Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS 2014.–2020. aasta tarbijakaitseprogrammi kohta /* KOM/2011/0707 lõplik - 2011/0340 (COD) */
SELETUSKIRI 1. ETTEPANEKU TAUST Euroopa
2020. aasta strateegias kutsutakse üles kaasama kodanikke „osalema ühtsel
turul täiel määral”, milleks „on vaja suurendada nende suutlikkust ja julgust
osta tooteid ja teenuseid teistest liikmesriikidest”. Aina ilmsemaks on
muutunud asjaolu, et ajal, mil Euroopas otsitakse uusi majanduskasvu allikaid,
on tarbijapoliitika üks valdkond, mis võib mõjusalt kaasa aidata Euroopa
2020. aasta strateegia eesmärkide täitmisele. Euroopas on
500 miljonit tarbijat ja tarbijate kulud ulatuvad kuni 56 %ni ELi
SKPst. Mida rohkem suudavad tarbijad teha teadlikke otsuseid, seda suurem võib
olla nende mõju ühtse turu tugevdamisele ning majanduskasvu ergutamisele.
Seepärast saavad mõjukad tarbijad, kes on hästi kaitstud ja võivad ühtsest
turust kasu saada, edendada innovatsiooni ja majanduskasvu rohkem kui kunagi
varem, nõudes väärtust ning head kvaliteeti ja teenindust. Nende nõudmistele
vastavad ettevõtjad tulevad kõige paremini toime ülemaailmse turu survega. Tarbijate
kaasamine ei ole üksnes tarbijaõiguste küsimus, vaid sellega ehitatakse üles ka
üldine keskkond, mis võimaldab tarbijail nimetatud õigusi kasutada ja neist
kasu saada. See tähendab sellise raamistiku rajamist, milles tarbijad saavad
toetuda peamisele eeldusele, et tagatakse ohutus ning on kasutusel vahendid
standardite ja tavade puudujääkide avastamiseks ning tulemuslikuks
kõrvaldamiseks kogu Euroopas. See tähendab, et ehitatakse üles keskkond, kus
tarbijad oskavad tänu harimisele, teavitustegevusele ja teadlikkuse suurendamisele
ühtsel turul nii orienteeruda, et kasutavad ära parimad toodete ja teenustega
seotud pakkumised. Lõpuks eeldab kaasamine seda, et tarbijad saavad julgelt
kasutada oma ELis kehtivaid õigusi kogu Euroopas ning juhul, kui miski läheb
valesti, saavad nad arvestada nii kõnealuste õiguste tulemusliku jõustamisega
kui ka tõhusa kaebuste lahendamisega. 29. juuni
2011. aasta teatisega „Euroopa 2020. aasta strateegia aluseks olev
eelarve”[1]
eraldati 175 miljonit eurot (2011. aasta püsihindades) tarbijakaitseprogrammile
aastateks 2014–2020. Käesoleva ettepaneku eesmärk on kehtestada
tarbijakaitseprogramm aastateks 2014–2020, mis oleks jätk ühenduse
tarbijapoliitika tegevusprogrammile aastateks 2007–2013. Asetades mõjuka tarbija ühtsel turul kesksele
kohale, toetab uus tarbijakaitseprogramm tulevase tarbijapoliitika üldeesmärki.
Euroopa tarbijapoliitikaga toetatakse ja täiendatakse riiklikku poliitikat,
püüdes tagada, et ELi kodanikud saaksid täielikult osa ühtse turu hüvedest ning
seejuures oleks nende ohutus ja majandushuvid nõuetekohaselt kaitstud. Tarbijate kulude
(mis on 56 % ELi SKPst) tohutu majandusliku mõju võimendamine annab
märkimisväärse panuse ELi majanduskasvu taaselavdamise eesmärgi saavutamisse. ·
Üldine taust Uue programmi meetmete rahastamise kaudu
lahendatavad põhiprobleemid rühmitatakse järgmisse nelja kategooriasse. i) Ohutus: erinevused
liikmesriikide vahel tooteohutusalaste õigusaktide täitmise tagamisel; ohtlikud
tooted ühtsel turul; tootmisahela üleilmastumisega seotud riskid; teenuste
ohutus; sobiva kooskõlastusstruktuuri puudumine ELi tasandil, mille abil tagada
ELi kaasfinantseerimise majanduslikult soodsaim ärakasutamine. ii) Teavitamine ja harimine:
kindlate ja kvaliteetsete andmete ja analüüsi puudumine selle kohta, kuidas
toimib ühtne turg tarbijate jaoks; tarbijaorganisatsioonide ebapiisav
suutlikkus, sealhulgas ressursside ja eksperditeadmiste puudumine, eriti uutes
liikmesriikides; tarbijaile suunatud läbipaistva, võrreldava, usaldusväärse ja
kasutajasõbraliku teabe puudumine, eelkõige piiriüleste juhtumite kohta; nii
tarbijate kui ka jaemüüjate kesised teadmised ja vähene arusaam peamistest
tarbijaõigustest ja kaitsemeetmetest; praeguste ELi tarbijate harimise
abivahendite ebapiisavus, eelkõige seoses arengusuundadega digitaalkeskkonnas. iii) Õigused
ja kaebuste lahendamine: ebapiisav tarbijaõiguste kaitse, eelkõige
piiriülestes olukordades; vajadus integreerida tarbijahuvid veelgi enam ELi
poliitikavaldkondadesse; tarbijate ees seisvad probleemid kahju hüvitamise
taotlemisel, eelkõige piiriüleste tehingute puhul. iv) Täitemeetmed:
ei kasutata ära tarbijakaitsealase koostöövõrgustiku (riiklike täitevasutuste
võrgustiku) kogu potentsiaali; tarbijate vähene teadlikkus Euroopa
tarbijakeskuste võrgustikust (ECC-Net) ja vajadus suurendada selle
tulemuslikkust. Samal ajal tuleb uues programmis ja selle
neljas eelisvaldkonnas (ohutus, teavitamine ja harimine, õigused ja kaebuste
lahendamine ning täitemeetmed) arvestada uute sotsiaalprobleemidega, mille
olulisus on viimastel aastatel kasvanud. Nende hulgas on tarbijate keerulisem
otsustusprotsess, vajadus liikuda säästvamate tarbimismudelite suunas,
digiteerimisega kaasnevad võimalused ja ohud, sotsiaalse tõrjutuse kasv,
haavatavate tarbijate arvu suurenemine ja elanikkonna vananemine. ·
Tarbijakaitseprogrammi meetmete kese Ehkki
tarbijapoliitikas käsitletavad probleemid on laiaulatuslikud, tähendab
tarbijakaitseprogrammi suhteliselt väike maht, et selle alusel rahastatavad
meetmed tuleb suunata valdkondadele, kus sekkumine ELi tasandil saab midagi
muuta ja lisada väärtust. Väljavalitud meetmete valdkondi on kolme liiki. i) Meetmed, mis vastavad
õiguslikele kohustustele, mis tulenevad ELile ja liikmesriikidele Euroopa
Liidu toimimise lepingust ning kehtivast ELi õigustikust: –
RAPEXi[2]
võrgu, täitevasutuste tarbijakaitsealase koostöövõrgustiku ning
kosmeetikatoodete andmebaaside hooldamise ja nõuetekohase toimimise
rahastamine. ii) Meetmed, mida ei võeta või ei
saa võtta riiklikul tasandil nende ELi tasandi iseloomu tõttu: –
tarbijate abistamine piiriülestes küsimustes
järgmise tegevuse kaudu: - Euroopa tarbijakeskuste võrgustiku
tegevuse kaasrahastamine. Tavaliselt ei ole riiklikel ametiasutustel või
tarbijaorganisatsioonidel võimalik anda tarbijaile nõu ja toetust piiriülestes
küsimustes; - toetus liidu veebipõhise vaidluste
lahendamise süsteemi väljatöötamiseks, mis tegeleks muu hulgas piiriüleste
juhtumitega; –
koostöö arendamine rahvusvaheliste partneritega, et
tegelda tootmisahela üleilmastumise mõjuga tooteohutusele; –
ELi tasandi võrreldavate tarbijaturu andmete
kogumise toetamine, et võrrelda liikmesriikide saavutusi ja saada sisendandmeid
ELi tasandi poliitikakujundamise jaoks; –
ELi tasandil tarbijahuvide esindamise tagamine ELi
tasandi tarbijaorganisatsioonide rahalise toetamise kaudu. iii) Riiklikul tasandil võetavaid
meetmeid täiendavad ja tõhustavad tegevused: –
ühismeetmete kooskõlastamine ja kaasrahastamine
tooteohutuse ja tarbijaõiguste jõustamise valdkonnas; –
koos liikmesriikide ja teiste sidusrühmadega
tarbijaküsimuste vallas teadlikkuse suurendamise kampaaniate toetamine ning
koostöö vahendajatega, et soodustada tarbijaile selge, läbipaistva ja
usaldusväärse teabe andmist; –
riiklike tarbijaorganisatsioonide koolituse
toetamine, mis oleks riiklikul tasandil ilma mastaabisäästuta palju kulukam; –
hea tava tutvustamise ja jagamise platvormi loomine
tarbijate harimise valdkonnas. ·
Ettepaneku eesmärgid Tarbijakaitseprogrammi ülesandeks on toetada
poliitilist eesmärki, millega antakse mõjukale tarbijale ühtsel turul keskne
koht. Selleks aitab programm kaitsta tarbijate tervist, ohutust ning
majandushuve ning edendada nende õigust teavitamisele, harimisele ja oma huvide
kaitseks organiseerumisele. Programmiga täiendatakse, toetatakse ja
kontrollitakse liikmesriikide poliitikat. Meetmetega toetatakse järgmist nelja
erieesmärki: i) ohutus: tugevdada ja suurendada
tooteohutust tõhusa turujärelevalve abil ELi kõikides osades; ii) teavitamine ja harimine: parandada
tarbijate harimist ja teavitamist ning suurendada nende teadlikkust oma
õigustest, arendada välja tarbijapoliitika tõendusbaas ja toetada
tarbijaorganisatsioone; iii) õigused ja kaebuste lahendamine:
konsolideerida tarbijate õigusi, eelkõige regulatiivsete meetmete abil, ning
parandada nende võimalust kasutada kaebuste lahendamise mehhanisme, sealhulgas
alternatiivset vaidluste lahendamise mehhanismi; iv) täitemeetmed: toetada tarbijate
õiguste jõustamist, tugevdades koostööd riiklike täitevasutuste vahel ja
toetades tarbijaid nõuga. Need eesmärgid toetavad Euroopa 2020. aasta
strateegia eesmärke majanduskasvu ja konkurentsivõime vallas. Neis on lõimitud
konkreetsed Euroopa 2020. aasta strateegias kajastatud probleemid: digitaalne
tegevuskava (tagatakse, et digiteerimise tulemusel tarbijate heaolu
tõepoolest paraneb), jätkusuutlik majanduskasv (liigutakse säästvamate
tarbimismudelite suunas), sotsiaalne kaasatus (võetakse arvesse
haavatavate tarbijate eriolukorda ja vananeva elanikkonna vajadusi), arukas
reguleerimine (tarbijaturu järelevalve, et aidata koostada arukaid ja
eesmärgistatud eeskirju). 2. HUVITATUD ISIKUTEGA
KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED ·
Konsulteerimine huvitatud isikutega Ajavahemikul maist 2010 kuni
veebruarini 2011 toimus kehtiva õigusliku aluse, milleks on ühenduse
tarbijapoliitika tegevusprogramm aastateks 2007–2013, vahehindamine[3]. Sellega seoses konsulteeriti
kõnealuse programmi raames võetavate meetmete küsimuses peamiste sidusrühmadega
(liikmesriikide tarbijapoliitikaga seotud ametiasutuste, ELi ja riiklike
tarbijaorganisatsioonide ning ettevõtjatega). Hindamisel tõsteti esile programmi
lisaväärtust, vaatamata asjaolule, et Euroopa tarbijapoliitika on suhteliselt
uus valdkond ning et EL rahastab programmi võrdlemisi vähesel määral. Rõhutati,
et strateegia ja programmi meetmed aitavad kaasa Euroopa 2020. aasta
strateegia aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu eesmärkide
saavutamisele. Tulemused olid üldiselt positiivsed eelkõige
programmi eesmärkide asjakohasuse, programmi mõju ja lisaväärtuse suhtes.
Samuti jõuti hinnangus järeldusele, et programmil on tarbijakaitsele pikaajaline
mõju. Üldiselt kinnitasid riiklikud ametiasutused, et strateegia ja programm
täiendavad riiklikku tarbijapoliitikat. Samas järeldati hindamisel, et
praeguses strateegias ja programmis on esilekerkivaid sotsiaalseid ja
keskkonnaalaseid probleeme käsitletud üksnes osaliselt. Lisaks on konsulteeritud sidusrühmadega ka uue
tarbijakaitseprogrammi ettevalmistamise käigus, nimelt tarbijapoliitikaalasel
tippkohtumisel 2011. aasta aprillis ja tarbijavõrgustike – riiklike
ametiasutuste tarbijapoliitika võrgustiku, riiklike täitevasutuste
tarbijakaitsealase koostöövõrgustiku ning Euroopa ja riiklikest
tarbijaorganisatsioonidest koosneva Euroopa tarbijate nõuanderühma – raames. Küsiti nõu ka kolmelt peamiselt
horisontaalselt ettevõtlusorganisatsioonilt (BusinessEurope, UEAPME ja
EuroCommerce). Vaatamata erinevale rõhuasetusele toetasid
riiklikud ametiasutused ja tarbijaorganisatsioonid üldjoontes tervise- ja
tarbijaküsimuste peadirektoraadi väljapakutud prioriteetseid küsimusi seoses
programmiga. Ettevõtlusorganisatsioonid olid üldiselt nõus komisjoni kavandatud
prioriteetidega, rõhutades, et tarbijakaitse ja konkurentsivõime vahel tuleks
luua õige tasakaal. Lisaks sellele on Euroopa Parlament avaldanud
viimastel aastatel hulga raporteid, mis on otseselt seotud programmi raames
toimuva tegevusega[4]. ·
Mõju hindamine Veebruarist juulini 2011 hinnati tervise- ja
tarbijaküsimuste peadirektoraadis programmi mõju. Kaaluti nelja
valikuvõimalust: - Variant 0 tähendab
absoluutselt minimaalsete meetmete rahastamist, lähtudes Euroopa Liidu
toimimise lepingu ja ELi õigustikuga määratud õiguslikest kohustustest
tarbijakaitse valdkonnas. - 1. variant vastab
baasstsenaariumile. Selle variandi puhul järgitakse mõningate kohandustega
suuremat osa 2007.–2013. aasta programmi meetmetest. Mõne meetme ulatust
vähendatakse oluliselt või lõpetatakse nende rakendamine, sest need ei ole enam
asjakohased, samas kui algatatakse mõningad uued, vähem ambitsioonikad meetmed
(näiteks kaebuste lahendamiseks). See on kaetud eelarvega, mis on võrdne praeguse
programmi eelarvega või on sellest väiksem. - 2.
variant vastab ambitsioonikamale lähenemisviisile kooskõlas komisjoni
prioriteetidega (Euroopa 2020. aasta strateegia, ühtse turu akt) ja
käimasoleva aruteluga tarbijapoliitika tuleviku üle[5]. Kõnealuse variandi puhul on
aastaeelarve umbes 25 miljonit eurot. - 3.
variandi puhul on vaja praeguse programmiga võrreldes suuremat eelarvet
programmi mõne lisameetmete jaoks, nagu näiteks avaliku tarbekaupade ohutuse
andmebaasi väljatöötamine; kaebuste lahendamise küsimus, piiriüleste kahju
hüvitamise nõuete finantseerimist toetava fondi asutamine. Mõju hindamisel on järeldatud, et tasuvuse
seisukohalt on parim 2. variant. Selle puhul oleks aastaeelarve umbes 25
miljonit eurot, mis on kooskõlas 2011. aasta juuni teatises „Euroopa
2020. aasta strateegia aluseks olev eelarve” sätestatud
tarbijakaitseprogrammile kavandatava eelarveeraldisega. ·
Rahastamisprotsessi lihtsustamine Rahastamisprotsessi lihtsustatakse eelkõige
partnerluskokkulepete kasutamise abil ja ELi tasandil ohutusega seotud
turujärelevalve kooskõlastamisorganile antava toetuse kaudu[6]. Et vähendada halduskulusid, uuritakse
võimalust kasutada võimalikult suures ulatuses ühekordseid väljamakseid. Kui komisjon peaks otsustama kasutada
tarbijakaitseprogrammi rakendamiseks rakendusametit, aitaks ka see kaasa
rahastamisprotsessi menetluste sujuvamaks muutmisele. ·
Meetmete lisaväärtus Programm toetab tulevase tarbijapoliitika
eesmärke, asetades ELi tarbijad ühtsel turul kesksele kohale. Järgnevalt
tehakse kokkuvõte meetmete lisaväärtusest nelja erieesmärgi raames. i) Ohutus Ohutuse vallas annavad meetmed ELi tasandil ja
üldise tooteohutuse direktiivi võrgustiku raames tehtav koostöö paremaid
tulemusi kui rida liikmesriikides rakendatud üksikuid meetmeid, sest selle abil
täidetakse teabelünki, kasutades sealhulgas teistes riikides kogutud teavet,
ning hoitakse ära erinevused ühtsel turul. ii) Teavitamine ja harimine Tarbijaturu järelevalve aitab teha kindlaks
riigisiseste turgude nõrkused ja ühtse turu takistused, mida saab eemaldada
innovatsiooni ja konkurentsivõimet parandavate reformide abil. Üldiselt peaksid
andmed olema piisavalt põhjalikud ja representatiivsed, et neid saaks kasutada
mitte üksnes ELi, vaid ka riiklikul tasandil, suurendades seeläbi mõnevõrra
tõhusust kogu ELis ja võimaldades liikmesriikide võrdlusanalüüsi. Toetus tarbijakaitseliikumise tugevale ja
sidusale esindatusele ELi tasandil tugevdab tarbijate panust ELi poliitika
kujundamisel, ELi institutsioonides ja ELi tasandi dialoogis. Samuti tagatakse
sellega uute liikmesriikide iseäranis nõrkade organisatsioonide otsene
kaasamine ja toetamine. Riiklike tarbijaorganisatsioonide suutlikkuse
suurendamise meetmetega toetatakse osalejaid ühendavate riikidevaheliste
võrgustike arengut, sealhulgas juhendamist ja vastastikuseid
eksperdihinnanguid. ELi tarbijate teavitamise ja harimise
algatused laiendavad tarbijate teadmisi ja suurendavad nende usaldust
piiriüleste tehingute vastu, toetades seeläbi ühtse turu väljakujundamist.
Nendega hõlbustatakse parimate tavade vahetamist liikmesriikide vahel ning
aidatakse kaasa sidusa ja usaldusväärse teabe- ja haridusallika loomisele ELi
tasandil. iii) Õigused ja kaebuste
lahendamine Alternatiivne vaidluste lahendamine pakub
odavat, kiiret ja lihtsat võimalust kaebuste lahendamiseks kogu ELis, tagades
kõigile võrdsed tingimused. Alternatiivne vaidluste lahendamine on ühtse turu
akti üks põhimeetmeid. Üleliidulise veebipõhise vaidluste lahendamise süsteemi
väljatöötamisega tagatakse kooskõlastatud lähenemisviis, mastaabisääst ja
koostoime. iv) Täitemeetmed Euroopa tarbijakeskuste võrgustik toetab ühtse
turu väljakujundamist, pakkudes tarbijaile nõu ja toetust piiriülestes
küsimustes, mida riiklikel ametiasutustel ja tarbijaorganisatsioonidel ei ole
sageli võimalik teha. Väga tõhus viis ELi mõõtmega piiriüleste küsimustega
tegelemiseks on rakendada riiklike järelevalveasutuste ja tarbijakaitsealase
koostöövõrgustiku kooskõlastatud ühiseid täitemeetmeid, näiteks korraldada
lauskontrolle. 3. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG Ettepanek põhineb Euroopa Liidu toimimise
lepingu artiklil 169. ELi toimimise lepingu artikli 169 alusel vastu
võetud meetmed peaksid olema suunatud tarbijate huvide edendamisele ja
kõrgetasemelise tarbijakaitse tagamisele. Käesolevas ettepanekus lubatakse tagada
rahaline toetus ELi ja liikmesriikide meetmetele, mille eesmärk on kaitsta
tarbijaohutust, parandada tarbijate juurdepääsu teabele ja suurendada veelgi
nende õigusi. Seega on ELi toimimise lepingu artikli 169 valimine
õiguslikuks aluseks põhjendatud nii ettepaneku eesmärgi kui ka sisu suhtes.
Käesolev ettepanek tuleb vastu võtta seadusandliku tavamenetluse kohaselt ning
eelnevalt Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteega konsulteerides. 4. MÕJU EELARVELE Rahastamispakett programmi rakendamiseks
ajavahemikul 1. jaanuarist 2014 kuni 31. detsembrini 2020
on 197 miljonit eurot (jooksevhindades). See on kooskõlas 2011. aasta
juuni teatises „Euroopa 2020. aasta strateegia aluseks olev eelarve”
esitatud tarbijakaitseprogrammile kavandatud eelarveeraldisega. 2011/0340 (COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS 2014.–2020. aasta tarbijakaitseprogrammi
kohta EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU
NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artiklit 169, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut, olles edastanud õigusakti eelnõu
liikmesriikide parlamentidele, võttes arvesse Euroopa Majandus- ja
Sotsiaalkomitee arvamust[7],
võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust[8], toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt ning arvestades järgmist: (1)
Komisjoni teatises „Euroopa 2020. aastal.
Aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu strateegia”[9] kutsutakse üles kaasama
kodanikke osalema ühtsel turul täiel määral, milleks on vaja suurendada nende
võimet ning julgust osta kaupa ja teenuseid teistest liikmesriikidest, eelkõige
interneti teel. (2)
Liit peaks soodustama tarbijatele siseturul keskse
koha andmist liikmesriikide poliitika toetamise ja täiendamise teel, püüdes
tagada, et kodanikud saavad täielikult osa siseturu hüvedest ning nende ohutus
ja majandushuvid on seejuures nõuetekohaselt kaitstud konkreetsete meetmete
abil. (3)
Käesolevas määruses võetakse arvesse majanduslikku,
sotsiaalset ja tehnilist keskkonda ning samaaegselt tekkida võivaid probleeme.
Eelkõige püütakse käesoleva programmi raames rahastatavate meetmetega lahendada
üleilmastumise, digiteerimise, säästvamate tarbimismudelite poole liikumise
vajaduse, elanikkonna vananemise, sotsiaalse tõrjutuse ja haavatavate
tarbijatega seotud küsimusi. ELi toimimise lepingu artikli 12 kohaselt tuleks
seada eriliseks prioriteediks tarbijate huvide arvestamine kõikides Euroopa
Liidu poliitikavaldkondades. Kooskõlastamine teiste liidu poliitikasuundade ja
programmidega on peamine alus, millega tagatakse tarbijate huvide täielik
arvessevõtmine muudes poliitikavaldkondades. Koostoime saavutamiseks ja
dubleerimise vältimiseks peaksid muud liidu rahalised vahendid ja programmid
toetama rahaliselt tarbijate huvide integreerimist asjaomastesse
valdkondadesse. (4)
Kõnealused meetmed tuleks sätestada tarbijakaitseprogrammis
aastateks 2014–2020 (edaspidi „programm”), millega luuakse raamistik ELi
meetmete rahastamiseks. Kooskõlas nõukogu 25. juuni 2002. aasta määruse (EÜ,
Euratom) nr 1605/2002 (mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes
kohaldatavat finantsmäärust)[10]
artikliga 49 peab käesolev määrus olema õiguslikuks aluseks programmi
meetmetele ja rakendamisele. Käesolev määrus lähtub meetmetest, mida rahastati
vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2006. aasta otsusele nr
1926/2006/EÜ, millega kehtestatakse ühenduse tarbijapoliitika tegevusprogramm
aastateks 2007—2013,[11]
ning jätkab neid meetmeid. (5)
Tarbijakaitset on oluline parandada. Selle
üldeesmärgi saavutamiseks tuleks kehtestada erieesmärgid ohutuse, tarbijate
teavitamise ja harimise, õiguste ja kaebuste lahendamise ning tarbijaõiguste
jõustamise alal. Programmi raames võetud meetmete väärtuse ja mõju üle tuleks
teostada regulaarset järelevalvet ja neid tuleks regulaarselt hinnata.
Tarbijapoliitika hindamiseks tuleks välja töötada näitajad. (6)
On vaja ette näha abikõlblikud meetmed, mille kaudu
neid eesmärke saavutada. (7)
On vaja määrata kindlaks potentsiaalsete
toetuskõlblike abisaajate kategooriad. (8)
Programm tuleks kehtestada seitsmeks aastaks, et
selle kehtivusaeg oleks sama, mis mitmeaastasel finantsraamistikul, mis on
sätestatud nõukogu määruse (millega määratakse kindlaks mitmeaastane
finantsraamistik aastateks 2014–2020) artiklis 1. (9)
Käesoleva määrusega tuleks programmi kogu
kehtivusajaks ette näha eelarve, mis kujutab endast eelarvepädevate institutsioonide
jaoks iga-aastase eelarvemenetluse käigus peamist juhist Euroopa Parlamendi,
nõukogu ja komisjoni vahel XX/YY/201Y sõlmitud, eelarvealast koostööd,
eelarvedistsipliini ja usaldusväärset finantsjuhtimist käsitleva
institutsioonidevahelise kokkuleppe[12]
punkti [17] tähenduses. (10)
Euroopa Majanduspiirkonna lepinguga
(edaspidi „EMP leping”) on ette nähtud koostöö tarbijakaitse valdkonnas ühelt
poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Euroopa
Majanduspiirkonnas osalevate Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsiooni riikide
(edaspidi „EFTA/EMP riigid”) vahel. Samuti tuleks ette näha programmis
osalemise võimalus teistele riikidele, eelkõige Euroopa Liidu naaberriikidele
ning riikidele, kes taotlevad Euroopa Liidu liikmeks saamist, ning kandidaat-
ja ühinejariikidele. (11)
Programmi rakendamise kontekstis tuleks vajaduse
korral soodustada koostööd kolmandate riikidega, kes programmis ei osale,
võttes arvesse kõnealuste riikide ja liidu vahel sõlmitud asjakohaseid
lepinguid. (12)
Et muuta käesoleva määruse teatavaid mitteolulisi
elemente, tuleks komisjonile ELi toimimise lepingu artikli 290 kohaselt
delegeerida volitused võtta vastu õigusakte II lisas sätestatud näitajate
kohandamise kohta. On eriti oluline, et ettevalmistustöö ajal korraldab komisjon
asjakohase konsulteerimise, sealhulgas eksperditasandil. Komisjon peaks
delegeeritud õigusaktide ettevalmistamise ja koostamise ajal tagama asjaomaste
dokumentide üheaegse, õigeaegse ja asjakohase edastamise Euroopa Parlamendile
ja nõukogule. (13)
Et tagada ühetaolised tingimused käesoleva määruse
rakendamiseks, tuleks komisjonile anda rakendusvolitused iga-aastaste
tööprogrammide vastuvõtmiseks. Selliseid volitusi tuleks teostada vastavalt
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta määrusele
(EL) nr 182/2011, millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis
käsitlevad liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse
komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes[13]. Kuna programmis ei ole
sätestatud tooteohutuse kriteeriume, vaid selle eesmärk on anda rahalist
toetust tooteohutuspoliitika rakendamise abivahenditele, ning arvestades, et
sellega seotud summa on suhteliselt väike, on kohane, et kehtiks
nõuandemenetlus. (14)
On asjakohane tagada üleminek ühenduse 2007.–2013.
aasta tarbijapoliitika tegevusprogrammilt käesolevale programmile, eelkõige
seoses mitmeaastaste meetmete jätkamise ning eelmise programmi edusammude ja
suuremat tähelepanu vajavate valdkondade hindamisega. Alates 1. jaanuarist
2021 peaksid tehnilise ja haldusabi assigneeringud vajadusel katma kulud, mis
on seotud 2020. aasta lõpuks veel lõpule viimata meetmete haldamisega. (15)
Kuna käesoleva määruse eesmärke ei suuda
liikmesriigid küsimuste piiriülese iseloomu tõttu piisavalt saavutada ning kuna
neid on parem saavutada Euroopa Liidu tasandil, sest liidu meetmetega on rohkem
võimalusi kaitsta tõhusalt ja tulemuslikult kodanike tervist, ohutust ning
majandushuve, võib Euroopa Liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu
artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis
sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus
nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale. (16)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2006.
aasta otsus nr 1926/2006/EÜ, millega kehtestatakse ühenduse tarbijapoliitika
tegevusprogramm aastateks 2007—2013, tuleks tunnistada kehtetuks. (17)
Liidu finantshuve tuleks kogu kulutsükli jooksul
kaitsta proportsionaalsete meetmete abil, mille hulgas on eeskirjade eiramise
ennetamine, avastamine ja uurimine, kaotatud, valesti makstud või valesti
kasutatud rahaliste vahendite tagasimaksmine ning vajaduse korral trahvid, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: Artikkel 1 Programmi
kehtestamine Käesoleva määrusega kehtestatakse mitmeaastane
tarbijakaitseprogramm, mis hõlmab ajavahemikku alates 1. jaanuarist 2014
kuni 31. detsembrini 2020 (edaspidi „programm”). Artikkel 2 Üldeesmärk Tarbijakaitseprogrammi ülesandeks on toetada
poliitilist eesmärki, mis annab mõjukale tarbijale siseturul keskse koha.
Selleks aitab programm kaitsta tarbijate tervist, ohutust ning majandushuve
ning edendada nende õigust olla informeeritud ja haritud ning organiseeruda oma
huvide kaitseks. Programmiga täiendatakse, toetatakse ja kontrollitakse
liikmesriikide poliitikat. Artikkel 3 Erieesmärgid
ja näitajad 1. Artiklis 2 nimetatud
üldeesmärgi täitmisel lähtutakse järgmistest erieesmärkidest: (a)
1. eesmärk – ohutus: tugevdada ja suurendada
tooteohutust tõhusa turujärelevalve abil liidu kõikides osades. Seda eesmärki mõõdetakse eelkõige ELi ohtlike tarbekaupade
kiirhoiatussüsteemi (RAPEX) tegevuse põhjal. (b)
2. eesmärk – teavitamine ja harimine: parandada
tarbijate harimist ja teavitamist ning suurendada nende teadlikkust oma
õigustest, arendada välja tarbijapoliitika tõendusbaas ja toetada tarbijaorganisatsioone; (c)
3. eesmärk – õigused ja kaebuste lahendamine:
konsolideerida tarbijate õigusi, eelkõige regulatiivsete meetmete abil, ning
parandada nende võimalust kasutada kaebuste lahendamise mehhanisme, sealhulgas
alternatiivset vaidluste lahendamist. Seda eesmärki mõõdetakse eelkõige juhtude järgi,
mil piiriüleste vaidluste lahendamiseks on kasutatud alternatiivset vaidluste
lahendamise mehhanismi, ning liidu veebipõhise vaidluste lahendamise süsteemi
tegevuse põhjal. (d)
4. eesmärk – täitemeetmed: toetada tarbijate
õiguste jõustamist, tugevdades koostööd riiklike täitevasutuste vahel ja
toetades tarbijaid nõuga. Seda eesmärki mõõdetakse eelkõige teabevoo ja
koostöö taseme järgi tarbijakaitsealases koostöövõrgustikus ning Euroopa
tarbijakeskuste tegevuse põhjal. 2. Näitajate kirjeldus on
esitatud II lisas. 3. II lisas sätestatud näitajate
kohandamiseks antakse komisjonile kooskõlas artikliga 15 volitused võtta
vastu delegeeritud õigusakte. Artikkel 4 Abikõlblikud
meetmed Artiklis 3 nimetatud erieesmärkide saavutamiseks
kasutatakse järgmises loetelus esitatud meetmeid ja järgitakse artiklis 12
osutatud iga-aastases tööprogrammis sätestatud prioriteete: (a)
1. eesmärk – ohutus: (1)
tarbijate tervise ja ohutusega seotud teaduslikud
nõuanded ning riskianalüüs toiduks mittekasutatavate toodete ja teenuste puhul,
sealhulgas toetus sõltumatutele teaduskomiteedele, mis on loodud komisjoni
otsusega nr 2008/721/EÜ, millega luuakse teaduskomiteede ja ekspertide
nõuandev struktuur tarbijaohutuse, rahvatervise ja keskkonnaga seotud valdkondades,[14], oma ülesannete täitmiseks. (2)
tooteohutusalaste turujärelevalve- ja täitemeetmete
kooskõlastamine Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2001/95/EÜ
(üldise tooteohutuse kohta)[15]
alusel ning meetmed tarbijateenuste ohutuse parandamiseks; (3)
kosmeetikatoodete andmebaasi haldamine ja
edasiarendamine; (b)
2. eesmärk – teavitamine ja harimine: (4) tõendusbaasi koostamine
poliitikakujunduseks tarbijat mõjutavates valdkondades; (5) toetus tarbijaorganisatsioonidele; (6) tarbijaturgude ja tarbijale antava teabe
läbipaistvuse suurendamine; (7) tarbijate ulatuslikum harimine; (c)
3. eesmärk – õigused ja kaebuste lahendamine: (8) tarbijakaitse-õigusaktide ja muude
regulatiivsete algatuste ettevalmistamine komisjoni poolt, liikmesriikides
nende ülevõtmise seire ja sellele järgnev mõju hindamine, samuti
kaasregulatsiooni ja iseregulatsiooni algatuste toetamine; (9) tarbijatele vaidluste lahendamise
mehhanismi kättesaadavuse lihtsustamine ning selle toimimise ja tulemuslikkuse
seire, eelkõige seoses alternatiivsete vaidluste lahendamise skeemidega,
sealhulgas veebipõhiste süsteemidega, samuti vastavate IT-vahendite
väljaarendamise ja hoolduse kaudu; (d)
4. eesmärk – täitemeetmed: (10) järelevalve- ja täitemeetmete
kooskõlastamine seoses 27. oktoobri 2004. aasta määrusega (EÜ) nr 2006/2004
tarbijakaitseseaduse jõustamise eest vastutavate siseriiklike asutuste vahelise
koostöö kohta[16];
(11) rahaline toetus ühismeetmetele
avalik-õiguslike asutuste või mittetulundusühendustega, mis kuuluvad liidu
võrgustikesse, mille eesmärk on tarbijate teavitamine ja abistamine, et nad
võiksid kasutada oma õigusi ja asjakohaseid vaidluste lahendamise võimalusi,
sealhulgas vaidluste kohtuvälise veebipõhise lahendamise mehhanisme (Euroopa
tarbijakeskuste võrgustik). Kõnealuste meetmete võimaliku sisu
üksikasjalikum kirjeldus on esitatud I lisas. Artikkel 5 Toetuste
saamise tingimustele vastavad abisaajad 1. Liidu tasandi
tarbijaorganisatsioonide toimimiseks ette nähtud toetust võib anda Euroopa
tarbijaorganisatsioonidele, mis vastavad kõikidele järgmistele tingimustele: (a)
nad on valitsusvälised mittetulundusühendused, mis
ei sõltu tööstuse, kaubanduse ja ettevõtluse ega muudest vastandlikest huvidest
ning mille põhieesmärk ja -tegevus on suunatud liidu tarbijate tervise, ohutuse
ning majanduslike ja õiguslike huvide edendamisele ning kaitsmisele; (b)
nad on saanud volituse esindada tarbijate huve
liidu tasandil vähemalt poolte liikmesriikide organisatsioonidelt, kes
esindavad tarbijaid vastavalt riiklikule korrale või tavale ja kes tegutsevad
piirkondlikul või riiklikul tasandil. 2. Programmi eesmärkide
saavutamisele kaasa aitavaid põhimõtteid ja poliitikavaldkondi edendavate
rahvusvaheliste organite töö jaoks ette nähtud toetusi võib anda
organisatsioonidele, mis vastavad kõikidele järgmistele tingimustele: (a)
nad on valitsusvälised mittetulundusühendused, mis
ei sõltu ettevõtluse ega muudest vastandlikest huvidest ning mille põhieesmärk
ja -tegevus on suunatud tarbijate tervise, ohutuse ning majanduslike ja
õiguslike huvide edendamisele ning kaitsmisele; (b)
nad tegelevad kõigi järgmiste tegevustega: on liidu
ja kolmandate riikide tarbijate esindajate jaoks ametlikuks mehhanismiks, mille
kaudu osaleda poliitilistes diskussioonides ja poliitikakujunduses, korraldavad
kohtumisi poliitikavaldkondade ametnike ja seadusandjatega, et edendada
tarbijate huve ja olla nende huvide eestkõnelejaks ametivõimude ees, teevad
kindlaks ühiseid tarbijate probleeme, astuvad välja tarbijate seisukohtade eest
kahepoolsetes suhetes liidu ja kolmandate riikide vahel, aitavad kaasa eksperditeadmiste
vahetamisele ja levitamisele tarbijakaitse küsimustes liidus ja kolmandates
riikides ning koostavad valdkonnapoliitilisi soovitusi. 3. Tooteohutuse valdkonna
täitemeetmete koordineerimiseks loodud liidu tasandi organite toimimise jaoks
ette nähtud toetusi võib anda organisatsioonidele, mis on sel eesmärgil
tunnustatud ELi õigusaktide alusel. 4. Tegevustoetusi
üleliidulistele asutustele, mis tegelevad toimimisjuhiste, parima tava ja
hinnasuuniste, tootekvaliteedi ja jätkusuutlikkuse võrdlemisega, võib anda
organisatsioonidele, mis vastavad kõikidele järgmistele tingimustele: (a)
nad on valitsusvälised mittetulundusühendused, mis
ei sõltu kaupade tootjatest ega teenuseosutajatest, on vabad vastandlikest
huvidest ning mille põhieesmärk ja ‑tegevus on muu hulgas tarbijahuvide
edendamine ja kaitse; (b)
nad tegutsevad vähemalt pooltes liikmesriikides. 5. Tegevustoetusi
tarbijakaitseküsimuste eest vastutavatele liikmesriikide ametiasutustele ja
kolmandate riikide samaväärsetele ametiasutustele võib anda asutusele, millest
liikmesriik või käesoleva määruse artiklis 7 osutatud kolmas riik on määruse
(EÜ) nr 2006/2004 või direktiivi 2001/95/EÜ kohaselt komisjonile teatanud. 6. Toetusi liikmesriikide ja
kolmandate riikide täitevametnikele võib anda nende asutuste ametnikele,
millest liikmesriik või käesoleva määruse artiklis 7 osutatud kolmas riik
on määruse (EÜ) nr 2006/2004 ja direktiivi 2001/95/EÜ kohaselt komisjonile
teatanud. 7. Tegevustoetusi võib anda
avalik-õiguslikule asutusele või mittetulundusühendusele, mille on läbipaistva
menetluse kaudu valinud ja määranud liikmesriik või käesoleva määruse
artiklis 7 osutatud kolmas riik. Määratud asutus peab kuuluma liidu
võrgustikku, mille eesmärk on tarbijate teavitamine ja abistamine, et nad
võiksid kasutada oma õigusi ja asjakohaseid vaidluste lahendamise võimalusi
(Euroopa tarbijakeskuste võrgustik). 8. Tegevustoetusi võib anda
kaebusi menetlevatele organitele, mis on asutatud ja tegutsevad liidus ja
Euroopa Majanduspiirkonnas osalevates Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsiooni
riikides ning mille ülesanne on koguda tarbijate kaebusi või üritada neid
kaebusi lahendada või anda nõu või anda tarbijatele teavet kaebuste või
päringute kohta ja mis osalevad kolmanda osapoolena tarbija poolt kaupleja
kohta esitatud kaebuses või päringus. Siia hulka ei kuulu tarbijakaebuste
lahendamise mehhanismid, mida hoiavad töös ettevõtjad ja mis tegelevad otse
tarbijalt saadud päringute ja kaebustega, ega ettevõtja enda poolt või tema
nimel juhitavad kaebuste menetlemise teenust pakkuvad mehhanismid. Artikkel 6 Finantsraamistik Programmi rakendamise eelarve on
jooksevhindades 197 000 000 eurot. Artikkel 7 Kolmandate
riikide osalemine programmis Programmis võivad osaleda: (a)
Euroopa Majanduspiirkonnas osalevad Euroopa
Vabakaubanduse Assotsiatsiooni liikmesriigid Euroopa Majanduspiirkonna lepingus
sätestatud tingimustel; (b)
kolmandad riigid, eelkõige ühinejariigid,
kandidaatriigid ja potentsiaalsed kandidaatriigid ning Euroopa
naabruspoliitikaga hõlmatud riigid vastavalt nende riikide Euroopa Liidu
programmides osalemise üldtingimustele ja üldistele põhimõtetele, mis on
sätestatud nende riikidega sõlmitud raamlepingutes, assotsiatsiooninõukogu
otsustes või muudes samalaadsetes kokkulepetes. Artikkel 8 Meetmete
liigid ja maksimaalne kaasrahastamismäär 1. Vastavalt määrusele (EÜ,
Euratom) nr 1605/2002 võib liidu rahalist toetust anda kas toetuste või
riigihangete kujul või sekkudes mõnel muul moel, mis on vajalik
artiklites 2 ja 3 nimetatud eesmärkide saavutamiseks. 2. Liidu toetused ja nende
vastavad maksimummäärad on järgmised: (a)
toetused artikli 5 lõikes 1 määratletud liidu
tasandi tarbijaorganisatsioonide toimimiseks, kuni 50 % abikõlblikest
kuludest; (b)
toetused artikli 5 lõikes 2 määratletud programmi
eesmärkide saavutamisele kaasa aitavaid põhimõtteid ja poliitikavaldkondi
edendavate rahvusvaheliste organite toimimiseks, kuni 50 % abikõlblikest
kuludest; (c)
toetused artikli 5 lõikes 3 määratletud liidu
tasandi organitele, mis on loodud tooteohutuse valdkonna täitemeetmete
kooskõlastamiseks ja sel otstarbel liidu õigusaktides tunnustatud, kuni
95 % abikõlblikest kuludest; (d)
tegevustoetused artikli 5 lõikes 4 määratletud
üleliidulistele asutustele, mis tegelevad toimimisjuhiste, parimate
tavade, hinnasuuniste, tootekvaliteedi ja jätkusuutlikkuse võrdluste
väljaarendamisega, kuni 50 % abikõlblikest kuludest; (e)
tegevustoetused artikli 5 lõikes 5 määratletud
tarbijakaitseküsimuste eest vastutavatele liikmesriikide ametiasutustele ja
artikli 7 alusel programmis osalevate kolmandate riikide samaväärsetele
ametiasutustele, kuni 50 % abikõlblikest kuludest, välja arvatud
iga-aastastes tööprogrammides määratletud erilise kasulikkuse juhtudel, mille
puhul liidu toetus on kuni 70 %; (f)
artikli 5 lõikes 6 määratletud liikmesriikide ja
artikli 7 alusel programmis osalevate kolmandate riikide täitevametnike
vahetuseks ettenähtud toetused, millega hüvitatakse reisikulud ja päevarahad; (g)
tegevustoetused artikli 5 lõikes 7 määratletud
asutustele, kelle on määranud tarbijakaitseküsimuste eest vastutavad
liikmesriikide ametiasutused ja artikli 7 alusel programmis osalevate
kolmandate riikide samaväärsed ametiasutused, kuni 70 % abikõlblikest
kuludest; (h)
tegevustoetused artikli 5 lõikes 8 määratletud
siseriiklikele kaebusi menetlevatele organitele, kuni 50 % abikõlblikest
kuludest. Artikkel 9 Haldus-
ja tehniline abi Programmi jaoks eraldatud rahalistest
vahenditest võib katta ka kulusid, mis on seotud programmi juhtimiseks ja tema
eesmärkide saavutamiseks vajalike ettevalmistustööde, järelevalve-, kontrolli-,
auditeerimis- ja hindamistegevusega, ning eelkõige uurimuste, ekspertide
nõupidamiste, teavitamise ja avalikustamisega, sealhulgas Euroopa Liidu
poliitiliste prioriteetide tutvustamisega, niivõrd kui see on seotud käesoleva
määruse üldeesmärkidega, teabevahetusele suunatud IT-võrkudega seotud kulusid
ning kõiki teisi tehnilisele ja haldusabiga seotud kulusid, mida komisjon
programmi haldamiseks kannab. Artikkel 10 Rakendusmeetodid Komisjon rakendab programmi määruse (EÜ,
Euratom) nr 1605/2002 artiklis 53 osutatud juhtimisviiside abil. Artikkel 11 Kooskõla
ja vastastikune täiendavus muude poliitikavaldkondadega Koostöös liikmesriikidega tagab komisjon
programmi üldise kooskõla ja vastastikuse täiendavuse liidu teiste asjakohaste
poliitikavaldkondade, vahendite ja meetmetega. Artikkel 12 Iga-aastased
tööprogrammid Programmi rakendamiseks võtab komisjon vastu
iga-aastased tööprogrammid rakendusaktidena, milles määratakse kindlaks
määruses (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 sätestatud elemendid ja eelkõige järgmine: (a)
rakendusprioriteedid ja võetavad meetmed,
sealhulgas rahaliste vahendite eraldamine; (b)
põhilised valiku- ja kvalifitseerimiskriteeriumid,
mida kasutatakse taotluste valimisel rahalise toetuse saamiseks; (c)
kavandatud pakkumis- ja konkursikutsete ajakava; (d)
vajaduse korral luba kasutada kooskõlas
finantsmäärusega ühekordset makset, ühikukulude astmestikku või kindlasummalist
toetust kooskõlas määrusega (EÜ, Euratom) nr 1605/2002; (e)
kriteeriumid, mille kohaselt hinnatakse, kas
tegemist on erilise kasulikkuse juhuga. Kõnealused rakenduseeskirjad võetakse vastu
kooskõlas artiklis 16 viidatud nõuandemenetlusega. Artikkel 13 Hindamine
ja tulemuste levitamine 1. Liikmesriigid annavad
komisjoni taotluse alusel teavet programmi meetmete rakendamise ja mõju kohta. 2. Hiljemalt 2018. aasta
keskpaigas koostab komisjon hindamisaruande kõigi meetmete eesmärkide
saavutamise (nii tulemuste kui ka mõju tasandil), ressursside kasutamise
tõhususe ja nende Euroopa lisaväärtuse kohta, pidades silmas otsust nende
meetmete uuendamise, muutmise või peatamise kohta. Lisaks sellele käsitatakse
hindamisel lihtsustamise ulatust, selle sisemist ja välist järjepidevust,
kõikide eesmärkide jätkuvat asjakohasust ning meetmete panust liidu aruka,
jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu eesmärkide saavutamisse. Selles võetakse
arvesse eelmise programmi pikaajalise mõju hindamise tulemusi. Tuleks hinnata ka programmi pikaajalist mõju ja
selle tulemuste jätkusuutlikkust, et sellest lähtuvalt teha otsus edaspidise
programmi võimaliku uuendamise, muutmise või peatamise kohta. 3. Komisjon avaldab käesoleva
määruse kohaselt võetud meetmete tulemused. Artikkel 14 Euroopa
Liidu finantshuvide kaitse 1. Komisjon võtab asjakohaseid
meetmeid tagamaks, et käesoleva määruse alusel rahastatavate meetmete
rakendamise korral on liidu finantshuvid kaitstud, kohaldades selleks
ennetavaid meetmeid pettuse, korruptsiooni ja muu ebaseadusliku tegevuse vastu,
teostades tõhusaid kontrolle, ning nõudes juhul, kui avastatakse rikkumisi,
sisse ebaõigesti makstud summad ning seades vajaduse korral sisse tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad karistused. 2. Komisjonil, selle esindajatel
ning kontrollikojal on pädevus auditeerida dokumentide põhjal ja kohapeal kõiki
abisaajaid, töövõtjaid ja alltöövõtjaid, kes on saanud ELi vahendeid. Euroopa Pettustevastane Amet (OLAF) võib
korraldada sellise rahastamisega otseselt või kaudselt seotud ettevõtjate
tööruumides kohapealseid kontrolle, mis peavad toimuma määruses (Euratom, EÜ)
nr 2185/96[17]
sätestatud korras ning mille eesmärk on teha kindlaks, kas toetuslepingu,
toetuse andmise otsuse või liidu eelarvest rahastamise lepinguga seoses esineb
pettust, korruptsiooni või mis tahes muud Euroopa Liidu finantshuve kahjustavat
ebaseaduslikku tegevust. Ilma et see piiraks esimese ja teise lõigu
kohaldamist, antakse kolmandate riikide ja rahvusvaheliste organisatsioonidega
sõlmitud lepingutega, toetuslepingutega ja toetuse määramise otsustega, samuti
käesoleva määruse rakendamisest tulenevate lepingutega komisjonile,
kontrollikojale ja OLAFile selgesõnaliselt õigus selliseks auditeerimiseks ja
kohapealseks kontrolliks. Artikkel 15 Delegeeritud
volituste rakendamine 1. Volitused võtta vastu
delegeeritud õigusakte antakse komisjonile käesolevas artiklis sätestatud
tingimustel. 2. Artiklis 3 nimetatud
volitused antakse komisjonile programmi rakendamise ajavahemikuks 2014–2020. 3. Euroopa Parlament ja nõukogu
võivad artiklis 3 nimetatud volituste delegeerimise millal tahes tagasi
võtta. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse selles otsuses nimetatud volituste
delegeerimine. See jõustub järgmisel päeval pärast otsuse avaldamist Euroopa
Liidu Teatajas või otsuses sätestatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba
jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust. 4. Niipea kui komisjon on
delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa
Parlamendile ja nõukogule. 5. Delegeeritud õigusakt, mis on
vastu võetud kooskõlas artikliga 3, jõustub ainult juhul, kui Euroopa
Parlament ega nõukogu ei ole esitanud vastuväiteid kahe kuu jooksul pärast
seda, kui Euroopa Parlamendile ja nõukogule on kõnealusest õigusaktist
teatatud, või kui Euroopa Parlament ja nõukogu on mõlemad enne nimetatud
ajavahemiku lõppemist komisjonile teatanud, et nad ei kavatse vastuväiteid
esitada. Kõnealust ajavahemikku võib Euroopa Parlamendi või nõukogu taotluse
korral kahe kuu võrra pikendada. Artikkel 16 Komiteemenetlus 1. Komisjoni abistab komitee
määruse (EL) nr 182/2011 tähenduses. 2. Kui on viidatud käesolevale
lõikele, kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 4. Artikkel 17 Üleminekumeetmed 1. Otsuse nr 1926/2006/EÜ
artiklit 6 kohaldatakse jätkuvalt nimetatud otsusega hõlmatud meetmete suhtes,
mida ei ole 31. detsembriks 2013 veel lõpule viidud. Seepärast võib programmi
jaoks eraldatud rahalistest vahenditest katta ka otsuse nr 1926/2006/EÜ ja
programmi alusel võetud meetmete vahelise ülemineku tagamiseks vajaliku
tehnilise ja haldusabi kulud. 2. Vajaduse korral võib
assigneeringuid artiklis 9 sätestatud kulude katmiseks kajastada eelarves ka
pärast 2020. aastat, et võimaldada selliste meetmete juhtimist, mida ei
ole 31. detsembriks 2020 veel lõpule viidud. Artikkel 18 Kehtetuks
tunnistamine Otsus nr 1926/2006/EÜ tunnistatakse
kehtetuks alates 1. jaanuarist 2014. Artikkel 19 Jõustumine
ja kohaldamise alguskuupäev Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval
pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas. Määrust kohaldatakse alates 1. jaanuarist
2014. Käesolev määrus on tervikuna siduv ja
vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides. Brüssel, Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu
nimel President eesistuja I LISA. Meetmete liigid I eesmärk. Ohutus: tugevdada ja
suurendada tooteohutust tõhusa turujärelevalve kaudu ELi kõikides osades 1. Tarbijate tervise ja
ohutusega seotud teaduslikud nõuanded ja riskianalüüs toiduks mittekasutatavate
toodete ja teenuste puhul toetus sõltumatutele teaduskomiteedele, mis on
loodud komisjoni otsusega nr 2004/210/EÜ, millega moodustatakse
teaduskomiteed tarbijaohutuse, rahvatervise ja keskkonnaga seotud valdkondades,[18] oma ülesannete täitmiseks. 2. Tooteohutusalaste turujärelevalve-
ja täitemeetmete kooskõlastamine Euroopa Parlamendi ja nõukogu
direktiivi 2001/95/EÜ (üldise tooteohutuse kohta) alusel ning meetmed
tarbijateenuste ohutuse parandamiseks (a)
IT-vahendite (nt andmebaaside, info- ja
sidesüsteemide) väljaarendamine ja hooldus; (b)
seminaride, konverentside, töökohtumiste ja
koosolekute korraldamine sidusrühmadele ja ekspertidele tooteohutuse valdkonna
riskide ja täitemeetmete alal; (c)
täitevametnike vahetused ja koolitus; (d)
konkreetsed ühised koostöömeetmed toiduks
mittekasutatavate toodete ja teenuste ohutuse alal direktiivi 2001/95/EÜ
alusel; (e)
toiduks mittekasutatavate toodete ja teenuste
ohutuse järelevalve ja hindamine, sealhulgas täiendavate normide teadmusbaasi
või muude ohutusalaste võrdlusaluste loomine; (f)
haldus- ja jõustamisalane koostöö kolmandate
riikidega, kes ei kuulu artikli 7 alla; (g)
toetus liidu õigusaktide alusel liikmesriikide
vahel täitemeetmete koordineerimiseks tunnustuse saanud organitele. 3. Kosmeetikatoodete
andmebaasi haldamine ja edasiarendamine (a)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. novembri 2009.
aasta määruse (EÜ) nr 1223/2009 (kosmeetikatoodete kohta)[19] kohaselt sisse seatud
kosmeetikatoodetest teatamise portaali haldamine; (b)
kosmeetikatoodete koostisainete andmebaasi
haldamine määruse (EÜ) nr 1223/2009 rakendamise toetuseks. II eesmärk. Teavitamine ja harimine:
parandada tarbijate harimist ja teavitamist ning suurendada nende teadlikkust
oma õigustest, arendada välja tarbijapoliitika tõendusbaas ja toetada
tarbijaorganisatsioone 4. Tarbijaid mõjutavates
valdkondades poliitikakujunduseks tõendusbaasi koostamine, mis tõendab tarbijapoliitika arengut ja
tarbijate huvide integreerimist teistesse liidu poliitikavaldkondadesse,
sealhulgas: (a)
üleliidulised uuringud ja analüüsid tarbijate ja
tarbijaturgude kohta; (b)
andmebaaside väljaarendamine ja hooldus; (c)
riiklike statistiliste ja muude asjaomaste
tõendavate andmete koostamine ja analüüs. Riiklikke andmeid ja näitajaid
hindade, kaebuste, jõustamiste, kaebuste lahendamise jne kohta kogutakse
koostöös riiklike sidusrühmadega. 5. Toetus
tarbijaorganisatsioonidele (a)
rahaline toetus selliste ELi tasandi
tarbijaorganisatsioonide töö soodustamiseks, kes esindavad tarbijate huve
artikli 5 lõike 1 sätete kohaselt; (b)
eelkõige töötajate koolituse ning parimate tavade
ja eksperditeadmiste vahetamise kaudu piirkondlike, riiklike ja Euroopa
tarbijaorganisatsioonide suutlikkuse suurendamine, eelkõige nende
liikmesriikide tarbijaorganisatsioonide puhul, kus tarbijate usaldus ja
teadlikkus on suhteliselt vähene, nagu on tõendatud liikmesriikides korraldatud
tarbijaturgude ja -keskkonna järelevalve käigus; (c)
toetus programmi eesmärkidega kooskõlas olevaid
põhimõtteid ja poliitikavaldkondi edendavatele rahvusvahelistele organitele. 6. Tarbijaturgude ja
tarbijale antava teabe läbipaistvuse suurendamine (a)
teadlikkuse suurendamise kampaaniad tarbijaid
mõjutavates küsimustes, sealhulgas ühismeetmed liikmesriikidega; (b)
toimingud, mis suurendavad tarbijaturgude
läbipaistvust nt jaefinantstoodete, energia, digitaal- ja telekommunikatsiooni,
transpordi vms osas; (c)
meetmed, mis parandavad asjakohase toote- ja
turuteabe kättesaadavust tarbijate jaoks; (d)
meetmed, mis parandavad kaupade ja teenuste
jätkusuutlikku tarbimist käsitleva teabe kättesaadavust tarbijate jaoks; (e)
toetus üritustele, mis käsitlevad liidu
tarbijapoliitikat ja mida korraldab liidu eesistujariik küsimustes, mis
vastavad liidu kindlaksmääratud poliitilistele prioriteetidele; (f)
rahaline toetus riiklikele kaebusi menetlevatele
asutustele, et aidata neil kasutada ühtlustatud metoodikat tarbijakaebuste ja
-päringute liigitamisel ja nendest teatamisel eesmärgiga koguda tarbijate
kaebusi ja neist teatada; (g)
toetus tervet ELi hõlmavatele organitele
toimimisjuhiste / parimate tavade / hinnasuuniste /
kvaliteedi / jätkusuutlikkuse võrdlemise väljaarendamiseks; (h)
toetus teavitustegevuseks tarbijaküsimuste alal,
sealhulgas toetades massiteabevahendeid tarbijate kaasamise ja täitemeetmete
edendamiseks. 7. Tarbijate ulatuslikum
harimine (a)
interaktiivse platvormi väljatöötamine parimate
tavade ja tarbijate harimiseks mõeldud materjalide vahetamiseks, mis on
suunatud peamistele sihtrühmadele, eelkõige noortele tarbijatele, koostoimes
Euroopa hariduse ja koolituse rahastamise programmiga; (b)
haridusmeetmete ja ‑materjalide
väljatöötamine nt tarbijaõiguste kohta, sh piiriülestel juhtudel, samuti
tervishoiu ja ohutuse, liidu tarbijakaitse-õigusaktide, jätkusuutliku tarbimise
ja rahandusalase kirjaoskuse kohta. III eesmärk. Õigused ja kaebuste
lahendamine: konsolideerida tarbijate õigusi, eelkõige regulatiivsete meetmete
abil, ning parandada nende võimalust kasutada kaebuste lahendamise mehhanisme,
sealhulgas alternatiivset vaidluste lahendamist 8. Tarbijakaitset käsitlevate
õigusaktide ja muude normidega seotud algatuste ettevalmistamine, ülevõtmise
analüüs, järelevalve, hindamine, rakendamine ja täitmise tagamine
liikmesriikides ning kaasregulatsiooni ja iseregulatsiooni algatuste toetamine,
sealhulgas (c)
uuringud, eel- ja järelhindamised, mõjuhindamised,
avalikud arutelud, olemasolevate õigusaktide hindamine; (d)
sidusrühmade ja ekspertide seminarid, konverentsid,
töökohtumised ja koosolekud; (e)
liidu tarbijakaitsealaste õigusaktide rakendamist
hõlmavate, kõigile hõlpsasti kättesaadavate andmebaaside väljaarendamine ja
hooldus; (f)
programmi raames võetud meetmete hindamine. 9. Tarbijatele vaidluste
lahendamise mehhanismi kättesaadavuse lihtsustamine ning selle toimimise ja
tulemuslikkuse seire, eelkõige seoses alternatiivsete
vaidluste lahendamise skeemidega, sealhulgas veebipõhiste süsteemidega, samuti
vastavate IT-vahendite väljaarendamise ja hoolduse kaudu; (a)
IT-vahendite väljaarendamine ja hooldus; (b)
toetus liidu veebipõhise vaidluste lahendamise
süsteemi väljaarendamisele ja hooldusele, sealhulgas sellega seotud teenustele
(nt tõlge). IV eesmärk. Täitemeetmed: toetada
tarbijate õiguste jõustamist, tugevdades koostööd riiklike täitevasutuste vahel
ja toetades tarbijaid nõuga 10. Järelevalve- ja
täitemeetmete kooskõlastamine seoses 27. oktoobri 2004. aasta määrusega (EÜ)
nr 2006/2004 tarbijakaitseseaduse jõustamise eest vastutavate siseriiklike
asutuste vahelise koostöö kohta, sealhulgas (a)
IT-vahendite (nt andmebaaside, info- ja
sidesüsteemide) väljaarendamine ja hooldus; (b)
meetmed asutustevahelise koostöö parandamiseks ning
järelevalve ja täitemeetmete (näiteks täitevametnike vahetused, ühistegevus,
täitevametnike ja kohtunike koolitus) kooskõlastamine; (c)
sidusrühmade ja täitmise järelevalve ekspertide
seminaride, konverentside, töökohtumiste ja koosolekute korraldamine; (d)
haldus- ja jõustamisalane koostöö kolmandate
riikidega, kes programmis ei osale. 11. Rahaline toetus
ühismeetmetele avalik-õiguslike asutuste või mittetulundusühendustega, mis
kuuluvad ühenduse võrgustikesse, mille eesmärk on tarbijate teavitamine ja
abistamine, et nad võiksid kasutada oma õigusi ja asjakohaseid vaidluste
lahendamise võimalusi, sealhulgas vaidluste kohtuvälise veebipõhise lahendamise
mehhanisme (Euroopa tarbijakeskuste võrgustik), sealhulgas Euroopa tarbijakeskuste võrgustiku nõuetekohaseks
toimimiseks vajalike IT-vahendite (nt andmebaaside, info- ja sidesüsteemide)
väljaarendamine ja hooldus. Seda loetelu võib täiendada muude sama laadi
ja samasuguse mõjuga meetmetega, mille abil püütakse saavutada artiklis 3
nimetatud erieesmärke. II LISA Näitajad
vastavalt tarbijakaitseprogrammi artiklile 3 1. eesmärk. Ohutus:
tugevdada ja suurendada tooteohutust tõhusa turujärelevalve kaudu ELi kõikides
osades Näitaja || Allikas || Praegune olukord || Eesmärk RAPEXi teadete osakaal, sh vähemalt üks vastuteade (teistelt liikmesriikidelt) || RAPEX || 43 % (843 teadet) 2010. aastal || 7 aasta jooksul kasv 10% Vastuteadete ja teadete suhtarv (tõsiste riskide puhul)* || RAPEX || 2010. aastal 1,07 || 7 aasta jooksul kasv 15% * üks
teade võib põhjustada mitu teiste liikmesriikide asutuste vastuteadet 2. eesmärk. Teavitamine
ja harimine: parandada tarbijate harimist ja teavitamist ning suurendada nende
teadlikkust oma õigustest, arendada välja tarbijapoliitika tõendusbaas ja
toetada tarbijaorganisatsioone Näitaja || Allikas || Praegune olukord || Eesmärk Kaebustega tegelevate asutuste arv, kes edastavad kaebusi Euroopa tarbijakaebuste registreerimise süsteemile (ECCRS) || ECCRS (European Consumer Complaints Registration system –Euroopa tarbijakaebuste registreerimise süsteem) || ei kohaldata || 7 aasta jooksul 60 % kaebusi menetlevatest asutustest Piiriüleste tehingute usaldamine: selliste tarbijate protsent, kes usaldavad internetis ostutehingut sooritades samaväärselt või rohkem teise liikmesriigi müüjaid || Tarbijate Eurobaromeeter || 2010. aastal 37% || 7 aasta jooksul 50 % 3. eesmärk. Õigused
ja kaebuste lahendamine: konsolideerida tarbijate õigusi, eelkõige
regulatiivsete meetmete abil, ning parandada nende võimalust kasutada kaebuste
lahendamise mehhanisme, sealhulgas alternatiivset vaidluste lahendamist Näitaja || Allikas || Praegune olukord || Eesmärk Selliste piiriüleste juhtumite protsent, mille Euroopa tarbijakeskus on suunanud alternatiivsele vaidluste lahendamisele || Euroopa tarbijakeskuste iga-aastane raport || 2010. aastal 9% || 7 aasta jooksul 50 % ELi veebipõhise vaidluste lahendamise süsteemi abil käsitletud juhtumite arv || || 2010. aastal saadeti Euroopa tarbijakeskustele seoses e-kaubanduse tehingutega 17 500 kaebust || 7 aasta jooksul 38 500 (+120 %) 4. eesmärk. Täitemeetmed:
toetada tarbijate õiguste jõustamist, tugevdades koostööd riiklike
täitevasutuste vahel ja toetades tarbijaid nõuga. Näitaja || Allikas || Praegune olukord || Eesmärk Teabevoo ja koostöö tase tarbijakaitsealases koostöövõrgustikus: - tarbijakaitsealases koostöövõrgustikus osalevate ametiasutuste vahelist teabevahetust käsitlevate taotluste arv - täitemeetmete taotluste arv tarbijakaitsealases koostöövõrgustikus osalevate ametiasutuste vahel. - tarbijakaitsealases koostöövõrgustikus edastatud hoiatusteadete arv || Tarbijakaitsealase koostöövõrgustiku andmebaas || ajavahemiku 2007–2010 keskmised aasta lõikes 129 142 63 || - 7 aasta jooksul kasv 40% - 7 aasta jooksul kasv 40% - 7 aasta jooksul kasv 30% Euroopa tarbijakeskuses menetletud tarbijakontaktide arv || Euroopa tarbijakeskuste aruanne || 2010. aastal 71 000 || 7 aasta jooksul kasv 50% Nendele näitajatele võivad
lisanduda üldise konteksti näitajad. ETTEPANEKUTELE
LISATAV FINANTSSELGITUS 1. ETTEPANEKU/ALGATUSE
RAAMISTIK 1.1. Ettepaneku/algatuse nimetus 1.2. Asjaomased
poliitikavaldkonnad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise
struktuurile 1.3. Ettepaneku/algatuse
liik 1.4. Eesmärgid
1.5. Ettepaneku/algatuse
põhjendus 1.6. Meetme
kestus ja finantsmõju 1.7. Ettenähtud
eelarve täitmise viisid 2. HALDUSMEETMED 2.1. Järelevalve
ja aruandluse eeskirjad 2.2. Haldus-
ja kontrollisüsteemid 2.3. Pettuse
ja eeskirjade eiramise ärahoidmise meetmed 3. ETTEPANEKU/ALGATUSE
HINNANGULINE FINANTSMÕJU 3.1. Mitmeaastase
finantsraamistiku rubriigid ja kulude eelarveread, millele mõju avaldub 3.2. Hinnanguline
mõju kuludele 3.2.1. Üldine hinnanguline mõju kuludele 3.2.2. Hinnanguline
mõju tegevusassigneeringutele 3.2.3. Hinnanguline
mõju haldusassigneeringutele 3.2.4. Kooskõla
kehtiva mitmeaastase finantsraamistikuga 3.2.5. Kolmandate
isikute rahaline osalus 3.3. Hinnanguline mõju tuludele ETTEPANEKUTELE
LISATAV FINANTSSELGITUS 1. ETTEPANEKU/ALGATUSE
RAAMISTIK 1.1. Ettepaneku/algatuse nimetus Ettepanek:
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus 2014.–2020. aasta tarbijakaitseprogrammi
kohta 1.2. Asjaomased
poliitikavaldkonnad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise
struktuurile[20]
Tarbijapoliitika 1.3. Ettepaneku/algatuse liik ¨ Ettepanek/algatus
käsitleb uut meedet ¨ Ettepanek/algatus
käsitleb uut meedet, mis tuleneb katseprojektist/ettevalmistavast meetmest[21] þ Ettepanek/algatus
käsitleb olemasoleva meetme pikendamist ¨ Ettepanek/algatus
käsitleb ümbersuunatud meedet 1.4. Eesmärgid 1.4.1. Komisjoni mitmeaastased
strateegilised eesmärgid, mida ettepaneku/algatuse kaudu täidetakse Tarbijapoliitika
programmi ülesandeks on toetada poliitilist eesmärki, millega antakse mõjukale
tarbijale ühtsel turul keskne koht. Selleks aitab programm kaitsta tarbijate
tervist, ohutust ning majandushuve ning edendada nende õigust olla
informeeritud ja haritud ning organiseeruda oma huvide kaitseks. Programmiga
täiendatakse, toetatakse ja kontrollitakse liikmesriikide poliitikat. 1.4.2. Erieesmärgid ning asjaomased
tegevusalad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise süsteemile 1. erieesmärk. Ohutus:
tugevdada ja suurendada tooteohutust tõhusa turujärelevalve kaudu ELi kõikides
osades Asjaomased tegevusalad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja
eelarvestamise süsteemile Tarbijapoliitika 2. erieesmärk. Teavitamine
ja harimine: parandada tarbijate harimist ja teavitamist ning suurendada nende
teadlikkust oma õigustest, arendada välja tarbijapoliitika tõendusbaas ja
toetada tarbijaorganisatsioone Asjaomased tegevusalad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja
eelarvestamise süsteemile Tarbijapoliitika 3. erieesmärk. Õigused
ja kaebuste lahendamine: konsolideerida tarbijate õigusi, eelkõige
regulatiivsete meetmete abil, ning parandada nende võimalust kasutada kaebuste
lahendamise mehhanisme, sealhulgas alternatiivset vaidluste lahendamist Asjaomased tegevusalad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja
eelarvestamise süsteemile Tarbijapoliitika 4. erieesmärk. Täitemeetmed:
toetada tarbijate õiguste jõustamist, tugevdades koostööd riiklike
täitevasutuste vahel ja toetades tarbijaid nõuga. Asjaomased tegevusalad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja
eelarvestamise süsteemile Tarbijapoliitika 1.4.3. Oodatavad tulemused ja mõju Täpsustage, milline
peaks olema ettepaneku/algatuse oodatav mõju abisaajatele/sihtrühmale. Programmi
abisaajad on tarbijad, tarbijakaitse eest vastutavad riigi ametiasutused
ning tarbijaorganisatsioonid ning selle üldine eesmärk on tarbijate olukorra
parandamine kogu ELis. Programm
on abiks tarbijaorganisatsioonidele ELi ja liikmesriikide tasandil ning
samuti tooteohutuse ja eeskirjade jõustamise eest vastutavatele liikmesriikide
ametiasutustele. Programmist
saavad de facto kasu ka mainekad ettevõtjad, sest tõhus
tarbijakaitsepoliitika toetab ühtse turu nõuetekohast toimimist, premeerib
kõige konkurentsivõimelisemaid ettevõtjaid ja tõrjub välja petturitest
ettevõtjad. Mõjukad tarbijad on innovatsiooni edasiviivaks jõuks ning
tarbijapoliitika toetab seega innovatiivseid ettevõtjaid. Ettevõtjad
saavad kasu võrdsetest tingimustest, mis tuginevad selgetele eeskirjadele ja
nende paremini kooskõlastatud jõustamisele. Programm aitab seega kaasa
majanduskasvu stimuleerimisele. 1.4.4. Tulemus- ja mõjunäitajad Täpsustage, milliste
näitajate alusel hinnatakse ettepaneku/algatuse elluviimist. 1. eesmärk. Ohutus: tugevdada ja suurendada
tooteohutust tõhusa turujärelevalve kaudu ELi kõikides osades - Selliste
RAPEXi teadete protsent, mille peale saadakse vähemalt üks (teise liikmesriigi)
vastuteade.
- Vastuteadete ja teadete suhtarv (tõsiste riskide korral). 2. eesmärk. Teavitamine ja harimine:
parandada tarbijate harimist ja teavitamist ning suurendada nende teadlikkust
oma õigustest, arendada välja tarbijapoliitika tõendusbaas ja toetada
tarbijaorganisatsioone - Selliste
kaebustega tegelevate asutuste arv, kes edastavad kaebusi Euroopa
tarbijakaebuste registreerimise süsteemile (ECCRS). - Piiriüleste
tehingute usaldamine: selliste tarbijate protsent, kes usaldavad internetis
ostutehingut sooritades samaväärselt või rohkem teise ELi liikmesriigi müüjaid. See näitaja on esitatud ajutiselt, kuna selgelt paremat alternatiivi ei
ole. Tõenäoliselt muudetakse/täiendatakse seda tulevikus. 3. eesmärk. Õigused ja kaebuste
lahendamine: konsolideerida tarbijate õigusi, eelkõige regulatiivsete meetmete
abil, ning parandada nende võimalust kasutada kaebuste lahendamise mehhanisme,
sealhulgas alternatiivset vaidluste lahendamist - Selliste
piiriüleste juhtumite protsent, mille Euroopa tarbijakeskus on suunanud
alternatiivsele vaidluste lahendamisele. - ELi
veebipõhise vaidluste lahendamise süsteemi abil käsitletud juhtumite arv 4. eesmärk. Täitemeetmed: toetada tarbijate
õiguste jõustamist, tugevdades koostööd riiklike täitevasutuste vahel ja
toetades tarbijaid nõuga. - Teabevoo
ja koostöö tase tarbijakaitsealases koostöövõrgustikus - Tarbijakaitsealases
koostöövõrgustikus osalevate ametiasutuste vahelist teabevahetust käsitlevate
taotluste arv - Täitemeetmete
taotluste arv tarbijakaitsealases koostöövõrgustikus osalevate ametiasutuste
vahel - Tarbijakaitsealases
koostöövõrgustikus edastatud hoiatusteadete arv - Euroopa
tarbijakeskuses menetletud tarbijakontaktide arv. 1.5. Ettepaneku/algatuse põhjendus
1.5.1. Lühi- või pikaajalises
perspektiivis täidetavad vajadused Tarbijapoliitika
programm, mis hõlmab 2013. aastale järgnevat perioodi (edaspidi
„programm”), toetab komisjoni meetmete rakendamist tarbijapoliitika valdkonnas
alates 2014. aastast. See tugineb praeguse (2007.–2013. aasta)
programmi tulemustele. Uus programm toetab tulevast tarbijapoliitikat, mis
paneb ELi kodanikud mõjukate tarbijatena ühtse turu keskpunkti ning täiendab
pakkumise poolele keskendatud algatusi. Vastavalt 2007–2013. aasta strateegia ja
programmi vahehindamise tulemustele on vajalik teatav järjepidevus praeguse ja
tulevaste programmide vahel. Vahehindamises rõhutatakse, et kõnealune poliitika
on ELi tasandil suhteliselt uus ja järjepidevus on mõju saavutamiseks peamine. Samal
ajal on kasvanud uute ühiskondlike probleemide tähtsus, näiteks keerulisemaks
muutunud otsuste tegemine (teabe üleküllus, pärast turu liberaliseerimist
tarbijatele antud suurem vastutus, keerukamad tooted, teenused ja
reklaamimine), vajadus püüelda säästvamate tarbimisharjumuste poole,
digiteerimise arenguga kaasnenud võimalused ja ohud, suurenenud sotsiaalne
tõrjutus ja haavatavate tarbijate arv ning vananev elanikkond. Põhiprobleemid,
millega tuleb tegeleda rahastatavate meetmete kaudu on seotud ohutuse,
teavitamise ja harimise, õiguste ja kaebuste lahendamise ning jõustamisega,
nagu on kirjeldatud seletuskirjas. 1.5.2. Euroopa Liidu meetme
lisaväärtus Euroopa
Liidu osaluse lisaväärtust on kirjeldatud seletuskirjas. 1.5.3. Samalaadsetest kogemustest saadud
õppetunnid 2004.–2007. aasta
programmi järelhindamises rõhutatakse samamoodi kui 2007.–2013. aasta
programmi vahehindamises (ja tarbijapoliitika strateegias) lisaväärtust,
hoolimata asjaolust, et Euroopa tarbijapoliitika on suhteliselt uus valdkond ja
programmi kaudu ELi rahastamise tase suhteliselt madal. Selles rõhutatakse, et
strateegia ja programmide raames võetud meetmed aitavad kaasa Euroopa
2020. aasta aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu eesmärkidele. Tulemused
on strateegia ja programmi eesmärkide asjakohasuse, nende mõju ja lisaväärtuse
osas üldiselt positiivsed. Järelhindamises väidetakse ka, et programmil on
tarbijakaitsele pikaajaline mõju. Hindamisest
tulevad esile liikmesriikide ametiasutuste ja tarbijaorganisatsioonide seisukohtade
teatavad erinevused strateegia ja programmi kohta: esimesed on strateegia ja
programmi saavutuste osas positiivsemad (üldiselt 88 % liikmesriikide
ametiasutustest ja 82 % tarbijaorganisatsioonidest arvavad, et praegune
strateegia on andnud suure või mõõduka (keskmiselt positiivse) panuse ELi
tarbijapoliitika algatustesse). Liikmesriikide
ametiasutused kinnitavad üldjuhul, et strateegia ja programm täiendavad
riiklikku tarbijapoliitikat. Hindamises
järeldatakse siiski, et praeguses strateegias ja programmis käsitletakse
tekkivaid sotsiaalseid ja keskkonnaalaseid probleeme üksnes osaliselt. Programmi
raames võetavad konkreetsed meetmed: i) Ohutus: - Tooteohutuse
puhul on suurenenud koostöö turujärelevalve asutuste vahel. Aruandes
soovitatakse veelgi tugevdada järelevalvet ja eeskirjade jõustamist RAPEXi
kaudu, püüdes tegeleda tooteohutuse rahvusvahelise mõõtmega ja võttes
kasutusele uusi tehnoloogiaid. ii) Tarbijate
teavitamine ja harimine: - Tarbijaturu
järelevalvel, tarbijaturu tulemustabelil ning põhjalikel turu-uuringutel on
olnud tähtis osa tarbijapoliitika toetamisel. Neil on oluline roll tarbijate
mureküsimuste nõuetekohasel kaasamisel ELi asjaomastesse
poliitikavaldkondadesse ning tõhusate õigusaktide väljatöötamisel. Aruandes
soovitatakse ka edasi arendada mõistmist tarbijate tegelikust käitumisest. - Tarbijate
harimise edusammud on olnud erinevad, eelkõige seoses Dolceta programmiga,
mis tekitab muret sihtrühma määratlemise osas. Aruandes soovitatakse tugevdada
tarbijate harimise töövahendeid, määrata paremini kindlaks Dolceta programmi
sihtrühm, sisu ja levi ning püüelda liikmesriikide koolituskavade koostoime
poole. - Programmide
raames ELi tasandil ja liikmesriikide tarbijaorganisatsioonidele pakutud
toetust on hinnatud positiivseks. ELi tasandi organisatsioonide osa on peetud
väga oluliseks tarbijate huvide arvessevõtmise tagamisel ELi
poliitikakujundamisel. Aruannetes soovitatakse jätkata liikmesriikide
tarbijaorganisatsioonide koolitamist (suutlikkuse suurendamine) ning uurida
võimalusi kursuste pakkumiseks riiklikul tasandil. iii) Tarbijaõigused
ja kaebuste lahendamine: - Aruandes
tõstetakse esile lisaväärtust, mis on seotud lõpuleviidud või koostamisel
olevate õigusaktide arendamisest tuleneva suurema ühtlustamistasemega. - Programmide
ja strateegia abil on tarbijapoliitikat üha edukamalt integreeritud
asjakohastesse ELi poliitikavaldkondadesse. Aruandes soovitatakse jätkata
jõupingutusi selles valdkonnas ning tegeleda uute tekkivate probleemidega, nagu
digiteerimisega seotud küsimused, vajadus püüelda säästvamate
tarbimisharjumuste poole, tarbijate haavatavus majanduskriisi tõttu. Samuti
kutsutakse üles selgitama sidusrühmadele erinevate komisjoni talituste osa
tarbijakaitse küsimustes. - Tarbijate
võimalus kasutada kaebuste lahendamist on jätkuvalt probleem. Aruandes
viidatakse vajadusele saavutada selles küsimuses edu ja suurendada tarbijate
teadlikkust kaebuste lahendamise võimalustest. iv) Täitemeetmed: - Strateegia
ja programmide raames on riikide täitevasutuste võrgustiku (tarbijakaitsealane
koostöövõrgustik) ning kooskõlastatud meetmete (nt lauskontrollid) kaudu
tugevdatud piiriülest koostööd õigusaktide täitmise tagamisel. Aruandes
soovitatakse riikide täitevasutuste võrgustiku ja täitevasutuste vahelist
koostööd veelgi suurendada. - Strateegia
ja programmide abil on üha enam toetatud tarbijaid, kes otsivad Euroopa
tarbijakeskuste võrgustiku (ECC-Net) kaudu abi piiriülestes vaidlustes.
Aruandes soovitatakse siiski suurendada nende nähtavust ja seeläbi tarbijate
teadlikkust. 1.5.4. Kooskõla ja võimalik koostoime
muude asjaomaste meetmetega Seosed Euroopa 2020. aasta strateegia ja juhtalgatustega Euroopa
2020. aasta strateegia kutsub üles „kodanikke kaasama osalema ühtsel turul
täiel määral”, milleks „on vaja suurendada nende suutlikkust ja julgust osta
tooteid ja teenuseid teistest liikmesriikidest, eelkõige interneti kaudu”. Üksnes
teavitatud ja mõjukad tarbijad on suutelised tegema parimaid valikuid enda
heaolu ning majanduse tervise huvides, ühtse turu konkurentsi, innovatsiooni ja
integratsiooni tugevdamise kaudu, toetades sel viisil Euroopa 2020. aasta
strateegia üldiseid eesmärke. Tarbijate kulude (mis on 56 % ELi SKPst)
tohutu majandusliku mõju võimendamine annab märkimisväärse panuse ELi
majanduskasvu taasärgitamise eesmärgi saavutamisele. Seda on kinnitatud 2011.
aasta majanduskasvu analüüsis, milles on majanduskasvu edasiviivaks jõuks
märgitud paremad tingimused tarbijatele. Tarbijapoliitika suunab tarbijail
orienteeruda neile pakutavas laialdases valikus, edendades seega tõhusamaid ja
innovatiivsemaid ettevõtjaid. Tarbijapoliitika
annab olulise panuse digitaalarengu tegevuskava juhtalgatusse (piirideta ja
ohutud teenused ning digitaalse infosisu turud, juurdepääs, digitaaloskused),
sotsiaalsesse kaasatusse (võttes arvesse haavatavamate tarbijate olukorda),
jätkusuutlikku majanduskasvu (säästev tarbimine) ning aruka reguleerimise
tähtsusesse (tarbijaturu järelevalve tõhusa ja sihipärase poliitika
väljatöötamise alusena). Seosed ühtse turu akti ja muude algatustega Monti aruandes, milles käsitletakse ühtse turu
uut strateegiat, on väidetud, et „tarbijad ja tarbijate heaolu peaks olema
ühtse turu järgmise etapi keskpunktis.” Selles rõhutatakse, et tähtis on
tarbijate kaasamine, poliitikakujundamisel tõenditele tuginemine ja turgudel
ebaõnnestuvate tarbijate kindlakstegemine, digitaalse ühtse turu loomine, kahju
hüvitamine (alternatiivse vaidluste lahendamise ja kollektiivse kaebuste
lahendamise kaudu), tooteohutus ja standardimine. Ühtse turu aktis on rõhutatud mitut
tarbijatega seotud küsimust, eelkõige kaebuste lahendamist (strateegilise
algatusena), tooteohutust ja probleemide lahendamise vahendite arendamist. Ühtse
turu akti täiendava algatusena esitatud 2010. aasta aruandes ELi
kodakondsuse kohta on Euroopa kodakondsuse täieliku rakendamise
takistustena muu hulgas nimetatud ühtsete tarbijakaitse-eeskirjade puudumist,
vähest teadlikkust olemasolevatest õiguskaitsevahenditest ja ebapiisavaid
õiguskaitsevahendeid. Euroopa
Parlament andis 2010. aastal välja mitu raportit, sealhulgas soovitused
tarbijapoliitika tuleviku kohta: Grechi raportis on kutsutud üles võtma vastu
terviklik käsitlusviis, millega pannakse tarbijate huvid ühtse turu keskpunkti.
Raportis on muu hulgas rõhutatud tõendavate andmete baasi ja turujärelevalve
tähtsust, toote- ja teenuste ohutuse küsimust, tarbijaorganisatsioonide olulist
osa, probleemide lahendamise mehhanismide suutlikkuse parandamist ja tarbijate
huvide integreerimist asjakohastesse ELi poliitikavaldkondadesse ja
õigusaktidesse, tarbijakaitset finantsteenuste, hüvitamise ja tarbijate
teavitamise puhul. Hedhi raportis on rõhutatud tõendavate andmete
baasi olulisust (tulemustabel, uuringud, kaebused) ning tarbijaõiguse
jõustamist ja tooteohutust (sealhulgas alternatiivne vaidluste lahendamine,
lauskontrollid, tarbijakaitsealase koostöövõrgustiku ja Euroopa tarbijakeskuste
võrgustiku ressursivajadus). Samuti on tähelepanu pööratud vajadusele lisada
tarbijate huvid kõikidesse ELi poliitikavaldkondadesse ja nõutud komisjonilt
iga-aastase aruande esitamist kõnealusel teemal, ning toonitatud
tarbijaorganisatsioonide osa, vajadust tarbijaid (sealhulgas täiskasvanuid)
harida (kaasa arvatud veebiportaalide kaudu, jõuda haavatavate tarbijateni) ja
edendada säästvat tarbimist. Tooteohutuse
valdkonnas on Schaldemose raportis (2011) kutsutud liikmesriike ja
komisjoni üles eraldama piisavald ressursse tõhusaks turujärelevalveks ning
rõhutatud, et turujärelevalve puudumine võib kaasa tuua konkurentsi
moonutamise, seada ohtu tarbijate ohutuse ja õõnestada kodanike usaldust ühtse turu
vastu. Raportis õhutatakse ka komisjoni jätkuvalt rahastama ühiseid
turujärelevalvetoiminguid ning eraldama piisavaid vahendeid, et abistada
rahaliselt sellise platvormi ja/või organisatsiooni loomist, mis toetab
laiendatud koordineerimist liikmesriikide vahel. Raportis soovitatakse
komisjonil tungivalt luua avalik tarbekaupade ohutuse andmebaas, sealhulgas
platvorm kaebuste esitamiseks. Ariase raportis (2010) e-kaubanduse kohta on
toonitatud tarbija usalduse suurendamist kõnealuses valdkonnas. Seoses
aruteludega ühtse turu akti üle on Kalniete raportis „Juhtimine ja
partnerlus ühtsel turul” rõhutatud tulevase alternatiivset vaidluste
lahendamist käsitleva ettepaneku tähtsust. Parlament
valmistab ette oktoobris esitatavat algatusraportit tarbijapoliitika
tuleviku kohta (raportöör: Eva-Britt Svensson / Kyriakos
Triantaphyllides). 1.6. Meetme kestus ja finantsmõju þ Piiratud kestusega
ettepanek/algatus –
þ Ettepanek/algatus hõlmab ajavahemikku [1.1.]2014–[31.12.]2020. –
þ Finantsmõju ajavahemikul 2014–2020 maksete assigneeringutele ¨ Piiramatu kestusega
ettepanek/algatus –
rakendamise käivitumisperiood hõlmab ajavahemikku
aaaa–aaaa, –
millele järgneb täieulatuslik rakendamine. 1.7. Ettenähtud eelarve täitmise
viisid[22] þ Otsene tsentraliseeritud eelarve täitmine komisjoni poolt þ Kaudne tsentraliseeritud eelarve täitmine, mille puhul eelarve täitmise ülesanded on
delegeeritud: –
þ rakendusametitele –
¨ ühenduste asutatud asutustele[23]
–
¨ riigi avalik-õiguslikele asutustele või avalikke teenuseid
osutavatele asutustele –
¨ isikutele, kellele on delegeeritud konkreetsete meetmete rakendamine
Euroopa Liidu lepingu V jaotise kohaselt ja kes on kindlaks määratud asjaomases
alusaktis finantsmääruse artikli 49 tähenduses ¨ Eelarve täitmine koostöös
liikmesriikidega ¨ Detsentraliseeritud
eelarve täitmine koostöös kolmandate riikidega þ Eelarve täitmine ühiselt
rahvusvaheliste organisatsioonidega (täpsustage) Mitme eelarve täitmise
viisi valimise korral esitage üksikasjad rubriigis „Märkused”. Märkused Tervise- ja
Tarbijaküsimuste Rakendusamet: komisjon on kooskõlas nõukogu 19. detsembri
2002. aasta määrusega (EÜ) nr 58/2003, millega sätestatakse nende
täitevasutuste põhikiri, kellele usaldatakse teatavad ühenduse programmide
juhtimisega seotud ülesanded,[24]
usaldanud[25]
Tervise- ja Tarbijaküsimuste Rakendusametile ühenduse tarbijapoliitika
tegevusprogrammi 2007–2013 juhtimise ülesanded. Komisjon võib seega otsustada
teha Tervise- ja Tarbijaküsimuste Rakendusametile ülesandeks ka juhtida
tarbijapoliitika programmi aastateks 2014–2020. Eelarve
täitmine ühiselt rahvusvaheliste organisatsioonidega:
kavandatud toetama OECD tooteohutuse kooskõlastamise töörühma. 2. HALDUSMEETMED 2.1. Järelevalve ja aruandluse
eeskirjad Täpsustage tingimused
ja sagedus. Programmiga
on ette nähtud, et komisjon teavitab liikmesriikide komiteed programmi
rakendamisel võetud meetmetest. Programmiga
on ette nähtud, et hiljemalt 2018. aasta keskpaigas koostab komisjon
hindamisaruande kõigi meetmete eesmärkide saavutamise, ressursside kasutamise
tõhususe ja nende Euroopa lisaväärtuse kohta, pidades silmas otsust nende
meetmete uuendamise, muutmise või peatamise kohta. Lisaks
tuleks hinnata tarbijakaitseprogrammi pikaajalist mõju ja selle tulemuste
jätkusuutlikkust, et sellest lähtuvalt teha otsus edaspidise programmi
võimaliku uuendamise, muutmise või peatamise kohta. Praeguse
(2007.–2013. aasta) programmi järelhindamisest, mis peaks valmima enne
2015. aasta lõppu, peaks samuti saama kasulikku teavet 2014.–2020. aasta
programmi rakendamiseks. 2.2. Haldus- ja kontrollisüsteemid
2.2.1. Tuvastatud ohud Eelarve
täitmine hõlmab teenuste hankelepingute sõlmimist ning toetuste eraldamist. Toetusi
antakse toetustegevuseks peamiselt liikmesriikide ametiasutustele ja
avalik-õiguslikele asutustele ning mittetulundusühendustele, kelle
liikmesriigid on ametisse määranud ja keda nad kaasrahastavad. Toetatava
projekti täitmise ajavahemik on tavaliselt üks kuni kaks aastat.
Toetuslepingute iga-aastane arv on piiratud ning hõlmab ligikaudu
13 miljoni euro suurust aastaeelarvet. Teenuste
hankelepingud sõlmitakse eelkõige uuringuteks, andmekogumiseks, hindamiseks,
koolituseks, teabekampaaniateks, IT- ja kommunikatsiooniteenusteks,
arvutisüsteemide ja andmebaaside halduseks jms. Töövõtjateks on peamiselt
instituudid, laborid, konsultatsioonifirmad ja teised eraõiguslikud ettevõtjad,
millest paljud on väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad. Lepingute aastane
keskmine eelarve on hinnanguliselt 12 miljonit eurot, üksiklepingute
hinnanguline arv on praegu ligikaudu 25 aasta kohta. Peamised
ohud on järgmised: ·
valitud projektide halb kvaliteet ja projekti halb
tehniline rakendamine, mille tagajärjel väheneb projekti mõju; puuduliku
valikumenetluse tõttu ei ole eksperditeadmisi või on järelevalve ebapiisav; ·
eraldatud rahaliste vahendite ebatõhus või
mittetulus kasutamine, nii toetuste puhul (tegelike abikõlblike kulude
hüvitamise keerukus, millele lisaks on abikõlblike kulude kontrollimise
võimalused dokumentide põhjal piiratud) kui ka hangete puhul (mõnikord on
nõutavad eriteadmised vähestel ettevõtjatel, mistõttu ei ole võimalik piisavalt
võrrelda pakkumishindu); ·
oht komisjoni mainele, juhul kui avastatakse pettus
või kuritegevus; kolmandate isikute sisekontrollisüsteemid tagavad üksnes
osalise kindluse, tingituna suhteliselt arvukatest eripalgelistest töövõtjatest
ja abisaajatest, kellel kõigil on oma kontrollisüsteemid, mis on tihtipeale
küllaltki väikesed. 2.2.2. Ettenähtud kontrollimeetod(id)
Eelarve
täitmine on otsene tsentraliseeritud, kuigi programmi eelarve täitmise osad
ülesanded võidakse delegeerida praegusele Tervise- ja Tarbijaküsimuste
Rakendusametile. Kõnealune amet võtab kasutusele oma sisekontrollisüsteemi,
seda kontrollib tervise- ja tarbijaküsimuste peadirektoraat ning auditeerivad
komisjoni ja kontrollikoja siseaudiitorid. Tervise-
ja tarbijaküsimuste peadirektoraat ning Tervise- ja Tarbijaküsimuste
Rakendusamet kehtestavad eespool esitatud ohtude vastu kaitsmiseks
sisemenetlused. Sisemenetlused on täielikult kooskõlas finantsmäärusega ning
nende puhul võetakse arvesse kulude ja tuludega seotud asjaolusid. Tervise- ja
tarbijaküsimuste peadirektoraat uurib jätkuvalt juhtimise parandamise ja
lihtsustamise suurendamise võimalusi. Kontrolliraamistiku põhiomadused on
järgmised. ·
Projektide valikumenetluse omadused: iga konkursi-/pakkumiskutse põhineb iga-aastasel tööprogrammil, mille
on vastu võtnud komisjon. Iga konkursi-/pakkumiskutse puhul avaldatakse
väljaarvamiskriteeriumid, kvalifitseerimise tingimused ja pakkumuste hindamise
kriteeriumid. Hindamiskomisjon hindab nende kriteeriumide põhjal igat
pakkumist, pöörates tähelepanu sõltumatuse, läbipaistvuse, proportsionaalsuse,
võrdse kohtlemise põhimõttele ja diskrimineerimiskeelule. ·
Väline teabevahetusstrateegia: tervise- ja tarbijaküsimuste peadirektoraadil on hästi arenenud teabevahetusstrateegia,
mille abil püütakse tagada, et töövõtjad/abisaajad saaksid täielikult aru
lepingulistest nõuetest ja sätetest. Kasutatakse järgmiseid vahendeid: EUROPA
programmi veebisait, teabekohtumised abisaajate/töövõtjatega; laiaulatuslikud juhtnöörid,
rubriik „korduma kippuvad küsimused” ning kasutajatugi. ·
Kontrollid enne projektide rakendamist ja
rakendamise ajal: –
tervise- ja tarbijaküsimuste peadirektoraat ning
Tervise- ja Tarbijaküsimuste Rakendusamet kasutavad toetuslepingute ja teenuste
hankelepingute näidiseid, mida on soovitanud komisjon. Nendega on ette nähtud
erinevad kontrollimisviisid, nagu auditeerimistunnistused, finantstagatised,
kohapealsed auditid ning Euroopa Pettustevastase Ameti (OLAF) kontrollid.
Kulude abikõlblikkust reguleerivaid eeskirju lihtsustatakse, kasutades näiteks ühekordset
summat piiratud arvu kulukategooriate puhul. See aitab ka kontrolli ja
järelevalvet paremini koondada. Partnerluslepingute sisseseadmine
parandab eeldatavalt töösuhteid abisaajatega ning süvendab arusaamist
abikõlblikkuse eeskirjadest. –
Kõik töötajad allkirjastavad hea haldustava
eeskirja. Valikumenetluse või toetuslepingute ja teenuste hankelepingutega
seotud töötajad allkirjastavad ka huvide konflikti puudumise deklaratsiooni.
Töötajaid koolitatakse korrapäraselt ning nad kasutavad parimate tavade
vahetamiseks võrgustikke. –
Projekti tehnilist rakendamist kontrollitakse
korrapäraselt töövõtja tehnilise edasijõudmise aruannete põhjal ning lisaks on
üksikjuhtumite kaupa ette nähtud kohtumised töövõtjaga ning kohapealsed
kontrollkäigud. –
Nii tervise- ja tarbijaküsimuste peadirektoraadi
kui ka Tervise- ja Tarbijaküsimuste Rakendusameti finantstoiminguid toetavad
komisjoni IT-vahendid ning ülesannete lahususe tase on kõrge: kõiki
lepingute/toetuslepingutega seotud finantstehinguid kontrollivad kaks
sõltumatut isikut, enne kui need allkirjastab meetme eest vastutav
eelarvevahendite käsutaja. Tegevuse algatamise ja kontrollimisega tegelevad
vastavate poliitikavaldkondade personali eri liikmed. Makseid tehakse mitme
eelnevalt kindlaks määratud tõendava dokumendi põhjal, nagu heaks kiidetud
tehnilised aruanded, kontrollitud kulutaotlused ja arved. Keskne finantsüksus
teostab tehingute valimi puhul teise tasandi dokumendipõhise eelkontrolli.
Üksikjuhtumite kaupa võidakse enne lõpliku makse tegemist teostada ka eelnev
kohapealne finantskontroll. ·
Kontrollid projekti lõpus: tervise- ja tarbijaküsimuste peadirektoraadil ning Tervise- ja
Tarbijaküsimuste Rakendusametil on mõlemal keskne auditi töörühm, kes
kontrollib kulutaotluste abikõlblikkust kohapeal. Nende kontrollide eesmärk on
ennetada, avastada ja parandada finantstehingutega seaduslikkuse ja
korrapärasusega seotud olulisi vigu. Kontrolli suure mõju saavutamiseks nähakse
töövõtjate auditeerimiseks valimisel ette a) ühendada riskipõhine valimine
juhuvalikuga ja b) pöörata kohapealsete auditite ajal võimaluse korral
tähelepanu tegevuslikele aspektidele. Kontrollidega seotud kulu ja neist saadav kasu: programmi juhtimis- ja kontrollisüsteemid on välja töötatud varasematest
kogemustest lähtudes: viimase kolme aasta jooksul on kehtestatud
sisekontrollisüsteem taganud keskmise jääkveamäära alla 2% ning finantsmääruses
kehtestatud toetuste ja hangete eeskirjade järgimise. Need on nii eelmise kui
ka uue tarbijakaitseprogrammi kaks peamist kontrollialast eesmärki. Kuna
uue programmi põhijooned ei erine oluliselt varasema programmi omadest, ollakse
seisukohal, et programmi rakendamisega seotud riskid jäävad suhteliselt
stabiilseks. Seega kavatsetakse kehtestatud juhtimis- ja kontrollimeetmetega
jätkata; siiski võetakse niipea ja niivõrd, kui võimalik, kasutusele täiendavad
lihtsustused, mis võivad saada võimalikuks uue finantsmääruse alusel. 197,2
miljoni euro suuruste rahaliste vahendite puhul, mida hallatakse ajavahemikul 2014–2020,
ulatuvad finantsselgituses (punkt 3.2.1) märgitud halduskulud 12,5 miljoni
euroni; seega on halduskulude ja hallatavate ressursside suhe umbes 6,4%, mida
tuleks vaadelda sellise poliitikavaldkonna kontekstis, mis ei ole niivõrd
kulutamisele orienteeritud kui mõned teised ELi poliitikavaldkonnad. Tänu
toetuste ja riigihangete, riskipõhiste eel- ja järelkontrollide ning
dokumendipõhiste ja kohapealsete auditite kombinatsioonile saavad
kontrollialased eesmärgid täidetud mõistlike kuludega. Kasu, nimelt 2% keskmise
jääkveamäära saavutamist ja finantsmääruse sätete järgimist, hinnatakse
piisavalt oluliseks, et see õigustaks valitud juhtimis- ja kontrollimeetmeid. 2.3. Pettuse ja eeskirjade
eiramise ärahoidmise meetmed Täpsustage
rakendatavad või kavandatud ennetus- ja kaitsemeetmed Lisaks
kõikide regulatiivsete kontrollimehhanismide rakendamisele kujundab tervise- ja
tarbijaküsimuste peadirektoraat välja pettusevastase võitluse strateegia, mis
vastab uuele, 24. juunil 2011 vastu võetud komisjoni pettusevastase võitluse
strateegiale, muu hulgas tagamaks, et tema pettusevastase võitlusega seotud
sisekontrollimeetmed oleksid täielikult kooskõlas eelnimetatud komisjoni
strateegiaga ja et pettuseriski ohjamine oleks suunatud pettuseriski
valdkondade ja sobivate reageerimisviiside kindlakstegemisele. Vajaduse korral
moodustatakse võrgustikud ja võetakse kasutusele piisavad IT-vahendid, et
analüüsida tarbijakaitseprogrammiga seotud pettusejuhtumeid. Eelkõige
kehtestatakse rida meetmeid, näiteks järgmised: ·
tarbijakaitseprogrammi rakendamisest tulenevates
otsustes, kokkulepetes ja lepingutes antakse komisjonile, sealhulgas OLAFile ja
kontrollikojale, sõnaselgelt pädevus teostada auditeid, kohapealseid kontrolle
ja inspekteerimisi; ·
konkursi/pakkumiskutse hindamise etapis
kontrollitakse taotlejaid ja pakkujaid avaldatud väljaarvamiskriteeriumide
põhjal, tuginedes deklaratsioonidele ja varajase hoiatamise süsteemile; ·
abikõlblikke kulusid reguleerivaid eeskirju
lihtsustatakse kooskõlas finantsmääruse sätetega; ·
kõiki lepingute haldamisega seotud töötajaid ning
abisaajate deklaratsioone kohapeal kontrollivaid audiitoreid ja kontrolöre
koolitatakse korrapäraselt pettuse ja rikkumistega seotud küsimustes. 3. ETTEPANEKU/ALGATUSE
HINNANGULINE FINANTSMÕJU 3.1. Mitmeaastase
finantsraamistiku rubriigid ja kulude eelarveread, millele mõju avaldub · Olemasolevad eelarveread Järjestage
mitmeaastase finantsraamistiku rubriikide ja iga rubriigi sees eelarveridade
kaupa Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik || Eelarverida || Assigneeringute liik || Rahaline osalus Nr [Nimetus………………………...……….] || Liigendatud/liigendamata ([26]) || EFTA[27] riigid || Kandidaatriigid[28] || Kolmandad riigid || Rahaline osalus finantsmääruse artikli 18 lõike 1 punkti aa tähenduses 3 || 17 01 04 03 Halduskulud 2014.–2020. aasta tarbijakaitseprogrammi toetuseks || Liigendatud/liigendamata || JAH/EI || JAH/EI || JAH/EI || JAH/EI 3 || 17 01 04 30 Tervise- ja Tarbijaküsimuste Rakendusamet (EAHC) || Liigendatud/liigendamata || JAH/EI || JAH/EI || JAH/EI || JAH/EI · Uued eelarveread, mille loomist taotletakse Järjestage mitmeaastase finantsraamistiku rubriikide ja
iga rubriigi sees eelarveridade kaupa Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik || Eelarverida || Assigneeringute liik || Rahaline osalus Nr [Nimetus……………………………………..] || Liigendatud/liigendamata || EFTA riigid || Kandidaatriigid || Kolmandad riigid || Rahaline osalus finantsmääruse artikli 18 lõike 1 punkti aa tähenduses 3 || 17 02 06 2014.–2020. aasta tarbijakaitseprogramm || Liigendatud/liigendamata || JAH/EI || JAH/EI || JAH/EI || JAH/EI 3.2. Hinnanguline mõju kuludele 3.2.1. Üldine hinnanguline mõju
kuludele miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma) Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik || 3 || Julgeolek ja kodakondsus DG: SANCO || || || Aasta || Aasta || Aasta || Aasta || Aasta || Aasta || Aasta || KOKKU 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020[1] Ÿ Tegevusassigneeringud || || || || || || || || 17 02 06 Tarbijakaitseprogramm 2014–2020 || Kulukohustused || -1 || 23,347 || 24,111 || 24,652 || 25,204 || 25,767 || 26,341 || 26,928 || 176,350 Maksed || -2 || 6,819 || 14,336 || 24,126 || 24,668 || 25,220 || 25,783 || 55,400 || 176,350 Haldusassigneeringud, mida rahastatakse || || || || || || || || eriprogrammide vahenditest || || || 17 01 04 [1] || || -3 || 2,950 || 2,950 || 2,950 || 2,950 || 2,950 || 2,950 || 2,950 || 20,650 Tervise- ja tarbijaküsimuste peadirektoraadi || Kulukohustused || =1+3 || 26,297 || 27,061 || 27,602 || 28,154 || 28,717 || 29,291 || 29,878 || 197,000 assigneeringud KOKKU || Maksed || =2+3 || 9,769 || 17,286 || 27,076 || 27,618 || 28,170 || 28,733 || 58,350 || 197,000 Tegevusassigneeringud KOKKU || Kulukohustused || -4 || 23,347 || 24,111 || 24,652 || 25,204 || 25,767 || 26,341 || 26,928 || 176,350 Maksed || -5 || 6,819 || 14,336 || 24,126 || 24,668 || 25,220 || 25,783 || 55,400 || 176,350 Eriprogrammide vahenditest rahastatavad haldusassigneeringud KOKKU || -6 || 2,950 || 2,950 || 2,950 || 2,950 || 2,950 || 2,950 || 2,950 || 20,650 Mitmeaastase finantsraamistiku || Kuluohustused || = 4+ 6 || 26,297 || 27,061 || 27,602 || 28,154 || 28,717 || 29,291 || 29,878 || 197,000 RUBRIIGI 3 assigneeringud KOKKU || Maksed || = 5+ 6 || 9,769 || 17,286 || 27,076 || 27,618 || 28,170 || 28,733 || 58,350 || 197,000 [1] Komisjon võib aastate 2014–2020 tarbijakaitseprogrammi juhtimiseks
vajalikud rakendusülesanded usaldada rakendusametile. Summasid ja arvestusi
korrigeeritakse vajaduse korral sõltuvalt ettenähtud hajutamise tulemustest. Juhul kui ettepanek/algatus mõjutab mitut rubriiki: EI
KOHALDATA Tegevusassigneeringud KOKKU || Kulukohustused || (4) || || || || || || || || Maksed || (5) || || || || || || || || Eriprogrammide vahenditest rahastatavad haldusassigneeringud KOKKU || (6) || || || || || || || || Mitmeaastase finantsraamistiku rubriikide 1–4 assigneeringud KOKKU (võrdlussumma) || Kulukohustused || =4+ 6 || || || || || || || || Maksed || =5+ 6 || || || || || || || || Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik || 5 || Halduskulud miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma) || || || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || Aasta 2018 || Aasta 2019 || Aasta 2020 || KOKKU Tervise- ja tarbijaküsimuste peadirektoraat – tarbijapoliitika || Personalikulud [2] || 1,146 || 1,169 || 1,192 || 1,216 || 1,240 || 1,265 || 1,291 || 8,520 Muud halduskulud [2] || 0,228 || 0,233 || 0,237 || 0,242 || 0,247 || 0,252 || 0,257 || 1,695 KOKKU || Assigneeringud || 1,374 || 1,401 || 1,430 || 1,458 || 1,487 || 1,517 || 1,547 || 10,215 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGI 5 assigneeringud KOKKU || (Kulukohustuste kogusumma = maksete kogusumma) || 1,374 || 1,401 || 1,430 || 1,458 || 1,487 || 1,517 || 1,547 || 10,215 miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma) || || || Aasta || Aasta || Aasta || Aasta || Aasta || Aasta || Aasta || KOKKU 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 Mitmeaastase finantsraamistiku || Kulukohustused || 27,671 || 28,463 || 29,031 || 29,612 || 30,205 || 30,808 || 31,425 || 207,215 rubriikide 1–5 assigneeringud KOKKU || Maksed || 11,143 || 18,687 || 28,505 || 29,076 || 29,657 || 30,250 || 59,897 || 207,215 [2] Komisjon võib
aastate 2014–2020 tarbijakaitseprogrammi juhtimiseks vajalikud
rakendusülesanded usaldada rakendusametile. Summasid ja arvestusi
korrigeeritakse vajaduse korral sõltuvalt ettenähtud hajutamise tulemustest. 3.2.2. Hinnanguline mõju
tegevusassigneeringutele –
¨ Ettepanek/algatus ei hõlma tegevusassigneeringute kasutamist –
þ Ettepanek/algatus hõlmab tegevusassigneeringute kasutamist, mis
toimub järgmiselt: Kulukohustuste assigneeringud miljonites eurodes (kolm
kohta pärast koma) Eesmärgid ja väljundid || || || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || Aasta 2018 || Aasta 2019 || Aasta 2020 || KOKKU VÄLJUNDID Väljundi liik || Väljundi keskmine kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv kokku || Kulud kokku ERIEESMÄRK nr 1. Tugevdada ja suurendada tooteohutust tõhusa turujärelevalve abil. || || || || - Väljund || teaduslikud nõuanded || 0,417 || 1 || 0,393 || 1 || 0,400 || 1 || 0,409 || 1 || 0,417 || 1 || 0,425 || 1 || 0,434 || 1 || 0,442 || 7 || 2,919 - Väljund || turujärelevalve- ja täitemeetmed || 0,564 || 7 || 3,343 || 7 || 3,707 || 7 || 3,840 || 7 || 3,976 || 7 || 4,115 || 7 || 4,256 || 7 || 4,400 || 49 || 27,637 - Väljund || kosmeetikatoodete andmebaas || 0,620 || 2 || 1,167 || 2 || 1,191 || 2 || 1,214 || 2 || 1,239 || 2 || 1,264 || 2 || 1,289 || 2 || 1,315 || 14 || 8,678 Erieesmärk nr 1 kokku || 10 || 4,903 || 10 || 5,298 || 10 || 5,463 || 10 || 5,631 || 10 || 5,803 || 10 || 5,978 || 10 || 6,157 || 70 || 39,234 ERIEESMÄRK nr 2. Parandada tarbijate juurdepääsu kasulikule teabele ning tõhustada tarbijate harimist, arendades sealhulgas tõendavate andmete baasi ja toetades usaldusväärseid vahendajaid, nagu näiteks tarbijaorganisatsioonid. || || || || - Väljund || tõendusbaas || 1,089 || 3 || 3,078 || 3 || 3,139 || 3 || 3,202 || 3 || 3,266 || 3 || 3,331 || 3 || 3,398 || 3 || 3,466 || 21 || 22,879 - Väljund || toetus tarbijaorganisatsioonidele || 0,808 || 3 || 2,282 || 3 || 2,327 || 3 || 2,374 || 3 || 2,421 || 3 || 2,470 || 3 || 2,519 || 3 || 2,569 || 21 || 16,962 - Väljund || tarbijate teavitamine || 0,290 || 7 || 1,910 || 7 || 1,948 || 7 || 1,987 || 7 || 2,027 || 7 || 2,068 || 7 || 2,109 || 7 || 2,151 || 49 || 14,201 - Väljund || tarbijate harimine || 0,789 || 2 || 1,486 || 2 || 1,515 || 2 || 1,546 || 2 || 1,577 || 2 || 1,608 || 2 || 1,640 || 2 || 1,673 || 14 || 11,045 Erieesmärk nr 2 kokku || 15 || 8,755 || 15 || 8,930 || 15 || 9,109 || 15 || 9,291 || 15 || 9,477 || 15 || 9,666 || 15 || 9,860 || 105 || 65,087 ERIEESMÄRK nr 3. Tugevdada ja tõhustada tarbijaõigusi ning kaebuste tulemuslikku lahendamist || || || || - Väljund || õigusaktide ettevalmistamine || 0,394 || 5 || 1,857 || 5 || 1,894 || 5 || 1,932 || 5 || 1,971 || 5 || 2,010 || 5 || 2,050 || 5 || 2,091 || 35 || 13,806 - Väljund || alternatiivsete vaidluse lahendamise mehhanismide kooskõlastamine ja järelevalve || 0,310 || 2 || 0,584 || 2 || 0,595 || 2 || 0,607 || 2 || 0,619 || 2 || 0,632 || 2 || 0,644 || 2 || 0,657 || 14 || 4,339 Erieesmärk nr 3 kokku || 7 || 2,441 || 7 || 2,490 || 7 || 2,539 || 7 || 2,590 || 7 || 2,642 || 7 || 2,695 || 7 || 2,749 || 49 || 18,145 ERIEESMÄRK nr 4. Parandada tarbijaõiguste jõustamist || || || || - Väljund || täitemeetmete kooskõlastamine || 0,239 || 4 || 0,902 || 4 || 0,920 || 4 || 0,938 || 4 || 0,957 || 4 || 0,976 || 4 || 0,996 || 4 || 1,016 || 28 || 6,706 - Väljund || Euroopa tarbijakeskuste toetamine || 3,370 || 2 || 6,346 || 2 || 6,473 || 2 || 6,602 || 2 || 6,734 || 2 || 6,869 || 2 || 7,007 || 2 || 7,147 || 14 || 47,178 Erieesmärk nr 4 kokku || 6 || 7,248 || 6 || 7,393 || 6 || 7,541 || 6 || 7,692 || 6 || 7,846 || 6 || 8,002 || 6 || 8,162 || 42 || 53,884 KULUD KOKKU || 38 || 23,347 || 38 || 24,111 || 38 || 24,652 || 38 || 25,204 || 38 || 25,767 || 38 || 26,341 || 38 || 26,928 || 266 || 176,350 3.2.3. Hinnanguline mõju
haldusassigneeringutele 3.2.3.1. Ülevaade –
¨ Ettepanek/algatus ei hõlma haldusassigneeringute kasutamist –
þ Ettepanek/algatus hõlmab haldusassigneeringute kasutamist, mis toimub
järgmiselt: miljonites eurodes (kolm
kohta pärast koma) || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || Aasta 2018 || Aasta 2019 || Aasta 2020 || KOKKU Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIK 5 || || || || || || || || Personalikulud || 1,146 || 1,169 || 1,192 || 1,216 || 1,240 || 1,265 || 1,291 || 8,520 Muud halduskulud || 0,228 || 0,233 || 0,237 || 0,242 || 0,247 || 0,252 || 0,257 || 1,695 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIK 5 kokku || 1,374 || 1,401 || 1,430 || 1,458 || 1,487 || 1,517 || 1,547 || 10,215 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGIST 5 välja jäävad kulud[29] || EI KOHALDATA Personalikulud || || || || || || || || Muud halduskulud || || || || || || || || Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGIST 5 välja jäävad kulud kokku || || || || || || || || KOKKU || 1,374 || 1,401 || 1,430 || 1,458 || 1,487 || 1,517 || 1,547 || 10,215 Eespool nimetatud arve ja eelarveridu
kohandatakse vajaduse korral vastavalt kavandatavale hajutamisprotsessile. 3.2.3.2. Hinnanguline personalivajadus –
¨ Ettepanek/algatus ei hõlma personali kasutamist –
þ Ettepanek/algatus hõlmab personali kasutamist, mis toimub järgmiselt: hinnanguline väärtus täisarvuna (või
maksimaalselt ühe kohaga pärast koma) || || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || Aasta 2018 || Aasta 2019 || Aasta 2020 Ametikohtade loeteluga ette nähtud ametikohad (ametnikud ja ajutised töötajad) || || 17 01 01 01 (komisjoni peakorteris ja esindustes) || 6 || 6 || 6 || 6 || 6 || 6 || 6 || XX 01 01 02 (delegatsioonides) || || || || || || || || XX 01 05 01 (kaudne teadustegevus) || || || || || || || || 10 01 05 01 (otsene teadustegevus) || || || || || || || || Koosseisuväline personal (täistööajale taandatud töötajad)[30] || || 17 01 02 01 (üldvahenditest rahastatavad CA, INT ja SNE) || 6 || 6 || 6 || 6 || 6 || 6 || 6 || XX 01 02 02 (CA, INT, JED, LA ja SNE delegatsioonides) || || || || || || || || XX 01 04 yy[31] || - peakorteris[32] || || || || || || || || - delegatsioonides || || || || || || || || XX 01 05 02 (CA, INT ja SNE kaudse teadustegevuse valdkonnas) || || || || || || || || 10 01 05 02 (CA, INT ja SNE otsese teadustegevuse valdkonnas) || || || || || || || || Muud eelarveread (täpsustage) || || || || || || || || KOKKU || 12 || 12 || 12 || 12 || 12 || 12 || 12 Personalivajadused
kaetakse juba meedet haldavate peadirektoraadi töötajatega ja/või töötajate
ümberpaigutamise teel peadirektoraadisiseselt. Vajaduse korral võidakse
personali täiendada meedet haldavale peadirektoraadile iga-aastase vahendite
eraldamise menetluse käigus, arvestades olemasolevate eelarvepiirangutega.
Loomulikult korrigeeritakse summasid ja arvestusi sõltuvalt ettenähtud
hajutamise tulemustest. Ülesannete kirjeldus: Ametnikud ja ajutised töötajad || Kooskõlastada, kavandada ja korraldada iga-aastaste tööprogrammide vastuvõtmise menetlust (rahastamisotsused), sealhulgas liikmesriikide komiteega konsulteerimine. Finantsmajandusliku tegevuse planeerimise ja täitmise järelkontroll ja seire kooskõlas kehtivate eelarve- ja finantseeskirjadega; aidata kaasa tegevusaruannete valmimisele. Valmistada ette ja hooldada teabevahendeid; anda teavet sise- ja välisauditiks. Kehtestada maksed, kulukohustused ja hanke-/toetusedokumendid ning neid kontrollida; tagada nende vastavus lepingutingimustele ning finantseeskirjadele ja -määrustele. Tagada finantstehingute nõuetekohane arvepidamine. Jälgida maksete tähtaegu kooskõlas finantsmääruse ja eeskirjadega ning üksikute finantsdokumentide töövoogu. Valmistada ette ja koolitada väliseid organisatsioone konkursikutsete taotluste esitamise osas. Edastada vastavat teavet töövõtjatele ja toetusesaajatele kogu projekti kestuse ajal. Kuulutada välja, hallata ja jälgida konkursi-/pakkumiskutseid; hinnata projekte ja teha valik. Kontrollida projektide rakendamist ning projektijuhtide ja partnerite tulemuslikkust, lepinguliste kohustuste järelevalve. Jälgida maksete tähtaegu kooskõlas finantsmääruse ja eeskirjadega ning üksikute finantsdokumentide töövoogu. Kontrollida, et täidetakse finantsmäärust, rakenduseeskirju, eelarve täitmise sisekorraeeskirju, alusakti, rahastamisotsuseid ja muid seonduvaid eeskirju ning eelarvesätteid finantstehingute puhul. Kontrollida toetuslepingut / lepingut valitud abisaajaga / töövõtjaga ning selle selgitust. Kontrollida, et metoodikat, sealhulgas toetuskõlblikkuskriteeriume, kvalifitseerimise tingimusi ja pakkumuste hindamise kriteeriume on valikumenetluses kohaldatud nõuetekohaselt ning et valikumenetlus on toimunud kooskõlas nende eeskirjadega. Kontrollida kulukohustustega seotud protsesside õigsust. Koosseisuvälised töötajad || Valmistada ette ja hooldada teabevahendeid; anda teavet sise- ja välisauditiks. Kehtestada maksed, kulukohustused ja hanke-/toetusedokumendid ning neid kontrollida; tagada nende vastavus lepingutingimustele ning finantseeskirjadele ja -määrustele. Tagada finantstehingute nõuetekohane arvepidamine. Jälgida maksete tähtaegu kooskõlas finantsmääruse ja eeskirjadega ning üksikute finantsdokumentide töövoogu. Valmistada ette ja koolitada väliseid organisatsioone konkursikutsete taotluste esitamise osas. Edastada vastavat teavet töövõtjatele ja toetusesaajatele kogu projekti kestuse ajal. Kuulutada välja, hallata ja jälgida konkursi-/pakkumiskutseid; hinnata projekte ja teha valik. Kontrollida projektide rakendamist ning projektijuhtide ja partnerite tulemuslikkust, lepinguliste kohustuste järelevalve. Jälgida maksete tähtaegu kooskõlas finantsmääruse ja eeskirjadega ning üksikute finantsdokumentide töövoogu. Kontrollida, et täidetakse finantsmäärust, rakenduseeskirju, eelarve täitmise sisekorraeeskirju, alusakti, rahastamisotsuseid ja muid seonduvaid eeskirju ning eelarvesätteid finantstehingute puhul. Kontrollida toetuslepingut / lepingut valitud abisaajaga / töövõtjaga ning selle selgitust. Kontrollida, et metoodikat, sealhulgas toetuskõlblikkuskriteeriume, kvalifitseerimise tingimusi ja pakkumuste hindamise kriteeriume on valikumenetluses kohaldatud nõuetekohaselt ning et valikumenetlus on toimunud kooskõlas nende eeskirjadega. Kontrollida kulukohustustega seotud protsesside õigsust. 3.2.4. Kooskõla kehtiva mitmeaastase
finantsraamistikuga –
þ Ettepanek/algatus on kooskõlas aastate 2014–2020 mitmeaastase
finantsraamistikuga, nagu komisjon on selle kavandanud oma 29. juuni 2011.
aasta teatises KOM(2011)500. –
¨ Ettepanekuga/algatusega kaasneb mitmeaastase finantsraamistiku
asjakohase rubriigi ümberplaneerimine Selgitage ümberplaneerimist, osutades asjaomastele
eelarveridadele ja summadele. EI
KOHALDATA –
¨ Ettepanekuga/algatusega seoses on vajalik paindlikkusinstrumendi
kohaldamine või mitmeaastase finantsraamistiku läbivaatamine[33]. Selgitage vajalikku toimingut, osutades asjaomastele
rubriikidele, eelarveridadele ja summadele. EI
KOHALDATA 3.2.5. Kolmandate isikute rahaline
osalus –
þ Ettepanek/algatus ei hõlma kolmandate isikute poolset kaasrahastamist –
¨ Ettepanek/algatus hõlmab kaasrahastamist, mille hinnanguline summa on
järgmine: assigneeringud miljonites eurodes (kolm kohta pärast
koma) || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || Aasta 2018 || Aasta 2019 || Aasta 2020 || Kokku Täpsustage kaasrahastav asutus || || || || || || || || Kaasrahastatavad assigneeringud KOKKU || || || || || || || || 3.3. Hinnanguline mõju tuludele –
þ Ettepanekul/algatusel puudub finantsmõju tuludele. –
¨ Ettepanekul/algatusel on järgmine finantsmõju: –
¨ omavahenditele –
¨ mitmesugustele tuludele miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma) Tulude eelarverida: || Jooksva aasta eelarves kättesaadavad assigneeringud || Ettepaneku/algatuse mõju[34] Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || Aasta 2018 || Aasta 2019 || Aasta 2020 Artikkel …………. || || || || || || || || Mitmesuguste
sihtotstarbeliste tulude puhul täpsustage, milliseid kulude eelarveridasid
ettepanek mõjutab. EI
KOHALDATA Täpsustage tuludele
avalduva mõju arvutusmeetod. EI
KOHALDATA [1] KOM(2011)
500. [2] RAPEX:
ELi kiirhoiatussüsteem kõikidest ohtlikest tarbekaupadest teatamiseks (v.a
toit, farmaatsiatooted ja meditsiiniseadmed) [3] Koos
eelmise programmi järelhindamise ja 2007.–2013. aasta tarbijapoliitika
strateegia vahehindamisega. [4] Grechi,
Hedhi ja Ariase 2010. aasta raportid, Schaldemose ja Kalniete
2011. aasta raportid. Svenssoni/Triantaphyllidese (veel lõpetamata)
raport. [5] Sellest
võib kujuneda 2012. aastal avaldatav tarbijakaitse tegevuskava. [6] Kõnealune
ELi tasandi organ tuleks asutada üldise tooteohutuse direktiivi läbivaatamise
raames eesmärgiga tagada rahastamismenetluste ühtlustamine, parem kavandamine,
kooskõlastamine ja teabe jagamine liikmesriikide asutuste vahel. Organit ei
looda agentuuri kujul. [7] ELT
C, , lk . [8] ELT
C, , lk . [9] KOM(2010) 2020 lõplik, 3. märts 2010. [10] EÜT L 248, 16.9.2002, lk 1. [11] ELT
L 404, 30.12.2006, lk 39. [12] … [13] ELT L 55, 28.2.2011, lk 13. [14] ELT
L 241, 10.9.2008, lk 21. [15] EÜT L 11, 15.1.2002, lk 4. [16] ELT L 364, 9.12.2004, lk 1. [17] EÜT
L 292, 15.11.1996, lk 2. [18] ELT
L 66, 4.3.2004, lk 45. [19] ELT
L 342, 22.12.2009, lk 59. [20] ABM:
tegevuspõhine juhtimine, ABB: tegevuspõhine eelarvestamine. [21] Vastavalt
finantsmääruse artikli 49 lõike 6 punktile a või b. [22] Eelarve täitmise viise selgitatakse koos viidetega finantsmäärusele
veebisaidil BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html [23] Määratletud
finantsmääruse artiklis 185. [24] ELT L 11,
16.11.2003, lk 1. [25] Komisjoni
9. septembri 2008. aasta otsus K(2008) 4943. [26] Liigendatud
assigneeringud / liigendamata assigneeringud. [27] EFTA:
Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsioon. [28] Kandidaatriigid
ja vajaduse korral Lääne-Balkani potentsiaalsed kandidaatriigid. [29] Tehniline
ja/või haldusabi ning ELi programmide ja/või meetmete rakendamiseks
antava toetusega seotud kulud (endised B..A read), otsene teadustegevus, kaudne
teadustegevus. [30] CA
– lepingulised töötajad; INT – renditööjõud („intérimaire"); JED –
noored eksperdid delegatsioonides; LA – kohalikud töötajad; SNE – riikide
lähetatud eksperdid. [31] Tegevusassigneeringutest
rahastatavate koosseisuväliste töötajate ülempiiri arvestades (endised B.A
read). [32] Peamiselt
struktuurifondid, Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfond ja Euroopa
Kalandusfond. [33] Vt
institutsioonidevahelise kokkuleppe punktid 19 ja 24. [34] Traditsiooniliste
omavahendite (tollimaksud ja suhkrumaksud) korral peab märgitud olema
netosumma, s.t brutosumma pärast 25 % sissenõudmiskulude mahaarvamist.