1989L0396 — ET — 11.03.1992 — 001.001
Käesolev dokument on vaid dokumenteerimisvahend ja institutsioonid ei vastuta selle sisu eest
NÕUKOGU DIREKTIIV, 14. juuni 1989, toidupartiide tähistamise ja märgistamise kohta (EÜT L 186, 30.6.1989, p.21) |
Muudetud:
|
|
Euroopa Liidu Teataja |
||
No |
page |
date |
||
L 107 |
50 |
27.4.1991 |
||
L 65 |
32 |
11.3.1992 |
NÕUKOGU DIREKTIIV,
14. juuni 1989,
toidupartiide tähistamise ja märgistamise kohta
(89/396/EMÜ)
EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100a,
võttes arvesse komisjoni ettepanekut, ( 1 )
koostöös Euroopa Parlamendiga, ( 2 )
võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust ( 3 )
ning arvestades, et:on vaja võtta meetmeid siseturu järkjärguliseks rajamiseks ajavahemikus, mis lõpeb 31. detsembril 1992; siseturg hõlmab sisepiirideta ala, kus on tagatud kaupade, isikute, teenuste ja kapitali vaba liikumine;
toiduainetega kauplemine on siseturul väga tähtsal kohal;
toidupartiide tähistamisega täidetakse toodete omaduste kohta parema teabe andmise nõuet; seetõttu on tähis arvestatav teabeallikas, kui toidu suhtes on tekkinud vaidlusi või kui see kujutab ohtu tarbija tervisele;
nõukogu 18. detsembri 1978. aasta direktiiv 79/112/EMÜ lõpptarbijale müüdava toidu märgistust, esitlust ja reklaami käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, ( 4 ) viimati muudetud direktiiviga 89/395/EMÜ, ( 5 ) ei sisalda sätteid partii tähistamise kohta; mõned liikmesriigid on vahepeal vastu võtnud siseriiklikud õigusaktid, mis nõuavad niisugust tähistamist;
rahvusvahelisel tasandil on nüüd üldiselt kohustuslik varustada müügipakendis toit valmistamis- või pakkepartii tähisega; ühenduse ülesanne on aidata kaasa rahvusvahelise kaubanduse arengule;
seetõttu on soovitatav ühise tähistussüsteemi loomiseks vastu võtta üldise ja horisontaalse iseloomuga eeskirjad;
kõnealuse süsteemi tõhusus sõltub selle kohaldamisest erinevatel turustusetappidel; siiski on soovitatav, et see süsteem ei laieneks teatavatele toodetele ja toimingutele, eelkõige nendele, mis leiavad aset põllumajandustoodete jaotusvõrgu alguses;
partii all mõistetakse paljusid toidu müügiühikuid, mis on toodetud, valmistatud või pakitud peaaegu üheaegselt ja samal viisil; seetõttu ei saa kõnealust mõistet kohaldada pakkimata kauba või niisuguste toodete suhtes, mida nende eripära või erinevate omaduste tõttu ei saa käsitleda ühtse kogumina;
silmas pidades kasutusel olevate tähistusviiside mitmekesisust, on igal ettevõtjal õigus partii kindlaks määrata ja see vastavalt tähistada või märgistada;
rahuldamaks neid teabe esitamise nõudeid, milleks tähistus mõeldud on, peab see olema selgesti eristatav ja äratuntav;
vastavalt direktiivile 79/112/EMÜ võib partii tähisena kasutada minimaalse säilimise tähtaega või märget “kõlblik kuni”, tingimusel et need märked on täpsed,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
Artikkel 1
1. Käesolev direktiiv käsitleb tähistust, mis võimaldab tuvastada partiid, kuhu toit kuulub.
2. Käesolevas direktiivis tähendab “partii” toidu müügiühikute kogumit, mis on toodetud, valmistatud või pakitud praktiliselt samades tingimustes.
Artikkel 2
1. Kui toit ei ole tähistatud vastavalt artikli 1 lõikele 1, ei või seda turustada.
2. Lõiget 1 ei kohaldata siiski:
a) põllumajandustoodete suhtes, mis majandist välja viies:
— müüakse või tarnitakse ajutisse lattu, ettevalmistus- või pakkimiskohta,
— transporditakse tootjaorganisatsioonidesse või
— kogutakse kohe kasutamiseks valmistus- või töötlemisprotsessis;
b) kui toit ei ole lõpptarbijale müümise hetkel müügipakendis, on pakitud ostja nõudmisel või on vahetult müügiks müügipakenditesse pakitud;
c) pakendite või mahutite suhtes, mille suurim pind on alla 10 cm2;
d) portsjonitena pakitud jäätis. Partii identifitseerimist võimaldav märgistus peab olema rühmapakendil.
3. Liikmesriigid võivad kuni 31. detsembrini 1996 mitte nõuda artikli 1 lõikes 1 nimetatud tähistust korduvkasutuseks mõeldud klaasist pudelite puhul, mis on püsivalt märgistatud ja seetõttu ilma etiketi või kaelasildita.
Artikkel 3
Partii määrab iga kord kindlaks kõnealuse toiduaine tootja, valmistaja või pakkija või esimene müüja, kes on ühenduses registrisse kantud.
Artikli 1 lõikes 1 nimetatud tähise kindlaksmääramine ja lisamine on ühe nimetatud ettevõtja ülesanne. Tähise ees on täht “L”, välja arvatud juhul, kui see eristub selgesti muudest etiketil kasutatud tähistest.
Artikkel 4
Kui toit on müügipakendites, märgitakse artikli 1 lõikes 1 nimetatud tähis ja vajaduse korral täht “L” müügipakendile või selle etiketile.
Kui toit ei ole müügipakendites, märgitakse artikli 1 lõikes 1 nimetatud tähis ja vajaduse korral täht “L” pakendile või mahutile või kui see ei ole võimalik, vastavatesse äridokumentidesse.
Tähistus esitatakse kõikidel juhtudel niiviisi, et see oleks hästi nähtav, selgelt loetav ja kustumatu.
Artikkel 5
Kui etiketil esitatakse minimaalse säilimise tähtaeg või märge “kõlblik kuni”, ei pea toit kandma artikli 1 lõikes 1 nimetatud tähist, tingimusel et kuupäev koosneb vähemalt kodeerimata kuupäevast ja kuust samas järjestuses.
Artikkel 6
Käesoleva direktiivi kohaldamine ei piira ühenduse erisätetega kehtestatud tähiste kohaldamist.
Komisjon avaldab kõnealuste sätete loetelu ja ajakohastab seda.
Artikkel 7
Liikmesriigid peavad vajaduse korral muutma õigus- ja haldusnorme nii, et:
— käesolevale direktiivile vastavate toodetega kauplemist lubatakse alates 20. juunist 1990,
— keelavad käesolevale direktiivile mittevastavate toodetega kauplemise alates 1. juulist 1992. Toodetega, mis on turule viidud või märgistatud enne seda kuupäeva ja mis ei vasta käesolevale direktiivile, võib siiski kaubelda kuni varude lõppemiseni.
Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.
Artikkel 8
Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.
( 1 ) EÜT C 310, 20.11.1987, lk 2.
( 2 ) EÜT C 167, 27.6.1988, lk 425 ja EÜT C 120, 16.5.1989.
( 3 ) EÜT C 95, 11.4.1988, lk 1.
( 4 ) EÜT L 33, 8.2.1979, lk 1.
( 5 ) EÜT L 186, 30.6.1989, lk 17.