi). Kuna Moldova
Vabariik ei tunnista Transnistria väljastatud tsiviilõiguslikku seisundit
kajastavaid dokumente, kohaldab infotehnoloogia- ja sideministeerium taotlejate
kodakondsuse kinnitamiseks erimeetmeid kooskõlas 2004. aasta
kodakondsusseadusega ning valitsuse 9. septembri 2005. aasta otsusega
nr 959 ja 10. mai 2011. aasta otsusega nr 337. Alates 2012. aasta
maist on Chişinău ja Tiraspol arutlenud selle üle, et rakendada
teabevahetusmehhanismi, võimaldada registreerida ümber Transnistria de facto
ametivõimude väljastatud dokumente ning eelkõige võtta Transnistria de facto
ametivõimude väljastatavates tsiviilõiguslikku seisundit kajastavates
dokumentides kasutusele riigiülese identifitseerimise elemendid (Moldova
rahvastikuregistri antav number), mis muudaks Moldova isikut tõendavate
dokumentide taotlemise protsessi Transnistria elanike jaoks lihtsamaks. Praegu on valitsuse 18. veebruari 2013. aasta
otsuses nr 125, millega kiidetakse heaks määrus Moldova Vabariigi
elanikele isikut tõendavate dokumentide ja tõendite väljastamise kohta (millega
asendatakse valitsuse 6. juuni 1995. aasta otsus nr 376 ning selle
muudatused), sätestatud, et „selliste täisikka jõudnud isikute
identifitseerimine, kellele ei ole varem dokumente väljastatud või kelle isikut
ei ole võimalik varem väljastatud dokumentide põhjal tuvastada, toimub ühe
vanema, seadusliku esindaja või mõne teise 1.–3. astme sugulase avalduse
põhjal.” Viimati nimetatud juhul peab taotleja esitama täiendavad selgitavad
dokumendid, mille on välja andnud kohalik omavalitsus või mõni muu asjakohase
isiku kohta teavet omav riigiasutus. Sellest tulenevalt saavad Transnistria
elanike järeltulijad või sugulased, keda ei ole võimalik nõukogude
passisüsteemi alusel (mille Moldova Registru on üle võtnud) identifitseerida ja
tunnustada, tugineda Moldova kodakondsuse taotlemisel oma sugulaste väidetele.
Moldova kriminaalseadustikus on ette nähtud trahvid ja kuni ühekuune vangistus
riigiametnikule valeväidete esitamise eest, eesmärgiga tekitada sellega
kolmandale isikule õiguslik tagajärg. Üldhinnang teemarühmale 4 Moldova Vabariik on liikunud nõutavate teise etapi kriteeriumide tõhusa täitmise poole. Kaotatud on allesjäänud piirangud välismaalaste ja kodakondsuseta isikute seaduslikult riigis viibimisele, jätkuvalt on tõhustatud kõikide kodanike juurdepääsu isikut tõendavatele dokumentidele, märkimisväärne edasiminek on saavutatud diskrimineerimisvastase raamistiku rakendamisel. Peale selle on tegeletud aktiivselt Transnistria piirkonnas valitseva olukorraga, luues rände jälgimise süsteemi ja pannes Moldova isikut tõendavaid dokumente taotlevate Transnistria elanike jaoks paika spetsiaalsed kinnitusmenetlused. Lisaks annab Moldova Vabariigi tegevus märku kõikides mõjuhinnangutes esitatud soovituste järjepidevast järgimisest. Komisjoni hinnangul täidab Moldova Vabariik üldjoontes teemarühma 4 all sätestatud teise etapi kriteeriumeid. Vajalikud on järgmised lisameetmed: · kinnitada võrdõiguslikkuse tagamise seaduse jätkusuutlikku rakendamist, eelkõige luues toimiva võrdõiguslikkuse nõukogu ja tehes täiendavaid edusamme puudega inimeste sotsiaalse kaasamise seaduse täieliku rakendamise poole; · kinnitada riikliku inimõiguste tegevuskava rahastamist; · jätkata õigussektori reformi elluviimist, sealhulgas ombudsmani institutsiooni tugevdamist; · luua Transnistria halduspiirile väljakuulutatud registreerimispunktid; · teha täiendavaid edusamme Transnistria elanikele dokumentide ja tõendite väljastamisel. 3. järeldused Alates ELi ja Moldova Vabariigi vahelise
viisavabaduse dialoogi alustamisest 2010. aasta juunis ning Moldova
ametivõimudele viisavabaduse tegevuskava esitamisest 2011. aasta jaanuaris
on komisjon regulaarselt esitanud aruandeid Euroopa Parlamendile ja nõukogule
Moldova Vabariigi edusammude kohta viisavabaduse tegevuskava esimese etapi
nelja teemarühma raames kindlaks määratud kriteeriumide ja käesoleva neljanda
eduaruandega ka teise etapi kriteeriumide täitmiseks vajalike meetmete
võtmisel. Selle intensiivse viisavabaduse tegevuskavaga
seotud aruandmise kõrval on komisjon samuti jätkanud Moldova Vabariigi
edusammude jälgimist viisavabaduse tegevuskava asjakohastes valdkondades järgmiste
koostöövormide raames: ·
ELi ja Moldova Vabariigi ühine viisarežiimi
lihtsustamise komisjon; ·
ELi ja Moldova Vabariigi ühine tagasivõtukomisjon; ·
ELi ja Moldova Vabariigi ühine allkomisjon nr 3; ·
ELi ja Moldova Vabariigi liikuvuspartnerluse
kõrgemate ametnike kohtumine; ·
ELi ja Moldova Vabariigi inimõigustealane dialoog. Igas nimetatud komisjonis ja raamistikus
toimub ELi ja Moldova Vabariigi vahel kõrgetasemeline ja ladus dialoog ja
koostöö. Ühiste viisarežiimi lihtsustamise ja tagasivõtukomisjonide kõige
hiljutisemate kohtumiste ajal, mis toimusid ELi liikmesriikide osavõtul
Brüsselis 12. juunil 2013, hindas komisjon mõlema lepingu rakendamist
üldjoontes rahuldavaks. ELi ja Moldova Vabariigi vaheline
viisavabaduse dialoog on osutunud tähtsaks reformide edendamise
vahendiks mitte ainult õigus- ja siseküsimuste valdkonnas, vaid ka mujal,
mõjutades näiteks õigusriigi põhimõtete rakendamist ja põhiseaduslikke
küsimusi, sealhulgas parteide rahastamist ja poliitilist puutumatust. Moldova
Vabariigi tehtud edusammud viisavabaduse tegevuskavaga hõlmatud nelja
teemarühma eri valdkondades on olnud viimasel kolmel aastal pidevad ja
tulemuslikud, näidates Moldova ametivõimude suurt pühendumust ja jõupingutusi
viisavabaduse tegevuskava rakendamise kui prioriteedi säilitamisel oma
seadusandlikus, poliitilises ja halduslikus tegevuskavas. Tuleb siiski kinnitada veel kord, et mitmes
viisavabaduse tegevuskavaga hõlmatud valdkonnas alustatud reformid ja eriti
need, mis on seotud riigiasutuste hea juhtimisega, nõuavad Moldova ametivõimudelt
selgelt vankumatut poliitilist tahet, et need reformid Moldova
ühiskonnas täielikult oma koha leiaksid. Käesolevast hindamisest nähtub, et Moldova
Vabariik täidab üldjoontes kõiki viisavabaduse tegevuskava nelja teemarühma
all sätestatud kriteeriume. Õigus- ja poliitiline raamistik ning
institutsionaalsed ja organisatsioonilised põhimõtted ja menetlused on kõigis
neljas teemarühmas kooskõlas Euroopa ja rahvusvaheliste standarditega.
Komisjoni hinnangul on Moldova Vabariik teinud viisavabaduse tegevuskava teise
etapi kriteeriumide tulemuslikul ja jätkusuutlikul rakendamisel väga suuri
edusamme. Käesolevas aruandes nõutavate meetmete võtmise korral jõuaks
Moldova Vabariik viisavabaduse tegevuskava teise etapi kõikide kriteeriumide
lõpliku rakendamiseni. Komisjon pöörab ka edaspidi erilist tähelepanu
sellele, et Moldova Vabariik eraldaks õigus- ja poliitilise raamistiku
jätkusuutlikuks rakendamiseks asjakohased finants- ja inimressursid. Seoses
sellega nõutakse Moldova Vabariigilt pikaajalise mitmeaastase kava
sisseseadmist, et tagada kriteeriumide püsivaks täitmiseks vajalike finants- ja
inimressursside eraldamine, lisades selleks riigieelarvesse süsteemselt
vajalikud kuluread. Väga tähtis on ka korraldada jätkuvalt sihtotstarbelisi
teavituskampaaniaid, mille eesmärk on selgitada viisavaba reisimisega
kaasnevaid õigusi ja kohustusi ning ELi tööturule pääsemist reguleerivaid
eeskirju. Komisjon jälgib ka edaspidi aktiivselt
käesolevas aruandes nõutavate viisavabaduse tegevuskava nelja teemarühma
meetmete võtmist, et esitada sügisel aruanne kõikide viisavabaduse
tegevuskava kriteeriumide tulemusliku rakendamise kohta. [1] Nõukogu dokument 18078/10. [2] i) dokumentide turvalisus, sealhulgas biomeetria; ii)
ebaseaduslik ränne, sealhulgas tagasivõtmine; iii) avalik kord ja
julgeolek; iv) välissuhted ja põhiõigused. [3] SEK (2011) 1075 lõplik. [4] SWD (2012)12 final. [5] COM (2012) 348 final. [6] COM(2012) 443 final. [7] Allkomisjon nr 3: toll, piiriülene koostöö,
rahapesu, uimastid, ebaseaduslik ränne. [8] COM(2012) 443 final. [9] Kahevärviline vesimärk, ultraviolettvalguse käes fluorestseeruvad
kiud, helendav turvaniit, mikrotrükk, laseriga perforeeritud passinumber, nagu
on sätestatud Rahvusvahelise Tsiviillennunduse Organisatsiooni dokumendi 9303 1. osa
III jaotise („Masinloetavate reisidokumentide turvastandardid”) 1.
informatiivse liite V punktis. [10] Vesimärk, mikrotrükk, embleem ja tunnistuse seerianumber,
mis ultraviolettvalguse käes fluorestseerub. [11] Moldova ametivõimude andmeil on Transnistria piirkonna
rahvaarv 509 400 inimest, kellest 55 % on Moldova Vabariigi kodanikud
ja 33 128 omavad Moldova Vabariigi biomeetrilist passi. [12] Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 562/2006,
15. märts 2006, millega kehtestatakse isikute üle piiri liikumist reguleerivad
ühenduse eeskirjad (Schengeni piirieeskirjad). [13] SEK(2011) 145 lõplik. [14] 2012. aastal uuriti 87 korruptsioonijuhtumit,
lõpetati 92 juhtumi uurimine ja kohaldati 102 distsiplinaarkaristust,
millest 34 tõid kaasa ametist tagandamise. Aastatel 2010–2012 on algatatud
nelja tõsise korruptsiooniga seotud kriminaalasja uurimist. [15] Välispiiride kontrolli, tagasitulekut ja tagasivõtmist,
soovitusi ja parimaid tavasid käsitlev ELi Schengeni kataloog – nõukogu
dokument 7864/09. [16] http://www.eubam.org/files/20121206142708402683P9AP_ENG_Second_Year.pdf. [17] Gruusia, Ukraina, Aserbaidžaani ja Moldova Vabariigi
(GUAM) demokraatia ja majandusarengu organisatsioon. [18] Piiripolitsei osakond sai 2013. aasta aprillis kõik
piiripatrullide tööks vajalikud seadmed ja 30 patrullautot. [19] Ühise tagasivõtukomisjoni kõige hiljutisem kohtumine toimus
12. juunil 2013. [20] Vastavalt miinimumstandarditele, mis on sätestatud nõukogu
direktiivis 2008/115/EÜ ühiste nõuete ja korra kohta liikmesriikides
ebaseaduslikult viibivate kolmandate riikide kodanike tagasisaatmisel. [21] Vastavalt nõukogu direktiivile 96/71/EÜ töötajate
lähetamise kohta seoses teenuste osutamisega. [22] Viisarežiimi lihtsustamise ühiskomisjoni kõige hiljutisem
kohtumine toimus 12. juunil 2013. [23] 2012. aastal kulus esimese astme otsuste töötlemisele
keskmiselt 107 päeva, mis jäi kenasti 6kuulise tähtaja piiridesse. Kui
lisandub teine aste, on kõnealuse töötlemise aeg märgatavalt pikem – 401 päeva.
Praegu oodatakse (esimese astme või apellatsiooniorgani) otsust 82 kohtuasjas
(85 isiku kohta). [24] Alates menetluse algusest oli tehtud 17 otsust. 1. jaanuaril
2013 oli Moldova Vabariigi territooriumil 1 998 kodakondsuseta (tunnustatud
/ alalise elamisloaga) isikut. [25] Näitajad inimkaubanduse kohta aastate lõikes: registreeritud
kuritegude arv (2010. aastal 140, 2011. aastal 111, 2012. aastal
151) ja ühise tegevuskava alusel abi saanud ohvrite arv (2010. aastal 355,
2011. aastal 339, 2012. aastal 424). Tuvastatud ohvrite arv
siseministeeriumi andmeil: 2011. aastal 131, 2012. aastal 266. Süüdimõistvate
otsuste arv: 2011. aastal 7, 2012. aastal 13. Lastega kaubitsemise
ohvrid, kes on saanud abi: 2010. aastal 9,6 %, 2011. aastal 14 %,
2012. aastal 13 %. [26] Kavva võetud meetmete rakendamiseks vajalikud rahalised
vahendid saadakse riigieelarvest ja kohalikest eelarvetest rahastatavatele
riigiasutustele 2012.–2013. aastaks eraldatud vahenditest, millele
lisandub välisabi, mida saavad riigiasutused konkreetsete projektide
elluviimiseks: Euroopa Nõukogu toetus projektile, milles keskendutakse heale
valitsemistavale ja korruptsioonivastasele võitlusele idapartnerluse raames;
Euroopa Komisjoni toetus projektile, millega aidatakse Moldova Vabariigi
valitsusel jätkata korruptsioonivastast tegevust, reformida siseministeeriumi,
sealhulgas politseid, ja tegeleda isikuandmete kaitsega. [27] Sellel süsteemil ei ole olnud seni kavandatud mõju ja
sellega ei ole muutunud märkimisväärselt avaliku sektori suhtumine aususesse.
Asutused hindasid oma korruptsiooniriske enamasti vaid vormitäiteks ja avaliku
sektori asutuste haldussuutlikkust mõjutas poliitiline ebastabiilsus. Selle
protsessi tulemusel saadud aususkavad ei olnud rahuldava kvaliteediga. Riiklik
korruptsioonivastase võitluse keskus omandas hiljuti pädevuse osaleda
korruptsiooniriskide analüüsimisega tegelevate töörühmade töös ja seda
kommenteerida – varem oli riiklikul korruptsioonivastase võitluse keskusel vaid
üldine järelevalvaja roll, mis ei võimaldanud protsessis arvestatavalt osaleda. [28] Funktsionaalse sõltumatuse tagamiseks nimetatakse riikliku
korruptsioonivastase keskuse direktor ametisse nii, et tema ametiaeg ei lange
kokku valitsuse, parlamendi või presidendi ametiajaga; keskuse direktori ja
asedirektorite ametissenimetamisel võetakse aluseks seaduses sätestatud
professionaalsuse ja poliitilise sõltumatuse kriteeriumid; direktori
ametissenimetamise / ametist tagandamise menetluses osaleb rohkem kui üks
ametiasutus; järgitakse seaduses sätestatud rangeid tingimusi direktori ametist
tagandamiseks enne ametiaja lõppu. [29] Elustiili kontrollimine tähendab isiku elustiili
võrdlemist tema seaduslikult teenitud sissetulekuga. [30] Projekt, millega toetatakse Moldova Vabariigi valitsust korruptsioonivastase
tegevuse valdkonnas, siseministeeriumi, sealhulgas politsei reformimisel, ja
isikuandmete kaitsmisel. [31] Keskvalimiskomisjon koosneb eri parteide esindajatest.
Sellel on kolm täiskohaga ametnikku ja 20 töötajat, kes tegutsevad
peamiselt valimiskampaania ajal. Keskvalimiskomisjonil peavad olema vajalikud
ressursid, et teostada sisulist ja ennetavat järelevalvet valimiskampaaniate ja
parteide rahastamise üle üldiselt. [32] Rahapesu tõkestamise ja selle vastu võitlemise amet on
kriminaaltulu jälitamisega tegelevate ametiasutuste vahelise Camdeni võrgustiku
(CARIN) vaatlejaliige. [33] i) justiitsministeerium vaatab saabunud väljaandmistaotlused
läbi 3–4 kuuga ja peaprokuratuur 2–3 kuuga; ii) justiitsministeerium
vaatab saabunud õigusabitaotlused läbi 2–3 kuuga ja peaprokuratuur
maksimaalselt 6 kuuga; iii) justiitsministeerium vaatab saabunud
kriminaalkuritegude tunnustamise ja jõustamise taotlused läbi umbes 3 kuuga
ning väljuvad kriminaalkuritegude tunnustamise ja jõustamise taotlused 4–5 kuuga;
iv) justiitsministeerium vaatab süüdimõistetute välismaale üleviimise taotlused
läbi 5–6 kuuga. [34] Konventsiooni kohaselt võivad kahe või enama osalisriigi
pädevad asutused moodustada vastastikusel kokkuleppel konkreetsel otstarbel ja
kindlaks määratud ajavahemikuks ühise uurimisrühma, et läbi viia ühes või
enamas uurimisrühmas osalevas riigis kriminaaluurimisi. [35] Kontrollitakse seda, kuidas õiguskaitseasutused tuvastavad
ja registreerivad organiseeritud kuritegevuse juhtumeid ja neist teada annavad.