KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE Tegevuskava pangandusliidu poole liikumiseks /* COM/2012/0510 final */
KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE JA
NÕUKOGULE Tegevuskava pangandusliidu poole liikumiseks 1. Sissejuhatus Viimasel neljal aastal on EL majandus- ja
finantskriisile otsustavalt reageerinud. Oluliselt on parandatud majandus- ja
rahaliitu ning ellu viiakse põhjalikku finantsreformi tegevuskava, millega
täidetakse G20 kohtumisel antud finantskriisile reageerimist käsitlevad
lubadused, et muuta finantseerimisasutused ja turud stabiilsemaks,
konkurentsivõimelisemaks ja vastupidavamaks[1]. ELi õigusraamistiku reformi lõpetamine on
oluline, kuid mitte piisav, et edukalt kõrvaldada märkimisväärsed ohud
finantsstabiilsusele kogu majandus- ja rahaliidus. Vaja on astuda järgmisi
samme, et kõrvaldada teatavad riskid euroalal, kus koondatud rahalised
kohustused on kiirendanud majandus- ja finantssektori tihedat lõimumist ja
suurendanud pangakriisi teistesse riikidesse ülekandumise võimalust, ning et
katkestada seos riigivõla ja pankade võla vahel ja pääseda välja nõiaringist,
mille tõttu on ELis pankade päästmiseks kasutatud üle 4,5 triljoni euro
maksumaksjate raha. Järelevalveasutuste koostöö on ülioluline, kuid kriis on
näidanud, et eriti ühisraha kontekstis sellest ei piisa, ning vaja on ühist
otsuste tegemist. Samuti on oluline vähendada ELi pangandusturgude killustumise
üha kasvavat ohtu, mis oluliselt kahjustab finantsteenuste ühtset turgu ega
lase rahapoliitikal kogu euroalas tõhusalt üle kanduda reaalmajandusse. Seepärast kutsus
komisjon[2]
üles moodustama pangandusliitu, et kindlustada pangandussektori toetuspinda ja
taastada usaldust euro vastu, mis on osa majandusliku ja fiskaalse lõimumise
pikemaajalisest lähenemisviisist. Selle protsessi põhipunkt on järelevalve
nihkumine Euroopa tasandile, kusjuures seda tuleb edaspidi siduda teiste
sammudega, näiteks hoiuste kaitsmise ühine süsteem ja pangakriiside keskne
juhtimine. Euroopa Ülemkogu, komisjoni, eurorühma ja Euroopa Keskpanga juhtide
26. juuni 2012. aasta aruanne[3]
kinnitas seda lähenemisviisi. Euroopa Parlament on omalt poolt andnud
samasuunalisi soovitusi, näiteks 2010. aasta juuli aruandes piiriülese
kriisijuhtimise kohta pangandussektoris[4].
Seda kinnitati ka euroala 29. juuni 2012. aasta tippkohtumisel[5]. Pankade järelevalve ja kogu euroalal
kriisilahenduse vastamine rangetele nõuetele kinnitaks kodanikele ja turgudele,
et ühtseid, kõrgetasemelisi usaldatavusnõudeid kohaldatakse järjepidevalt kõigi
pankade suhtes. Kui pangad satuvad tulevikus raskustesse, peaks üldsus saama
olla kindel, et raskustes olev pank restruktureeritakse või suletakse nii, et
maksumaksja kulud on minimaalsed. Tulevane selline süsteem aitab tekitada
vajalikku usaldust liikmesriikide vahel, mis on mis tahes ühiste
finantskokkulepete sõlmimise eeltingimus, et kaitsta hoiustajaid ja toetada
makseraskustesse sattunud panga kriisi nõuetekohast lahendamist. Käesolev teatis täiendab kahe õigusakti
ettepanekuid, millest ühega luuakse ühtne järelevalvemehhanism, andes Euroopa
Keskpangale eriülesanded seoses usaldatavusnõuete täitmise järelevalve
poliitikaga, ja teise ettepanekuga muudetakse määrust, millega luuakse Euroopa
Pangandusjärelevalve (EBA)[6].
Need õigusaktide ettepanekud on esimeseks oluliseks sammuks ning tänu nendele
paranevad eelkõige kvalitatiivselt finantsstabiilsus ja usaldus euroala vastu.
Käesolevas teatises vaadeldakse ühtset järelevalvemehhanismi laiemas kontekstis
ja esitatakse edaspidine tegevus pangandusliidu poole liikumiseks, mis täiendab
kõnealust kahte ettepanekut. 2. Pangandusliit ja ühtne turg Finantsteenuste ühtne turg põhineb ühtsetel
eeskirjadel, millega tagatakse, et pankade ja teiste finantseerimisasutuste
suhtes, kellel aluslepingu kohaselt on asutamisvabadus ja teenuste osutamise
vabadus, kohaldatakse samaväärseid eeskirju ja nõuetekohast järelevalvet kogu
ELis. Pangandusliidu loomine ei tohi kahjustada
ühtse turu ühtsust ja terviklikkust, mis jääb Euroopa lõimumise üheks suuremaks
saavutuseks. Tegelikult põhineb pangandusliit ühtset turgu käsitleva praegu
poolelioleva regulatiivse reformikava elluviimisel („ühtsed eeskirjad”). Seega on ühtne turg ja pangandusliit üksteist
toetavad protsessid. Ühtse turu tugevdamiseks tehtav töö peab jätkuma kõigis
olemasolevates valdkondades, mida hõlmavad komisjoni ettepanekud. Peale selle tuleks kolmes pangandusliidu
seisukohast olulises valdkonnas seda tööd kiirendada ja kaasseadusandjad
peaksid kõnealuste ettepanekute osas kokkuleppele jõudma enne 2012. aasta
lõppu. –
On tehtud ettepanek kehtestada rangemad
usaldatavusnõuded. Pankade kapitalinõudeid käsitlevate ettepanekutega („CRD4”)[7] algatas komisjon pankade kapitali ja likviidsuse uute üleilmsete
standardite rakendamise protsessi. Ühtse järelevalvemehhanismi loomiseks ei
peaks olema vaja kavandatud määrust ja direktiivi oluliselt muuta, kuigi mõnes
üksikus valdkonnas võib olla uue olukorra kajastamiseks vaja teha väiksemaid
muudatusi. CRD4 läbirääkimiste viimastes etappides pöörab komisjon erilist
tähelepanu sellele, et tagada, et kokkulepitud tekstid vastaksid tehniliselt
ühtse järelevalvemehhanismi loomise määruse ettepanekule, ning teeb selles
küsimuses koostööd Euroopa Parlamendi ja nõukoguga. See tähendab eelkõige
tagamist, et kavandatud CRD4 direktiivi sätted on kohaldamiseks valmis nii
siseriiklikul tasandil kui ka Euroopa Keskpanga jaoks. –
Riiklike hoiuste tagamise skeemide kate on juba tõstetud
ühtsele tasemele, 100 000 euroni hoiustaja ja asutuse kohta, mis
jõustus 31. detsembril 2010. aastal. 2010. aasta juulis tegi komisjon
ettepaneku[8] minna veelgi kaugemale
ning ühtlustada ja lihtsustada kaitstud hoiuseid, kiirendada väljamaksete
tegemist ja parandada skeemide rahastamist, eelkõige teatavas kindlaksmääratud
mahus pankade osamaksetest hoiuste tagamise skeemide eelrahastamise ja riikide
hoiuste tagamise skeemide vahelise kohustusliku laenuandmissüsteemi kaudu. –
Kriisi sattunud pankade maksevõime taastamist ja
kriisilahendust käsitlev komisjoni ettepanek, mis võeti vastu 6. juunil 2012,[9] on viimane väljapakutud meetmetest, millega püütakse tugevdada Euroopa
pangandussektorit ja vältida võimalike tulevaste finantssektori kriiside puhul
negatiivset mõju hoiustajatele ja maksumaksjatele. Et tagada finantsstabiilsuse
kestmine ning et õiglase osa pankade kahjumist ja rekapitaliseerimise kuludest
kannaksid pankade aktsionärid ja võlausaldajad, on komisjon esitanud ühtsete
eeskirjade ja õiguste raamistiku ettepaneku. See aitaks liikmesriikidel
eelkõige ennetada pangakriiside tekkimist ning kui need peaksid siiski tekkima,
aitaks neid paremini ja tõhusamalt juhtida. Liikmesriigid peaksid looma
kriisilahendusfondi, kuhu pangad teevad ennetavad sissemaksed, ning
kehtestatakse kohustuslik riiklike skeemide vaheline laenuandmisvahend, mille
puhul jälle kehtivad selged piirsummad. Kõnealused eeskirjad oleksid seega kogu ühtse
turu ühtseks aluseks, millele saaksid toetuda pangandusliidu ettepanekud.
Kõnealuseid ühtseid eeskirju on vaja ELi finantsteenuste siseturu stabiilsuse
ja terviklikkuse jaoks. Nendega luuakse ühtne alus, mis võimaldab liikuda
pangandusliidu poole, kujutamata endast ühtse turu killustamise ohtu. Seega on
ülioluline, et kaasseadusandjad lõpetavad kiiresti, aasta lõpuks,
kapitalinõudeid, hoiuste tagamise skeeme ja pangakriiside lahendamist
käsitlevad pooleliolevad reformid. Kõnealuseid eeskirju tuleb samuti kohaldada
samal viisil kogu liidus, nii et riikide järelevalveasutused ja Euroopa
Keskpank teostavad ühtset ja kooskõlastatud järelevalvet krediidiasutuste üle.
Euroopa Pangandusjärelevalvel (EBA) on selle eesmärgi täitmisel oluline roll
eelkõige tänu vahenditele ja volitustele (ELi õiguse rikkumiste käsitlemine,
vahendamine, siduvad tehnilised standardid, suunised ja soovitused), mis on
kehtestatud EBA asutamismäärusega. Seepärast on tähtis, et EBA täidab
täielikult oma rolli, et luua kogu liidus ühtne õigusraamistik ja
järelevalvekultuur. Selleks et vältida erinevusi euroala ja
ülejäänud ELi vahel, peaks ühtseid eeskirju täiendama ühtne järelevalvetava.
Ühtses järelevalvemehhanismis osalevate liikmesriikide ja teiste liikmesriikide
erinevad järelevalvekäsiraamatud ja järelevalvealased lähenemisviisid loovad
ühtse turu killustumise võimaluse, kuna pangad võivad erinevusi ära kasutada,
et saada kasu õiguslikust arbitraažist. EBA peaks töötama välja järelevalve
ühtse käsiraamatu, et täiendada ühtseid eeskirju. Euroopa Keskpanga mis tahes vastuvõetud
meetmed (näiteks üksikasjad, kuidas usaldatavusnõuete täitmist kontrollitakse
ühtse järelevalvemehhanismiga loodud järelevalvestruktuuri korral) peavad olema
kooskõlas ühtsete eeskirjadega, sealhulgas tehniliste standarditega, mis on
kehtestatud Euroopa Komisjoni poolt vastuvõetud delegeeritud õigusaktidega.
Lõpetuseks tuleks märkida, et tänase ettepanekuga säilitatakse praegune
tasakaal päritolu- ja vastuvõtvate liikmesriikide vahel, sealhulgas seoses
järelevalvekolleegiumides osalemisega. Ühtse järelevalvemehhanismi tegelikku mõju ja
tagajärgi EBA toimimisele analüüsitakse aruandes Euroopa järelevalveasutuste
toimimise kohta, mille komisjon esitab 2. jaanuariks 2014[10]. Sellega
seoses analüüsib komisjon eelkõige, kas on vaja tugevdada EBA rolli seoses
stressitestide läbiviimisega, et vältida EBA muutumist liiga sõltuvaks nende
ametiasutuste teabest ja panusest, kes vastutavad kogu liidus pangandussektori
tegeliku vastupanuvõime hindamise eest. Paralleelselt sellega jätkab komisjon
finantsstabiilsuse tugevdamist ja tagab riigiabi andmise kontrolli ja
majandusliku kohandumisabi tingimuslikkuse abil ELi pangandussektori ühtsel
turul võrdsed konkurentsitingimused. Peamine tegevus Komisjon kutsub Euroopa Parlamenti ja nõukogu üles jõudma 2012. aasta lõpuks kokkuleppele järgmistes küsimustes: i) CRD4 ettepanekud, muutes need kohalduvaks nii ühtsel turul kui ka ühtse järelevalvemehhanismi kontekstis; ii) direktiivi ettepanek hoiuste tagamise skeemide kohta, mille on teinud komisjon; iii) direktiivi ettepanek pankade maksevõime taastamise ja kriisilahenduse kohta. 3. Pangandusliidu loomine Nagu komisjon[11] on enne 2012. aasta juuni Euroopa Ülemkogu
sedastanud ning Euroopa Ülemkogu, komisjoni, eurorühma ja Euroopa Keskpanga
juhtide 26. juuni 2012. aasta aruandes[12] märgitud, on pangandusliidu
toimimahakkamiseks vaja teha veel tööd, et luua ühtne järelevalvemehhanism,
ühtne hoiuste tagamise süsteem ja keskne kriisijuhtimisraamistik. Ühtse
järelevalvemehhanismi loomine on esimene oluline ja märkimisväärne samm. 3.1. Ühtne järelevalvemehhanism Ühtne järelevalvemehhanism, mille kohta
komisjon esitab täna ettepaneku, põhineb euroala liikmesriikides asutatud
pankade järelevalve võtmetähtsusega eriülesannete ülekandmisel Euroopa
tasandile. Kandes lõplikku vastutust, täidab Euroopa Keskpank oma ülesandeid
ühtse järelevalvemehhanismi raames, mis koosneb Euroopa Keskpangast ja riikide
järelevalveasutustest. Selline struktuur tagab tugeva ja ühtse järelevalve kogu
euroalal, kasutades parimal viisil ära riikide järelevalveasutuste kohalikke ja
eriteadmisi. Sellega tagatakse, et järelevalve teostaja on jätkuvalt täielikult
teadlik finantsstabiilsuse seisukohast olulistest siseriiklikest ja kohalikest
tingimustest. Komisjon kavandab ka mehhanismi, mis võimaldab nendel
liikmesriikidel, kes ei ole eurot kasutusele võtnud, kuid kes sooviksid osaleda
ühtses järelevalvemehhanismis, teha tihedat koostööd Euroopa Keskpangaga. Ühtse järelevalvemehhanismi korral hakkab
Euroopa Keskpank vastutama kõigi pangandusliidu pankade järelevalve eest, kelle
suhtes kohaldatakse kogu ühtsel turul kohaldatavaid ühtseid eeskirju. Viimase
aja kogemus on näidanud, et probleemidel, isegi kui need on suhteliselt
väikestel pankadel, võib olla oluline negatiivne mõju liikmesriikide
finantsstabiilsusele. Seepärast on Euroopa Keskpangal kohe esimesest päevast
peale õigus võtta üle mis tahes euroala panga järelevalve, kui ta nii otsustab,
eriti juhul, kui pank saab riigi toetust. Kõigi teiste pankade puhul võtab
Euroopa Keskpank järelevalve üle automaatselt järk-järgult: 1. juulil 2013
kõige olulisemate Euroopa süsteemselt oluliste pankade puhul ning 1. jaanuaril
2014 kõigi teiste pankade puhul. Seega 1. jaanuariks 2014 kuuluvad kõik euroala
pangad Euroopa järelevalve alla. Euroopa Keskpangale antakse võtmetähtsusega
järelevalvealased eriülesanded, mis on asendamatud, et avastada pankade elujõudu
ohustavad riskid. Euroopa Keskpangal on õigus nõuda pankadelt vajalike
parandusmeetmete võtmist. Euroopa Keskpank on muu hulgas pädev asutus
järgmistes küsimustes: krediidiasutustele tegevuslubade andmine, olulise
osaluse hindamine, miinimumkapitalinõuetele vastavuse tagamine, omakapitali
piisavuses veendumine seoses krediidiasutuse riskiprofiiliga (nn „teise samba
meetmed”), konsolideeritud järelevalve ja finantskonglomeraatide järelevalve
teostamine. Euroopa Keskpank tagab samuti finantsvõimendust ja likviidsust
käsitlevate sätete järgimise, kohaldab kapitalipuhvreid ja võtab koostöös
kriisilahendusasutustega varase sekkumise meetmeid juhul, kui pank rikub
regulatiivseid kapitalinõudeid võib kaldub selle poole. Euroopa Keskpangal on ülesannete täitmiseks
vajalikud uurimis- ja järelevalvevolitused. Riikide järelevalveasutuste
aktiivne osalemine ühtses järelevalvemehhanismis on ette nähtud, et tagada
järelevalvealaste otsuste sujuv ja tõhus ettevalmistamine ja rakendamine,
samuti vajalik koordineerimine ja teabevoog seoses nii kohalikke kui ka kogu
Euroopat puudutavate küsimustega, et tagada finantsstabiilsus kogu liidus ja
selle liikmesriikides. Kõik ülesanded, mis selgelt ei ole antud
Euroopa Keskpangale, jäävad riikide järelevalveasutustele. Näiteks vastutavad
siseriiklikud järelevalveasutused jätkuvalt tarbijakaitse eest ja
rahapesuvastase võitluse eest ning kolmanda riigi krediidiasutuste järelevalve
eest, kes on asutanud selles liikmesriigis filiaale või osutab piiriüleselt
teenuseid. Euroopa Keskpank peab
saama oma uusi järelevalvefunktsioone täita täiesti sõltumatult, olles samas
kohustatud täielikult aru andma oma tegevusest. Komisjoni ettepanek sisaldab
rangeid aruandekohustusi, nimelt nõukogu ja Euroopa Parlamendi ees, et tagada
demokraatlik õiguspärasus. Veel kehtestatakse ettepanekuga mitmed
organisatsioonilised põhimõtted, et tagada rahapoliitika ja järelevalve selge
eraldatus. Sellega vähendatakse eri poliitikaeesmärkide vahelisi konflikte,
võimaldades samas saada täit kasu sünergiast. Kõik ettevalmistavad tegevused ja
poliitika viivad ellu organid ja haldusüksused, mis seisavad eraldi
rahapoliitika funktsioonidest, läbi järelevalvenõukogu, mis luuakse Euroopa
Keskpangas sellel konkreetsel eesmärgil. Lõpetuseks tagatakse
EBA määruse kavandatud muudatustega, et EBA saab kõigi liikmesriikide puhul
täita oma rolli tõhusalt. Eelkõige kasutab EBA oma õigusi ja täidab ülesandeid
Euroopa Keskpanga suhtes. EBA hääletamiskorda kohandatakse, et tagada, et EBA
otsuste tegemise struktuur on jätkuvalt tasakaalus ja tõhus ning kajastab
ühtses järelevalvemehhanismis osalevate ja mitteosalevate liikmesriikide
pädevate asutuste seisukohti, ning et seega täielikult säilitada ühtse turu
terviklikkus. Hääletamiskorra muudatused on suunatud valdkondadele, kus EBA
teeb seaduserikkumisi uurides ja vaidlusi lahendades siduvaid otsuseid ühtsete
eeskirjade kohaldamise kohta. Teistes valdkondades loetakse olemasolevad
menetluslikud kaitsemeetmed piisavaks, et tagada nendes valdkondades
tasakaalustatud ja tõhus otsustusprotsess. Näiteks esitatakse tehniliste
standardite eelnõud komisjonile vastuvõtmiseks ning komisjon võib otsustada
neid mitte kinnitada või muuta neid, eriti kui need ei vasta täielikult
finantsteenuste siseturu aluspõhimõtetele. Lõpetuseks on määruse ettepanekusse,
millega muudetakse määrust 1093/2010, lisatud sihipärase läbivaatamise nõue, et
võtta arvesse mis tahes arenguid liikmesriikides, kus on kasutusel euro või
kelle pädevad asutused on asunud tegema tihedat koostööd, ning et kontrollida,
kas selliseid arenguid arvesse võttes on vaja täiendavalt kohandada kõnealuseid
sätteid, et tagada, et EBA on otsused teinud finantsteenuste siseturu
säilitamise ja tugevdamise huvides. Peamised tegevused Komisjon kutsub: i) nõukogu üles kaaluma ja võtma viivitamata vastu ettepaneku nõukogu määruse kohta, millega antakse eriülesanded Euroopa Keskpangale seoses krediidiasutuste usaldatavusnõuete täitmise järelevalve poliitikaga, võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust; ii) Euroopa Parlamenti ja nõukogu üles viivitamata kaaluma ja vastu võtma ettepanekut, millega muudetakse määrust 1093/2010, millega asutatakse Euroopa Pangandusjärelevalve. Nende kahe ettepaneku osas peaks kokkuleppele jõutama enne 2012. aasta lõppu. 3.2. Järgmised sammud
pangakriiside juhtimisel Üleilmne finantsalane lõimumine ja ELi ühtne
turg on võimaldanud mõnes liikmesriigis pangandussektoril kasvada riigi SKPst
mitu korda suuremaks, mistõttu muutuvad asutused liiga suureks, et lasta neil
muutuda maksevõimetuks ja liiga suureks, et päästa neid olemasoleva
siseriikliku korra alusel. Teiselt poolt on kogemus näidanud, et isegi
suhteliselt väikeste pankade krahh võib teha piiriülest süsteemset kahju. Peale selle võivad piiriülesed pangajooksud
oluliselt nõrgendada riigisisest pangandussüsteemi, veelgi kahjustada riigi
fiskaalpositsiooni ja kiirendada rahastamisprobleemide tekkimist nii riigi kui
ka pankade jaoks. Rangem järelevalve
pangandusliidus aitab parandada pankade seisundit. Kui
kriis siiski tekib, on vaja tagada, et asutuste kriis lahendatakse
nõuetekohasel viisil ning et hoiustajatele kinnitatakse, et nende hoiused on
kaitstud. Seda arvesse võttes on komisjon rõhutanud,[13] et pangandusliiduga peaks kaasnema panganduskriiside kesksem
juhtimine. Euroopa Parlament on samuti
kutsunud üles astuma samme selles valdkonnas. Vajadusele
ühtse pangakriiside lahendamise ja tarbijate hoiuste tagamise mehhanismi järele
osutati ka Euroopa Ülemkogu, komisjoni, eurorühma ja Euroopa Keskpanga juhtide
26. juuni 2012. aasta aruandes[14]. Seepärast on komisjonil kavas esitada
ettepanek luua ühtne kriisilahendusmehhanism, mis juhiks pangakriiside
lahendamist ja eelkõige koordineeriks pankade suhtes kriisilahendusvahendite
kasutamist pangandusliidus. Selline mehhanism
oleks tõhusam kui riikide kriisilahendusasutuste võrgustik, seda eriti
piiriüleste pangakrahhide puhul, võttes arvesse vajadust lahendada pangakriisid
kiiresti ja usaldusväärselt. See oleks ühtse
järelevalvemehhanismi loomulikuks täienduseks. See
annaks ka märkimisväärset mastaabisäästu ja väldiks negatiivset välismõju, mis
võiks tekkida puhtalt riigipõhiste otsuste korral. Kõnealune
asutus teeks otsused vastavalt ühtsete eeskirjadega kehtestatud
kriisilahenduspõhimõtetele, mis on kooskõlas rahvusvahelise parima tavaga ning
täielikus vastavuses liidu riigiabi eeskirjadele. Enne
välist rahastamist peaksid kriisilahenduse kulusid kandma eelkõige aktsionärid
ja võlausaldajad ning maksumaksjate raha mis tahes kasutamise asemel tuleks
leida erasektoril põhinevaid lahendusi. Peale selle, ning selle toimimise hindamise
alusel, võiks ühtsele kriisilahendusmehhanismile anda lisaülesandeid seoses
kriisiolukordade juhtimise koordineerimise ja pangandussektori
kriisilahendusvahenditega, nagu märgitud Euroopa Ülemkogu, komisjoni, Euroopa
Keskpanga ja eurorühma juhtide poolt 2012. aasta juunis esitatud aruandes. Peamised tegevused Kui jõutakse kokkuleppele praeguste hoiuste tagamise skeemide ja pankade maksevõimetuse taastamise ja kriisilahenduse ettepanekute osas, on komisjonil kavas esitada ettepanek ühtse pangakriiside lahendamise mehhanismi kohta, et koordineerida kriisilahendusvahendite kasutamist pangandusliidus. 4. Järgmised sammud Euroopa Liidul on vahendid, et tegeleda
praeguste nõrkade kohtadega ja luua pangandusliit, mis on oluline samm tõelise
majandus- ja rahaliidu poole liikumisel. Komisjon kutsub Euroopa Parlamenti ja nõukogu
üles tegema järgmist: –
täielikult toetama pangandusliitu ja kiitma heaks
käesolevas teatises kirjeldatud suundumused ja tegevuskava; –
seadma õigusloomeprotsessis esikohale meetmed, mida
on vaja pangandusliidu loomiseks; –
heaks kiitma võimalikult kiiresti ja igal juhul
enne aasta lõppu arutlusel olevad ettepanekud järgmistel teemadel: –
hoiuste tagamise skeemid; –
juurdepääs krediidiasutuste tegevusele ning
krediidiasutuste ja investeerimisühingute poolse usaldatavusnõuete täitmise
järelevalve (kapitalinõuete direktiiv); –
krediidiasutuste ja investeerimisühingute
usaldatavusnõuded (kapitalinõuete määrus); –
krediidiasutuste ja investeerimisühingute
maksevõime taastamise ja kriisilahenduse raamistik; –
Euroopa Keskpangale teatavate ülesannete andmine
seoses krediidiasutuste usaldatavusnõuete täitmise järelevalvega; –
EBA määruse teatavate sätete muutmine. Käesoleva teatise ja sellega seotud
õigusaktide ettepanekutega on komisjon tegutsenud kiiresti ja
vastutustundlikult, reageerides Euroopa Ülemkogu ja euroala riikide riigipeade
ja valitsusjuhtide poolt juuni lõpus antud volitusele. Nüüd peavad teised
asutused andma oma panuse, et tagada ühtse järelevalvemehhanismi loomine 1.
jaanuariks 2013. [1] http://ec.europa.eu/internal_market/finances/policy/map_reform_en.htm
[2] http://ec.europa.eu/commission_2010-2014/president/news/archives/2012/06/20120626_speeches_2_en.htm [3] http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/ec/131201.pdf [4] Euroopa
Parlamendi resolutsioon, 7. juuli 2010, soovitustega komisjonile piiriüleseks
kriisijuhtimiseks pangandussektoris (2010/2006(INI)). [5] „Komisjon
esitab peatselt artikli 127 lõike 6 alusel ettepanekud ühtse järelevalvemehhanismi
kohta Me palume nõukogul kaaluda nimetatud ettepanekuid kiireloomulise
küsimusena 2012. aasta lõpuks. Kui on loodud tõhus ühtne
järelevalvemehhanism, mis hõlmab Euroopa Keskpanka (EKP), võiks euroala pankade
puhul ESMil olla võimalus pankasid pärast tavapärast otsust otse
rekapitaliseerida. See sõltuks asjakohasest tingimuslikkusest, sealhulgas
vastavusest riigiabi eeskirjadele, mis peaksid olema institutsioonipõhised,
valdkonnapõhised või kogu majandust hõlmavad ning oleksid sätestatud vastastikuse
mõistmise memorandumis.” http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/ec/131359.pdf
[6] Määrus (EL) nr 1093/2010. [7] http://ec.europa.eu/internal_market/bank/regcapital/new_proposals_en.htm [8] http://ec.europa.eu/internal_market/bank/docs/guarantee/200914_en.pdf
[9] http://ec.europa.eu/internal_market/bank/crisis_management/index_en.htm
[10] Vastavalt Euroopa järelevalveasutuste asutamise määruste artiklile 81
[määrus (EL) nr 1093/2010, määrus (EL) nr 1094/2010 ja määrus (EL) nr
1095/2010]. [11] http://ec.europa.eu/europe2020/banking-union/index_en.htm [12] http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/ec/131201.pdf [13] http://ec.europa.eu/europe2020/banking-union/index_en.htm [14] http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/ec/131201.pdf