Euroopa Liidu Teataja 150 , 12/08/1966 Lk 2751 - 2752
Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 1 Köide 1 Lk 0031
Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 1 Köide 1 Lk 0031
Taanikeelne eriväljaanne: Seeria I Peatükk 1965-1966 Lk 0187
Ingliskeelne eriväljaanne: Seeria I Peatükk 1965-1966 Lk 0214
Kreekakeelne eriväljaanne: Peatükk 01 Köide 1 Lk 0099
Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 01 Köide 1 Lk 0115
Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 01 Köide 1 Lk 0115
Nõukogude määrus nr 7/66/Euratom, 122/66/EMÜ, 28. juuli 1966, millega kehtestatakse kohtade nimekiri, kus võib anda transporditoetust, toetuse maksimaalsumma ja selle andmise eeskiri EUROOPA AATOMIENERGIAÜHENDUSE NÕUKOGU, EUROOPA MAJANDUSÜHENDUSE NÕUKOGU, võttes arvesse määrust nr 31 (EMÜ), 11 (Euratom) Euroopa Majandusühenduse ja Euroopa Aatomienergiaühenduse ametnike personalieeskirjade ning nende ühenduste muude teenistujate teenistustingimuste kohta, [1] eelkõige personalieeskirjade VII lisa artiklit 14b ning teenistustingimuste artikleid 22 ja 67, võttes arvesse Euroopa Aatomienergiaühenduse komisjoni ja Euroopa Majandusühenduse komisjoni ettepanekuid ning arvestades, et: personalieeskirjade artikli 65 lõikes 3 osutatud korras tegutsevad nõukogud sätestavad kohtade nimekirja, kus võib anda transporditoetust, toetuse maksimaalsumma ja selle andmise eeskirja, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: Artikkel 1 Ametnikule, kes töötab kohas, mille transpordiprobleemi seoses elukoha ja töökoha vahelise vahemaaga loetakse eriti keeruliseks ja teravaks, võib maksta allpool sätestatud tingimustel transporditoetust. Artikkel 2 1. Töötamiskohad, kus võib anda artiklis 1 osutatud toetust: Saksamaa: Garching Gundremmingen Prantsusmaa: Fontenay-aux-Roses Saclay Cadarache Chooz Epoisses Itaalia: Centrale de Latina Centrale de Garigliano Casaccia Madalmaad: Petten Dodewaard Ühendkuningriik: Winfrith. 2. Lisaks lõikes 1 osutatud kohtadele võib transporditoetust anda ka kohtades, kus on kuni kolm ametnikku. Sel juhul teatavad komisjonid nõukogudele ja esitatud nimekiri loetakse heakskiidetuks, kui kuue nädala jooksul ei ole ükski delegatsioon avaldanud soovi vaidlustada transporditoetuse andmist nendes kohtades. Artikkel 3 Transporditoetust antakse üksnes neile ametnikele, kellel: - raskete elamistingimuste tõttu töötamiskohas pole võimalik saada kohast elamispinda, makstes igakuist üüri, mis ilma selliste kommunaalteenuste hinnata nagu küte, vesi, gaas, elekter ja hooldus, kui see on asjakohane, on väiksem kui: kuni B2 astme (kaasa arvatud) ametnike puhul 18 %, B1–A4 astme ametnike puhul 20 %, A4 astmest kõrgema astme ametnike puhul 22 % - kõikidest allpool kindlaksmääratud rahalistest tasudest ja kes maksavad üüri rohkem kui 10 % kõikidest allpool kindlaksmääratud rahalistest tasudest. Kõik rahalised tasud koosnevad põhipalgast pluss kodumaalt lahkumise toetus ja perekonnapea toetus, miinus personalieeskirjade artiklis 64 osutatud kohustuslikult kinnipeetavad summad ja ühenduse maksud. Selliselt saadud summat kohandatakse kõnealuse ametniku töötamiskohas kohaldatava paranduskoefitsiendiga. Toetust ei anta, kui on võimalik kasutada ühissõidukeid, kasutatakse ametiautot või antakse standardset kohalikku transporditoetust. Transporditoetuse summa on: - 600 Belgia franki kuus, kui ametniku elu- ja töökoha vahelise vahemaa pikkus on vähemalt 20 km ja kõige rohkem 30 km; - 1000 Belgia franki kuus, kui ametniku elu- ja töökoha vahelise vahemaa pikkus on üle 30 km. Artikkel 4 Käesolev määrus jõustub 1. jaanuaril 1966. Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides. Brüssel, 28. juuli 1966 Nõukogu nimel eesistuja S. A. Posthumus [1] EÜT 45, 14.6.1962, lk 1385/62.EÜT L 47, 24.3.1965, lk 701/65. --------------------------------------------------