EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52013PC0031
Proposal for a DIRECTIVE OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL on railway safety (Recast)
Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV raudteeohutuse kohta (uuesti sõnastatud)
Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV raudteeohutuse kohta (uuesti sõnastatud)
/* COM/2012/031 final - 2013/0016 (COD) */
Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV raudteeohutuse kohta (uuesti sõnastatud) /* COM/2012/031 final - 2013/0016 (COD) */
SELETUSKIRI
1.
ETTEPANEKU TAUST
1.1.
ELi hiljutine poliitiline areng raudteevaldkonnas
28. märtsil 2011 vastu võetud valges raamatus
„Euroopa ühtse transpordipiirkonna tegevuskava – Konkurentsivõimelise ja
ressursitõhusa transpordisüsteemi suunas” esitas komisjon oma nägemuse ühtsest
Euroopa raudteepiirkonnast ja selgitas, et see eesmärk eeldab, et luuakse
raudtee siseturg, kus Euroopa raudteeveo-ettevõtjad saavad osutada teenuseid
liigsete tehniliste ja haldustakistusteta. Peale selle rõhutas Euroopa Ülemkogu 2012.
aasta jaanuari järeldustes seda, kui oluline on kasutada ära täielikult
integreeritud ühtse turu potentsiaali luua majanduskasvu, sh võrgutööstuste
valdkonnas[1].
Lisaks rõhutati 30. mail 2012. aastal vastu võetud komisjoni teatises
„Stabiilsus-, kasvu-, ja tööhõivemeetmed”[2]
seda, kui oluline on raudteesektoris veelgi vähendada turuletuleku takistusi,
milleks anti riigipõhiseid soovitusi. Samuti võttis komisjon 6. juunil 2012
vastu teatise „Ühtse turu parem juhtimine”, milles samuti rõhutati transpordisektori
olulisust[3]. ELi raudteeturul on viimasel kümnendil leidnud
aset palju muutusi, mis on järk-järgult ellu viidud kolme raudteepaketiga (ja
mõne kaasneva õigusaktiga), mille eesmärk on avada riikide turud ja muuta
raudtee konkurentsivõimelisemaks ning ELi tasandil koostalituslikuks,
säilitades samas ohutuse kõrge taseme. Hoolimata sellest, et raudteeveoteenuste
siseturu alane ELi õigustik on oluliselt arenenud, on raudtee osakaal
ELi-sisestes vedudes endiselt mõõdukas. Seepärast kavatseb komisjon esitada
neljanda raudteepaketi, et muuta allesjäänud turutõkete kõrvaldamise teel
raudteeteenused kvaliteetsemaks ja tõhusamaks. Käesolev direktiiv on neljanda
raudteepaketi osa ning selles keskendutakse allesjäänud haldus- ja tehniliste
tõkete kõrvaldamisele, milleks määratakse kindlaks ohutus- ja
koostalitluseeskirju käsitlev ühine lähenemisviis, et suurendada mastaabisäästu
kogu ELis tegutsevate raudteeveo-ettevõtjate jaoks, vähendada halduskulusid ja
kiirendada haldusmenetlust ning hoida ära varjatud diskrimineerimine.
1.2.
Raudteeohutuse õigusraamistik
Selleks et teha jõupingutusi
raudteeveoteenuste ühisturu rajamiseks, on vaja kehtestada ühine raudteeohutuse
õigusraamistik. Liikmesriigid on siiani välja töötanud ohutuseeskirjad ja
-standardid peamiselt siseriiklikul tasandil siseriiklike tehnika- ja
tegevuskontseptsioonide alusel. Samal ajal on erinevate põhimõtete,
lähenemisviiside ja kultuuriliste erinevuste tõttu olnud raske ületada
tehnilisi barjääre ja alustada rahvusvaheliste veoteenuste osutamist. Direktiivis 91/440/EMÜ, nõukogu 19. juuni
1995. aasta direktiivis 95/18/EÜ raudtee-ettevõtjate litsentseerimise kohta[4] ning Euroopa Parlamendi ja
nõukogu 26. veebruari 2001. aasta direktiivis 2001/14/EÜ, mis käsitleb raudtee
infrastruktuuri läbilaskevõime jaotamist ning raudtee infrastruktuuri
kasutustasude kehtestamist ja ohutuse sertifitseerimist,[5] sätestati esimesed meetmed
Euroopa raudteetranspordituru reguleerimise suunas, avades turu
rahvusvahelistele raudteeveoteenustele. Ohutussätted ei olnud siiski piisavad ning
liikmesriikide erinevad ohutusnõuded mõjutasid raudteetranspordi optimaalset
toimimist ELis. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli
2004. aasta direktiiv 2004/49/EÜ ühenduse raudteede ohutuse kohta, millega
muudetakse nõukogu direktiivi 95/18/EÜ raudtee-ettevõtjate litsentseerimise
kohta ning direktiivi 2001/14/EÜ raudtee infrastruktuuri läbilaskevõime
jaotamise ning raudtee infrastruktuuri kasutustasude kehtestamise ja ohutuse
sertifitseerimise kohta,[6]
aitas oluliselt kaasa raudteeohutuse ühise õigusraamistiku loomisele. Kõnealuse
direktiiviga loodi raamistik, mille eesmärk on ühtlustada ohutuseeskirju,
raudteeveo-ettevõtjate ohutussertifitseerimist, ohutusasutuste ülesandeid ja
rolli ning õnnetusjuhtumite uurimist, et liikmesriigid ei arendaks enam
ohutuseeskirju ja -standardeid peamiselt siseriiklikul tasandil siseriiklike
tehnika- ja tegevuskontseptsioonide alusel.
1.3.
Miks muuta direktiivi 2004/49/EÜ?
Direktiivi 2004/49/EÜ artikli 10 lõikes 7 on
sätestatud, et „30. aprilliks 2009 annab agentuur hinnangu ohutusalase
sertifitseerimise arengule ja esitab komisjonile aruande soovitustega ühtse
ühenduse ohutussertifikaadi suunas liikumise strateegia kohta”, millega
asendatakse praegune kahest osast (A ja B osa) koosnev süsteem. ELi ühtse
ohutussertifikaadi väljatöötamine ja rakendamine on alati olnud pikas
perspektiivis eesmärgiks. Küsimus ei ole kunagi olnud selles, kas töötada
sertifikaat välja, vaid millal seda tehakse. Oma 2009. aasta vahearuandes selgitas Euroopa
Raudteeamet (edaspidi „amet”), et soovituse andmiseks oli liiga vara ning et
üksikasjaliku arutelu jaoks on vaja lisateavet. Juulis 2012. esitas amet
aruande koos soovitusega, mis sisaldas kavandatavat üleminekustrateegiat[7]. Ameti soovitusest lähtuvalt leiab komisjon, et
praegune õigusraamistik on piisavalt küps, et minna järk-järgult üle ühtsele
ohutussertifikaadile. Seda eesmärki silmas pidades tuleks riiklike
ohutusasutuste roll läbi vaadata ning jagada riiklike ohutusasutuste ja ameti
ülesanded ümber. Raudteeohutuse direktiivi läbivaatamine annab
võimaluse selle teksti kohandamiseks, et võtta arvesse raudteeturu arengut
juhtudel, kus on loodud uued kutselised osalejad või üksused. Rasketest
raudteeõnnetustest saadud õppetunnid näitavad, et kõnealused osalejad võivad
endale võtta olulise vastutuse raudteeohutuse küsimustes. Varem oli
vertikaalselt integreeritud raudteeveo-ettevõtjatel ettevõttesiseselt võimalik
kontrollida kõigi selliste toiminute nagu veeremi hooldamise või
laadimistoimingute kvaliteeti. Praegune suundumus allhankida toiminguid või
teenuseid, arvestades suurenevat majandus- ja finantssurvet, on tinginud uute
osaliste esilekerkimise, samas on sisekontroll vähenenud. See võib mõjutada
ohutust, kui lepingute või muude kokkulepetega ei kehtestata uut jälgimisviisi,
millega tagatakse, et kõik asjakohased osalised rakendavad
riskikontrollimeetmeid nõuetekohaselt. Teine oluline põhjus teksti muutmiseks on
siseriiklikud eeskirjad, milles käsitletakse ohutusega seotud küsimusi. Loodi
sellekohane töökond, kelle tähelepanekuid on käesolevas ettepanekus arvesse
võetud. Teksti muud
muudatused on seotud järgmisega: ·
olemasolevate sätete selgitamine ja uute mõistete
kasutuselevõtt: et parandada kooskõla sarnaste sätetega, mida on kasutatud
direktiivis XX Euroopa Liidu raudteesüsteemi koostalitluse kohta (edaspidi
„koostalitluse direktiiv”). ·
õigusraamistiku arengust tulenevad ajakohastused:
siseriiklikke eeskirju käsitlevad sätted ning viited komiteemenetlusele ja
delegeeritud õigusaktidele. ·
toimetamisega seotud muudatused: direktiivi teksti
varasemate muudatuste konsolideerimine, artiklite ja lisade numeratsiooni
muutmine, vananenud sätete väljajätmine ning viited neljanda raudteepaketi
muudele osadele. 2. HUVITATUD ISIKUTEGA
KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED Liikuvuse ja transpordi peadirektoraat (MOVE)
koostas mõjuhinnangu, millega toetatakse õigusaktide ettepanekuid, milles
käsitletakse ühtse Euroopa raudteepiirkonna tõhustamist ja selle
konkurentsivõime suurendamist koostalitluse ja ohutuse valdkonnas. 2011. aasta juunis loodi mõju hindamise
juhtrühm (IASG). Kõigil peadirektoraatidel paluti osaleda, kuid peamiselt olid
huvitatud ENTR, EMPL, SG, SJ, HR, RTD, BUDG, REGIO, ENER ja ELARG. Komisjoni talitused on sektori esindajatega
pidevalt arutanud ühtse Euroopa raudteepiirkonna arengu üle. Aastatel 2010–2011
korraldas komisjon ka määruse (EÜ) nr 881/2004 (millega asutatakse amet)
järelhindamise. Selleks et abistada komisjoni mõju hindamisel,
tehti väliskonsultandile ülesandeks koostada mõjuhinnangut toetav uuring ja
pidada sidusrühmadega sihipäraseid nõupidamisi. Huvitatud isikutega peetavad sihipärased
konsultatsioonid algasid 18. novembril 2011 internetiküsitlusega, mis viidi
lõpule 30. detsembril 2011. Seejärel toimusid intervjuud kõige olulisemate
sidusrühmadega ning veebruaris 2012 korraldati sidusrühmade seminar. Algatuse tehnilist olemust arvestades
üldsusega ei konsulteeritud. Siiski on komisjon taganud, et kõigi huvitatud
isikutega on õigeaegselt konsulteeritud ning et aruteludes on käsitletud kõiki
algatuse põhielemente. Mõju hindamise ja sidusrühmadega peetud
konsultatsioonide tulemuste kohta on esitatud üksikasjalikum teave
mõjuhinnangus[8]. 3. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG Käesolevas punktis on esitatud üksikasjalikud
märkused ja selgitused direktiivi teksti oluliste muudatuste kohta.
Toimetuslikke ja ilmseid muudatusi ei ole kommenteeritud. I PEATÜKK Artikkel 1: märkused puuduvad. Artikkel 2: reguleerimisala kohandamine, et
viia see kooskõlla koostalitluse direktiiviga. Artikkel 3: uued mõisted ja paar muudatust, et
viia need paremini kooskõlla koostalitluse direktiivis kasutatud sarnaste
määratlustega. II PEATÜKK Artikkel 4: raudteesektori osaliste rolli ja
kohustuste selgitamine, et võtta arvesse turu ja õigusraamistiku hiljutist
arengut. Artiklid 5, 6 ja 7: õigusraamistiku arengust tulenevad
ajakohastused. Artikkel 8: siseriiklike eeskirjadega seotud
sätete kohandamine, et võtta arvesse õigusraamistiku arengut (KTK vastuvõtmine)
ja viia need kooskõlla koostalitluse direktiiviga. Artikkel 9: märkused puuduvad. III PEATÜKK Artikkel 10: Raudteeveo-ettevõtjate jaoks
ühtse ohutussertifikaadi süsteemi kehtestamine, et asendada
ohutussertifikaatide varasem süsteem ja selle kaks osa: „A osa” ja „B osa”. Artikkel 11: endist artiklit 11 on kohandatud,
et minna üle ühtsele ohutussertifikaadile, võttes arvesse ameti uut rolli. Artikkel 12: endine artikkel 11 ilma oluliste
muudatusteta. Artikkel 13: märkused puuduvad. Artiklid 14 ja 15: ajakohastatud endise
artikli 14a numeratsiooni muutmine. Endine artikkel 15: vananenud. IV PEATÜKK Artiklid 16–18: muudatused, millega võetakse
arvesse riiklike ohutusasutuste uut rolli ühtsele ohutussertifikaadile
üleminekul ning ülesannete ümberjagamist riiklike ohutusasutuste ja ameti
vahel. V PEATÜKK Artikkel 19: märkused puuduvad. Artikkel 20: selgitused, millega rõhutatakse
riikliku ohutusjuurdlusasutuse ja õigusasutuste vahelist koostööd
õnnetusjuhtumile järgneva juurdluse läbiviimisel. Artiklid 21–25: märkused puuduvad. VI PEATÜKK Artikkel 26: delegeeritud õigusakte käsitlevad
uued sätted, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingu jõustumist. Artikkel 27: komiteemenetluse muutmine, võttes
arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingu jõustumist. Artikkel 28: ajakohastatud endine artikkel 31. Artikkel 29: endine artikkel 32 ilma
märkusteta. Endine artikkel 26: vananenud. Direktiivi 2004/49/EÜ endised artiklid 29 ja
30 hõlmavad vastavalt direktiivide 95/18/EÜ ja 2001/14/EÜ muudatusi. Need
artiklid vananevad siis, kui jõustub uuesti sõnastatud esimene raudteepakett,
millega tunnistatakse kõnealused kaks direktiivi kehtetuks. Artikkel 30: üleminekusätted. Artikkel 31: uus artikkel, milles käsitletakse
ameti arvamuste ja soovituste rolli. Artikkel 32: endine artikkel 33 koos
ülevõtmist käsitlevate selgitustega. Artikkel 33: direktiivi 2004/49/EÜ kehtetuks
tunnistamine, uuesti sõnastatud. Artikkel 34: endine artikkel 34 jõustumise
kohta, ajakohastatud. Artikkel 35: endine artikkel 35 adressaatide
kohta, kohandatud. I LISA endine I LISA mõnede kohandustega. Endine II LISA: vananenud, tulenevalt
siseriiklike eeskirjade kohandamisest. Endine III LISA: vananenud, tulenevalt
rakendusakti kehtestamisest. Endine IV LISA: vananenud, tulenevalt ELi
ühtse ohutussertifikaadi süsteemi kasutuselevõtmisest. Endine V LISA: vananenud, tulenevalt
rakendusakti kehtestamisest. Uus II LISA: vastavustabel. êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16 (kohandatud) 2013/0016 (COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV raudteeohutuse kohta
(uuesti sõnastatud) (EMPs kohaldatav tekst) EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU
NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti
selle artikli 71 Ö 91 Õ lõiget 1, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut[9], olles edastanud seadusandliku akti eelnõu
riikide parlamentidele, võttes arvesse Euroopa Majandus- ja
Sotsiaalkomitee arvamust[10], võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust[11], toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt ning arvestades järgmist: ê Parandus, ELT L
220, 21.6.2004, lk 16, põhjendus 1 (kohandatud) Selleks et teha
jõupingutusi raudteetransporditeenuste ühisturu rajamiseks, mis algatati
nõukogu 29. juuli 1991. aasta direktiiviga 91/440/EMÜ ühenduse raudteede
arendamise kohta[12],
on vaja kehtestada ühine raudteeohutuse õiguslik raamistik. Liikmesriigid on
siiani välja töötanud ohutuseeskirjad ja -standardid peamiselt siseriiklikul
tasandil siseriiklike tehnika- ja tegevuskontseptsioonide alusel. Samal ajal on
erinevate põhimõtete, lähenemisviiside ja kultuuriliste erinevuste tõttu olnud raske
ületada tehnilisi barjääre ja alustada rahvusvaheliste veoteenuste osutamist. ò (uus) (1) Euroopa
Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiivi 2004/49/EÜ ühenduse
raudteede ohutuse kohta, millega muudetakse nõukogu direktiivi 95/18/EÜ
raudtee-ettevõtjate litsentseerimise kohta, ning direktiivi 2001/14/EÜ raudtee
infrastruktuuri läbilaskevõime jaotamise ning raudtee infrastruktuuri
kasutustasude kehtestamise ja ohutuse sertifitseerimise kohta,[13] on oluliselt muudetud. Kuna on
vaja teha täiendavaid muudatusi, tuleks see selguse huvides uuesti sõnastada. ê Parandus, ELT L
220, 21.6.2004, lk 16, põhjendus 2 (kohandatud) Direktiivis 91/440/EMÜ,
nõukogu 19. juuni 1995. aasta direktiivis 95/18/EÜ raudtee-ettevõtjate litsentseerimise
kohta[14]
ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. veebruari 2001. aasta direktiivis
2001/14/EÜ, mis käsitleb raudtee infrastruktuuri läbilaskevõime jaotamist ning
raudtee infrastruktuuri kasutustasude kehtestamist ja ohutuse
sertifitseerimist,[15]
sätestatakse esimesed meetmed Euroopa raudteetranspordituru reguleerimise
suunas, avades turu rahvusvahelistele raudteeveoteenustele. Ohutussätted on
siiski osutunud ebapiisavateks ning erinevused ohutusnõuete vahel jäävad, mis
mõjutab raudteetranspordi optimaalset toimimist ühenduses. Ohutuseeskirjade
sisu, raudtee-ettevõtjate ohutussertifitseerimise, ohutusasutuste ülesannete ja
rollide ning õnnetusjuhtumite uurimise ühtlustamine on eriti tähtis. ò (uus) (2) Direktiiviga
2004/49 loodi ühine raudteeohutuse õigusraamistik nii, et ühtlustati
ohutuseeskirjade sisu, raudteeveo-ettevõtjate ohutussertifitseerimist, riiklike
ohutusasutuste ülesandeid ja rolli ning õnnetusjuhtumite uurimist. Selleks et
luua raudteeveoteenuste ühtne turg, tuleb kõnealune direktiiv põhjalikult läbi
vaadata. ê Parandus, ELT L
220, 21.6.2004, lk 16, põhjendus 3 (kohandatud) Metroode, trammide ja
teiste kergete rööbastranspordi süsteemide kohta kehtivad paljudes
liikmesriikides kohalikud või piirkondlikud ohutuseeskirjad ja nende üle
järelevalvet teostavad sageli kohalikud või piirkondlikud asutused ning
ühenduse eeskirjad vastastikuse sidumise või litsentseerimise kohta ei hõlma
neid. Lisaks kehtivad trammide kohta sageli maateeohutuse alased õigusaktid ning
seepärast ei saaks neid täiel määral reguleerida raudtee ohutuseeskirjadega.
Neil põhjustel ja kooskõlas subsidiaarsuspõhimõttega asutamislepingu
artiklis 5 sätestatud kujul tuleks liikmesriikidel lubada sellised
kohalikud raudteesüsteemid käesoleva direktiivi reguleerimisalast välja jätta. ò(uus) (3) Metroode,
trammide ja teiste kergraudteesüsteemide kohta kehtivad paljudes
liikmesriikides kohalikud või piirkondlikud ohutuseeskirjad ja nende üle
teostavad järelevalvet sageli kohalikud või piirkondlikud ametiasutused ning
need ei ole hõlmatud koostalitlust või litsentseerimist käsitlevate liidu
nõuetega. Lisaks kehtivad trammide kohta sageli maateeohutuse alased õigusaktid
ning seepärast ei saaks neid täiel määral reguleerida raudtee ohutuseeskirjadega.
Seepärast tuleks sellised kohalikud raudteesüsteemid käesoleva direktiivi
reguleerimisalast välja jätta. See ei takista liikmesriike kohaldamast
käesoleva direktiivi sätteid kohalike raudteesüsteemide suhtes vabatahtlikkuse
alusel, kui nad peavad seada asjakohaseks. êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16, põhjendus 4 (kohandatud) Ühenduse
raudteesüsteemis on üldiselt kõrge ohutustase, eriti maanteetranspordiga
võrreldes. Käesolevas ümberkorraldusetapis, kus eraldatakse varem integreeritud
raudtee-ettevõtete funktsioonid ja nihutatakse raudteesektor isereguleerimiselt
avaliku reguleerimise suunas, on oluline ohutus vähemalt säilitada. Kooskõlas
tehnika ja teadusliku progressiga tuleb ohutust täiustada, kui see on
mõistlikult teostatav ja võttes arvesse raudtee konkurentsivõimet
transpordiliigina. ò (uus) (4) Liidu
raudteesüsteemi ohutustase on üldiselt kõrge, eriti maanteetranspordiga
võrreldes. Ohutust tuleb tehnika ja teaduse arenguga kooskõlas veelgi
suurendada, kui see on mõistlikult teostatav, võttes arvesse raudteetranspordi
konkurentsivõime eeldatavat paranemist. êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16 (kohandatud) (5) Kõik raudteesüsteemi
käitajad Raudteesüsteemi peamised
osalised, raudteeinfrastruktuuri-ettevõtjad
taristuettevõtjad ja raudtee-ettevõtjad raudteeveo-ettevõtjad peaksid kandma täit
vastutust süsteemi ohutuse eest, igaüks omas osas. Kui see on asjakohane,
peaksid nad tegema koostööd riskikontrollimeetmete rakendamisel. Liikmesriigid
peaksid selgelt eristama seda vahetut vastutust ohutuse eest ning Ö riiklike Õ ohutusasutuste
ülesannet siseriikliku õigusliku raamistiku sätestamisel
tagamisel ja kõigi käitajate tegevuse järelevalvel. êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16, põhjendus 6 (kohandatud) Raudteeinfrastruktuuri-ettevõtjate
ja raudtee-ettevõtjate vastutus raudteesüsteemi käitamisel ei välista teiste
osalejate, näiteks tootjate, hoolduse tarnijate, vagunihaldajate,
teenuseosutajate ja hankeüksuste vastutust oma toodete või teenuste eest
kooskõlas nõukogu 23. juuli 1996. aasta direktiivi 96/48/EÜ (üleeuroopalise
kiirraudteesüsteemi koostalitlusvõime kohta)[16] ning Euroopa
Parlamendi ja nõukogu 19. märtsi 2001. aasta direktiiviga 2001/16/EÜ
(üleeuroopalise tavaraudteesüsteemi koostalitlusvõime kohta)[17]
või muude asjaomaste ühenduse õigusaktide sätetega. ò (uus) (6) Taristuettevõtjate
ja raudteeveo-ettevõtjate vastutus raudteesüsteemi käitamise eest ei välista
teiste selliste osaliste nagu tootjate, vedajate, saatjate, täitjate,
laadijate, hoolduse eest vastutavate üksuste, hoolduse tarnijate,
vagunihaldajate, teenuseosutajate ning hankeüksuste vastutust oma toodete või
teenuste eest. Selleks et hoida ära oht, et vastutust ei võeta nõuetekohaselt,
tuleks iga asjakohane osaline teha vastutavaks oma konkreetse protsessi eest.
Kõik raudteesüsteemi osalised peaksid vastutama selle eest, et teistele
osalistele edastatakse terviklik ja tõene asjakohane teave, mis võimaldab
kontrollida, kas veeremiüksused on käitamiskõlbulikud. Eelkõige hõlmab see
teavet veeremiüksuse seisundi ja varasema hoolduse kohta, hooldusraamatuid,
laadimistoimingute jälgitavust ja saatelehti. êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16, põhjendus 7 (kohandatud) Üleeuroopaliste
raudteevõrkude alamsüsteemide ohutusnõuded on sätestatud direktiivis 96/48/EÜ
ja direktiivis 2001/16/EÜ. Nendes direktiivides ei määratleta siiski üldisi
nõudeid süsteemi tasandil ning ei käsitleta üksikasjalikult ohutuse
reguleerimist, juhtimist ja järelevalvet. Kui alamsüsteemide
miinimumohutusnõuded on määratletud koostalitlusvõime tehniliste kirjeldustes,
omandab kasvava tähtsuse ohutuseesmärkide kehtestamine ka süsteemi tasandil. ò (uus) (7) Iga
raudteeveo-ettevõtja, taristuettevõtja ning hoolduse eest vastutav üksus peaks
tagama, et tema töövõtjad ja muud osalised rakendavad riskikontrollimeetmeid.
Selleks peaksid nad kohaldama ühiste ohutusmeetoditega ette nähtud
jälgimismeetodeid. Nende töövõtjad peaksid rakendama seda menetlust
lepinguliste kokkulepete kaudu. Kuna sellised kokkulepped on raudteeveo-ettevõtjate
ja taristuettevõtjate ohutusjuhtimissüsteemi oluline osa, peaksid
raudteeveo-ettevõtjad ja taristuettevõtjad kõnealused kokkulepped avalikustama
Euroopa Liidu Raudteeameti (edaspidi „amet”) või riikliku ohutusasutuse
taotlusel järelevalvetegevuse kontekstis. êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16, põhjendus 8 (kohandatud) Järkjärgult tuleks
kehtestada üldised ohutuseesmärgid ja üldised ohutusmeetodid, et tagada püsiv
kõrge ohutustase ning seda täiustada, kus ja kui see on vajalik ja mõistlikult
teostatav. Sellest peaksid tulenema ohutustaseme ja käitajate tulemuslikkuse
hindamise vahendid nii ühenduse tasandil kui ka liikmesriikides. ò (uus) (8) Järk-järgult
on kehtestatud ühised ohutuseesmärgid ja ühised ohutusmeetodid, et tagada kõrge
ohutustase ning seda tõsta, kui see on vajalik ja mõistlikult teostatav. Need
peaksid olema ohutuse ja käitajate tulemuslikkuse hindamise vahendid nii liidu
tasandil kui ka liikmesriikides. On kehtestatud ühised ohutusnäitajad, et
hinnata, kas süsteemid vastavad ühistele ohutuseesmärkidele, ning hõlbustada
raudteede ohutustaseme jälgimist. êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16, põhjendus 9 (kohandatud) Teave raudteesüsteemi
ohutuse kohta on vähene ja pole üldjuhul avalikult kättesaadav. Seepärast tuleb
kehtestada üldised ohutusnäitajad, et hinnata süsteemi vastavust üldistele
ohutuseesmärkidele ja hõlbustada raudtee ohutustulemuslikkuse järelevalvet.
Siiski võidakse üleminekuperioodil kohaldada üldiste ohutusnäitajate
siseriiklikke määratlusi ning seepärast tuleks esimese üldiste ohutuseesmärkide
väljatöötamisel asjakohaselt arvestada, millisel määral on välja töötatud
üldiste ohutusnäitajate ühised määratlused. òuus (9) Siseriiklikud
eeskirjad, mille aluseks on sageli siseriiklikud tehnilised standardid, on
järkjärgult asendatud ühistel standarditel põhinevate eeskirjadega, mis on
kehtestatud ühiste ohutuseeskirjadega, ühiste ohutusmeetoditega ja
koostalitluse tehniliste kirjeldustega (KTKdega). Selleks et kõrvaldada
koostalitluse tõkked, tuleks KTKde kogu liidu raudteesüsteemile laiendamisega
ja KTKde avatud punktide sulgemisega vähendada siseriiklike eeskirjade arvu.
Selleks peaksid liikmesriigid oma siseriiklike eeskirjade süsteemi pidevalt
ajakohastama, jätma vananenud eeskirjad kõrvale ning teavitama sellest
komisjoni ja ametit. êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16, põhjendus 10 (kohandatud) Siseriiklikud
ohutuseeskirjad, mille aluseks on sageli siseriiklikud tehnilised standardid,
tuleks järkjärgult asendada koostalitlusvõime tehniliste kirjeldustega
kehtestatud ühisstandarditel põhinevate eeskirjadega. Tuleks kehtestada
võimalikult vähe uusi konkreetseid siseriiklikke eeskirju, mis ei põhine
sellistel ühisstandarditel. Uued siseriiklikud eeskirjad peaksid olema
kooskõlas ühenduse õigusaktidega ja hõlbustama üleminekut ühisele lähenemisele
raudteeohutuse suhtes. Seepärast tuleks konsulteerida kõigi huvitatud
osalistega, enne, kui liikmesriik võtab vastu siseriikliku ohutuseeskirja, mis
nõuavad kõrgemat ohutustasandit kui ühiste ohutuseesmärkide puhul. Sellistel
juhtudel peaks uue eeskirja projektiga tutvuma komisjon, kes peaks vastu võtma
otsuse, kui ilmneb, et eeskirja projekt pole vastavuses ühenduse õigusaktidega
või kujutab endast meelevaldse diskrimineerimise vahendit või liikmesriikide
vahelise raudteeveotegevuse varjatud piiramist. òuus (10) Pidades
silmas astmelist lähenemisviisi, mille eesmärk on kõrvaldada raudteesüsteemi
koostalitluse tõkked ja seega vähendada KTKde vastuvõtmiseks kuluvat aega,
tuleks võtta meetmeid, et liikmesriigid ei võtaks vastu uusi siseriiklikke
eeskirju ega alustaks projekte, mis muudaksid praeguse süsteemi veelgi
keerukamaks. Ohutusjuhtimissüsteem on õnnetusjuhtumite ärahoidmise tunnustatud
vahend ning raudteeveo-ettevõtjad vastutavad selle eest, et õnnetusjuhtumite
kordumise ärahoidmiseks võetakse kohe parandusmeetmeid. Liikmesriigid ei peaks
vähendama raudteeveo-ettevõtjate vastutust nii, et nad kehtestavad kohe pärast
õnnetusjuhtumi toimumist uued siseriiklikud eeskirjad. êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16, põhjendus 11 (kohandatud) Praegust olukorda, kus
siseriiklikel ohutuseeskirjadel on endiselt osa täita, tuleks vaadelda
üleminekuetapina, mis lõpuks viib Euroopa reeglite kohaldamisele. òuus (11) Oma
ülesannete ja kohustuste täitmisel peaksid taristuettevõtjad ja
raudteeveo-ettevõtjad rakendama ohutusjuhtimissüsteemi, mis vastab liidu
nõuetele ja sisaldab ühiseid elemente. Ohutust ja ohutusjuhtimissüsteemi
rakendamist käsitlev teave tuleks esitada ametile ja asjaomase liikmesriigi
riiklikule ohutusasutusele. êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16, põhjendus 12 (kohandatud) Ühiste ohutuseesmärkide,
ühiste ohutusmeetmete ja ühiste ohutusnäitajate väljatöötamine ning vajadus
hõlbustada edasiliikumist raudtee ohutusega seotud ühise lähenemise suunas
nõuab tehnilist toetust ühenduse tasandil. Euroopa Raudteeagentuur, mis asutati
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 881/2004,[18]
loodi andmaks soovitusi ühiste ohutuseesmärkide, ühiste ohutusmeetmete ja
ühiste ohutusnäitajate ning täiendavate ühtlustamismeetmete kohta ning teostama
järelevalvet raudteeohutuse arengu üle ühenduses. òuus (12) Selleks
et tagada raudteeohutuse kõrge tase ja kõigile raudteeveo-ettevõtjatele võrdsed
tingimused, peaksid nad täitma samu ohutusnõudeid. Litsentseeritud
raudteeveo-ettevõtjal peaks raudteetaristule juurdepääsu saamiseks olema
ohutussertifikaat. Ohutussertifikaadiga tuleks tõendada, et
raudteeveo-ettevõtja on kehtestanud ohutusjuhtimissüsteemi ja on suuteline
asjakohaseid ohutusstandardeid ja -eeskirju täitma. Rahvusvaheliste veoteenuste
puhul peaks piisama ohutusjuhtimissüsteemi ühekordsest heakskiitmisest liidu
tasandil. êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16, põhjendus 13 (kohandatud) Oma ülesannete ja
kohustuste täitmisel peaksid raudteeinfrastruktuuri-ettevõtjad ja
raudtee-ettevõtjad rakendama ohutuse juhtimissüsteemi, mis täidab ühenduse
nõuded ja sisaldab ühiseid elemente. Ohutust ja ohutuse juhtimissüsteemi
rakendamist käsitlev teave tuleks esitada asjaomase liikmesriigi
ohutusasutusele. òuus (13) On
kehtestatud direktiivil 2004/49/EÜ põhinevad jälgimise, vastavushindamise,
järelevalve ning riskihindamise ühtlustatud meetodid, mida kohaldatakse
raudteeveo-ettevõtjate ja riiklike ohutusasutuste suhtes. Kõnealune
õigusraamistik on piisavalt küps, et minna järk-järgult üle ühtsele
ohutussertifikaadile, mis kehtib kogu liidus. Üleminek ühtsele ohutussertifikaadile
peaks aitama muuta raudteesüsteemi tulemuslikumaks ja vähendada
raudteeveo-ettevõtjate halduskoormust. êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16, põhjendus 14 (kohandatud) Ohutuse juhtimissüsteemi
puhul tuleks arvestada faktiga, et nõukogu 12. juuni 1989. aasta direktiiv
89/391/EÜ töötajate tööohutuse ja töötervishoiu parandamist soodustavate
meetmete kehtestamise kohta[19]
ja selle asjakohased üksikdirektiivid on täielikult kohaldatavad
raudteeveonduses hõivatud tööliste tervise ja ohutuse kaitse suhtes. Ohutuse
juhtimissüsteemi puhul tuleks samuti arvesse võtta nõukogu 23. juuli 1996.
aasta direktiivi 96/49/EÜ ohtlike kaupade raudteevedu käsitlevate
liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta[20]. òuus (14) Ühtne
ohutussertifikaat tuleks välja anda selliste tõendite alusel, mis näitavad, et
raudteeveo-ettevõtja on kehtestanud oma ohutusjuhtimissüsteemi. Kõnealuste
tõendite saamiseks võib olla vaja raudteeveo-ettevõtjat mitte üksnes kohapeal
kontrollida, vaid ka teha järelevalvet, et hinnata, kas raudteeveo-ettevõtja
rakendab pärast ühtse ohutussertifikaadi saamist oma ohutussüsteemi
nõuetekohaselt. êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16, põhjendus 15 (kohandatud) Kõrgel tasemel
raudteeohutuse ja kõigile raudtee-ettevõtjatele võrdsete tingimuste tagamiseks
tuleks nende kohta kehtestada samad ohutustingimused. Ohutussertifikaat peaks
olema tõenduseks, et raudtee-ettevõtja on kehtestanud ohutuse juhtimissüsteemi
ja on suuteline asjaomaseid ohutusstandardeid ja -eeskirju täitma.
Rahvusvaheliste veoteenuste puhul peaks piisama ohutuse juhtimissüsteemi
kinnitamisest ühes liikmesriigis ja anda kinnitusele kehtivus kogu ühenduses.
Rahvuslike eeskirjade juurde jäämise suhtes seevastu tuleks kohaldada
täiendavat sertifitseerimist igas liikmesriigis. Lõppeesmärgiks peaks olema
kogu ühenduses kehtiva ühise ohutussertifikaadi kehtestamine. òuus (15) Taristuettevõtjal
peaks olema peamine vastutus oma raudteevõrgustiku ohutu projekteerimise,
hooldamise ja käitamise eest. Taristuettevõtja peaks saama riiklikult
ohutusasutuselt ohutusloa ohutusjuhtimissüsteemi ja muude ohutusnõuete
järgimise kohta. êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16, põhjendus 16 (kohandatud) Lisaks
ohutussertifikaadis sätestatud ohutusnõuetele peavad litsentseeritud
raudtee-ettevõtjad täitma siseriiklikke nõudeid, mis on vastavuses ühenduse
õigusega ja mida rakendatakse kedagi diskrimineerimata ning mis on seotud
tervise, ohutuse ja sotsiaalsete tingimustega, sealhulgas õigusnormid seoses
sõiduaja ning tööliste ja tarbijate õigustega vastavalt direktiivi 95/18/EÜ
artiklitele 6 ja 12. òuus (16) Rongipersonali
sertifitseerimine on uute sisenejate jaoks tihti ületamatuks tõkkeks.
Liikmesriigid peaksid tagama, et asjaomasel taristul tegutseda kavatsevatel
raudteeveo-ettevõtjatel on juurdepääs siseriiklike nõuete täitmiseks vajalikele
koolitus- ja sertifitseerimisvõimalustele. êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16, põhjendus 17 (kohandatud) Igal raudteeinfrastruktuuri-ettevõtja
olulisimaks kohustuseks on tema raudteevõrgu ohutu projekteerimine, hooldamine
ja käitamine. Kõrvuti raudtee-ettevõtjate ohutussertifitseerimisega tuleks
raudteeinfrastruktuuri-ettevõtja suhtes kohaldada ohutuspädevuse kontrolli ohutuseasutuse
poolt seoses selle ohutuse juhtimissüsteemi ja muude ohutusnõuete täitmisega
seotud sätete osas. òuus (17) Hoolduse
eest vastutavat üksust tuleks sertifitseerida kaubavagunite puhul. Kui hoolduse
eest vastutav üksus on taristuettevõtja, peaks kõnealune sertifitseerimine
olema hõlmatud ohutusloa menetlusega. Sellisele üksusele välja antud
sertifikaat peaks tagama, et käesoleva direktiivi kohased hooldusnõuded on
täidetud üksuse vastutuse all oleva mis tahes kaubavaguni puhul. See sertifikaat
peaks kehtima kogu liidu territooriumil ja selle peaks välja andma asutus, mis
on suuteline kontrollima asjaomase üksuse loodud hooldussüsteemi. Kuna
kaubavaguneid kasutatakse tihti rahvusvahelises liikluses ja kuna hoolduse eest
vastutav üksus võib soovida kasutada rohkem kui ühes liikmesriigis asuvaid
töökodasid, peaks sertifitseerimisasutus olema suuteline tegema kontrolle kogu
liidus. êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16, põhjendus 18 (kohandatud) Liikmesriigid peaksid
tegema pingutusi turule raudtee-ettevõtjatena siseneda soovivate taotlejate
abistamiseks. Eelkõige peaksid nad andma teavet ja viivitamata reageerima
ohutussertifitseerimise taotlustele. Rahvusvahelise veoteenindusega
tegelevatele raudtee-ettevõtjatele on oluline, et menetlused erinevates
liikmesriikides oleksid sarnased. Kuigi ohutussertifikaat jääb lähitulevikuks
sisaldama siseriiklikke osi, peaks sellest olenemata olema võimalik ühtlustada
selle ühised osad ja hõlbustada ühise malli loomist. òuus (18) Riiklike
ohutusasutuste organisatsioon, õiguslik struktuur ja otsustamisprotsess peaksid
olema täiesti sõltumatud mis tahes raudteeveo-ettevõtjast, taristuettevõtjast,
taotlejast ja hankeüksusest. Nad peaksid oma ülesandeid täitma avatud ja
mittediskrimineerival viisil ning tegema ametiga koostööd ühtse
raudteepiirkonna loomiseks ning otsustamiskriteeriumide kooskõlastamiseks.
Tõhususe suurendamiseks võivad kaks või enam liikmesriiki otsustada ühendada
oma riikliku ohutusasutuse töötajad ja vahendid. êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16, põhjendus 19 (kohandatud) Rongipersonali
sertifitseerimine ja ekspluatatsioonis oleva veeremi erinevate siseriiklike
võrgustike jaoks ekspluatatsiooni andmise lubamine moodustavad sageli uutele
sisenejatele ületamatu barjääri. Liikmesriigid peaksid tagama siseriiklike
nõuete täitmiseks vajalike koolitus- ja sertifitseerimisvõimaluste
kättesaadavuse ohutussertifikaati taotlevatele raudtee-ettevõtjatele. Tuleks
kehtestada ühine menetlus kasutuses oleva veeremi ekspluatatsiooni andmise
lubamiseks. òuus (19) Kui
riiklikul ohutusasutusel palutakse teha teises liikmesriigis asuva
raudteeveo-ettevõtja üle järelevalvet, peaks amet teavitama asjakohaseid
riiklikke ohutusasutusi ja tagama järelevalvetegevuseks vajaliku
kooskõlastamise. êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16, põhjendus 20 (kohandatud) Rongijuhtide ja
ohutusülesandeid täitva rongipersonali sõidu- ja puhkeajal on oluline mõju
raudteesüsteemi ohutustasemele. Need aspektid on reguleeritud asutamislepingu
artiklitega 137-139 ja on juba sotsiaalpartnerite vaheliste läbirääkimiste
teemaks kooskõlas komisjoni otsusega 98/500/EÜ[21] loodud
sektoritevahelise dialoogi komitee raames. êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16, põhjendus 21 (kohandatud) Ohutu raudteesüsteemi
väljaarendamiseks ühenduses on vaja luua ühtlustatud tingimused asjaomaste
litsentside andmiseks rongijuhtidele ja ohutusülesandeid täitvale
saatepersonalile, millega seoses ühendus on teatanud kavatsusest teha
ettepanekuid täiendavate õigusaktide kohta lähitulevikus. Ohutuskriitiliste
ülesannetega seotud muu personali kvalifikatsiooni juba täpsustatakse
direktiivide 96/48/EÜ ja 2001/16/EÜ alusel. êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16, põhjendus 22 (kohandatud) Raudteeohutuse uue ühise
õigusliku raamistiku osana tuleks kõigis liikmesriikides moodustada
siseriiklikud asutused raudteeohutuse reguleerimiseks ja järelevalveks.
Ühenduse tasandil koostöö hõlbustamiseks nende vahel tuleks neile anda samad
miinimumülesanded ja -vastutus. Riiklikele ohutusasutustele tuleks anda kõrge
iseseisvusmäär. Nad peaksid oma ülesandeid täitma avatud ja
mittediskrimineerival viisil, aitamaks kaasa ühenduse ühtse raudteesüsteemi
loomisele ja tegema koostööd otsustamise kriteeriumite koordineerimiseks
eelkõige rahvusvaheliste raudteevedudega tegelevate raudtee-ettevõtjate
ohutussertifitseerimisega seoses. êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16, põhjendus 23 (kohandatud) (2320) Tõsised õnnetusjuhtumid raudteel on harvad.
Need võivad aga olla katastroofiliste tagajärgedega ja tekitada avalikkuses
muret raudteesüsteemi ohutustaseme suhtes
pärast. Kõiki selliseid õnnetusjuhtumeid
tuleks seepärast uurida ohutuse vaatenurgast, et vältida nende kordumist, ning
uurimistulemused tuleks avalikustada. Muud
õnnetusjuhtumid Muid õnnetusjuhtumeid
ja vahejuhtumid intsidente Ö tuleks samuti
ohutuse seisukohast uurida, kui need Õ võivad olla tõsiste
õnnetusjuhtumite oluliseks olulisteks eellasteks ning
ka neid tuleks vajadusel ohutuse seisukohalt uurida. êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16, põhjendus 24 (kohandatud) (2421) Ohutusuuringuid
Ohutusjuurdlus tuleks eristada peaks toimuma sama vahejuhtumi intsidendi
kohtulikust juurdlusest uurimisest eraldi
ning selle teostajatele tuleks lubada
Ö tuleks Õ tagada juurdepääs tõenditele ja tunnistajatele.
Seda peaks teostama alaline organ asutus, mis on kõikidest raudteesektori
osalejatest sõltumatu. See organ asutus peaks toimima nii, et
huvide konflikti ja võimalikku seotust
uuritavate juhtumite põhjustega oleks välistatud
välistavalt; eelkõige ei peaks tohiks
see mõjutada
selle kõnealuse
organi asutuse
talituslikku sõltumatust mõjutama,
kui asutus
on organisatsioonilistel
ja õigusstruktuuriga
seotud põhjustel
tihe seotus tihedalt seotud
siseriikliku ohutusasutuse või raudteid reguleeriva asutuse asutusega
organisatsioonilise ja õigusstruktuuri
osas. Selle uuringud juurdlused
tuleks teostada nii avatult kui võimalik. Iga juhtumi puhul peaks uurimisorgan ohutusjuurdlusasutus
moodustama asjakohase uurimisrühma juurdluskomisjoni, millel on vajalikud
eriteadmised vahetute ja aluseks olevate
otseste ja
kaudsete põhjuste leidmiseks. òuus (22) Ohutusjuurdlusasutuse
tegevuse tõhustamiseks ja ülesannete täitmise hõlbustamiseks peaks
ohutusjuurdlusasutusel olema õigeaegne juurdepääs õnnetuskohale, vajaduse
korral koostöös õigusasutusega. Ohutusjuurdlusaruanded koos järelduste ja
soovitustega annavad otsustavat teavet raudteeohutuse edasiseks suurendamiseks
ja need tuleks liidu tasandil avalikult kättesaadavaks teha. Ohutuse tagamise
soovitusi tuleks täita ja võetud meetmetest uurimisorganile aru anda. (23) Liikmesriigid
peaksid kehtestama eeskirjad karistuste kohta käesoleva direktiivi sätete
rikkumiste eest ja tagama nende eeskirjade rakendamise. Sellised karistused
peaksid olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad. (24) Kuna
käesoleva direktiiviga kavandatud meetmete eesmärki, milleks on liikmesriikide
tegevuste koordineerimine ohutuse reguleerimiseks ja järelevalveks ning
õnnetusjuhtumite uurimiseks ja ühiste ohutuseesmärkide, ühiste ohutusmeetodite
ja ühiste ohutusnäitajate ning ühtsete ohutussertifikaatide ühiste nõuete
kehtestamiseks, ei suuda liikmesriigid piisaval määral saavutada ning seepärast
on seda meetme ulatuse ja mõju tõttu parem saavutada liidu tasandil, võib liit
kehtestada meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud
subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse
põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärkide
saavutamiseks vajalikust kaugemale; êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16, põhjendus 25 (kohandatud) Uurimisaruanded koos
järelduste ja soovitustega pakuvad otsustavat teavet raudtee ohutuse edasiseks
täiustamiseks ja tuleks ühenduse tasandil avalikult kättesaadavaks teha.
Ohutuse tagamise soovitusi tuleks täita ja võetud meetmetest uurimisorganile
aru anda. òuus (25) Selleks
et täiendada ja muuta käesoleva direktiivi teatavaid vähemolulisi elemente,
peaks komisjonil olema õigus võtta kooskõlas aluslepingu artikliga 290 vastu
delegeeritud õigusakte ühiste ohutusmeetodite ja nende läbivaatamise ning
ühiste ohutusnäitajate ja ühiste ohutuseesmärkide läbivaatamise kohta. On eriti
oluline, et komisjon korraldaks ettevalmistava töö käigus asjakohaseid konsultatsioone,
sealhulgas ekspertide tasandil. Delegeeritud õigusaktide ettevalmistamisel ja
koostamisel peaks komisjon tagama asjaomaste dokumentide sama- ja õigeaegse
ning nõuetekohase edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule. (26) Selleks
et tagada käesoleva direktiivi rakendamisel ühetaolised tingimused, tuleks
komisjonile anda rakendusvolitus seoses ohutusjuhtimissüsteemile ja selle
osadele esitatavate nõuetega, hoolduse eest vastutavate üksuste puhul
kaubavagunite sertifitseerimissüsteemi läbivaatamisega ja selle laiendamisega
muudele veeremiühikutele, ning seoses õnnetusjuhtumite ja intsidentide uurimise
aruannete põhisisuga. Kõnealuseid rakendusvolitusi tuleks kasutada kooskõlas
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta määrusega (EL) nr 182/2011,
millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide
tehtava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste
teostamise suhtes[22]. (27) Käesoleva
direktiivi siseriiklikku õigusse ülevõtmise kohustust tuleks piirata nende
sätetega, mis kujutavad endast sisulist muudatust võrreldes varasema
direktiiviga. Kohustus võtta üle muutmata sätted tuleneb varasemast
direktiivist. (28) Käesolev
direktiiv ei tohiks mõjutada liikmesriikide kohustusi, mis tulenevad direktiivide
siseriiklikku õigusesse ülevõtmise tähtaegadest, mis on esitatud II lisa B
osas, êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16, põhjendus 26 (kohandatud) Kuna kavandatud meetmete
eesmärki, milleks on liikmesriikide tegevuste koordineerimine ohutuse
reguleerimiseks ja järelevalveks ning õnnetusjuhtumite uurimiseks ja ühenduse
tasandil ühiste ohutuseesmärkide, ühiste ohutusmeetodite, ühiste
ohutusnäidikute ja ohutussertifikaatide ühiste nõuete kehtestamiseks, ei suuda
liikmesriigid piisavalt saavutada ning seepärast on seda meetme ulatuse ja mõju
tõttu parem saavutada ühenduse tasandil, võib ühendus kehtestada meetmeid
kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse
põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte
kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärkide saavutamiseks
vajalikust kaugemale; êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16, põhjendus 27 (kohandatud) Käesoleva direktiivi
rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu
28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse
komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused[23]. êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16, põhjendus 28 (kohandatud) Käesoleva direktiivi
eesmärgiks on raudtee ohutust käsitlevate asjakohaste ühenduse õigusaktide
korrastamine ja koondamine. Sellest tulenevalt tuleks tühistada
raudtee-ettevõtjate ohutuse sertifitseerimise sätted, mis olid varem sätestatud
direktiivis 2001/14/EÜ, koos kõikide viidetega ohutuse sertifitseerimisele.
Direktiiv 95/18/EÜ sisaldas nõudeid tegevpersonali ohutuskvalifikatsiooni ja
veeremi ohutuse suhtes, mis on hõlmatud käesoleva direktiivi
ohutussertifitseerimisnõuetega ja ei peaks seepärast enam sisalduma
litsentseerimisnõuetes. Litsentseeritud raudtee-ettevõtja peaks omama
ohutussertifikaati, et raudtee infrastruktuurile juurdepääsu saada. êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16, põhjendus 29 (kohandatud) Liikmesriigid peaksid
kehtestama eeskirjad karistuste kohta käesoleva direktiivi sätete rikkumiste
eest ja tagama nende eeskirjade rakendamise. Sellised karistused peaksid olema
tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad. êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16 (kohandatud) ðuus ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI: I PEATÜKK ÜLDSÄTTED Artikkel 1 Eesmärk Reguleerimisese Käesoleva direktiivi
eesmärgiks on Ö Käesoleva
direktiiviga nähakse ette sätted, et Õ tagada ohutuse
arendamine ja täiustamine suurendamine ühenduse
Ö Euroopa Liidu Õ raudteedel ning
parem juurdepääs raudteeveoteenuste turule järgmiste meetmetega: a) liikmesriikides reguleeritavate regulatiivse struktuuride ühtlustamine liikmesriikides; b) Ö raudteesüsteemis Õ osalejate vahel kohustuste vastutuse
jagamine; c) ühiste ohutuseesmärkide ja
ühiste ohutusmeetodite väljatöötamine, et
silmas pidades ð järk-järgult kõrvaldada vajadus ï siseriiklike eeskirjade suuremal määral ühtlustamist järele; d) ð riikliku ï ohutusasutuse ja ning vahejuhtumite
õnnetusjuhtumite ja intsidentide
uurimisorgani ohutusjuurdlusasutuse moodustamise nõudmine
igas liikmesriigis; e) raudtee ohutuse raudteeohutuse juhtimise, reguleerimise ja
järelevalve ühisprintsiipide ühiste põhimõtete määratlemine kindlaks
määramine. Artikkel 2 Reguleerimisala 1. Käesolevat direktiivi kohaldatakse
liikmesriikide selliste raudteesüsteemide
suhtes, mida võib lahutada alamsüsteemideks
allsüsteemideks struktuuri- ja ð talitusvaldkondade ï tegevusvaldkondade
kaupa. See hõlmab terviksüsteemi ohutusnõudeid, sealhulgas infrastruktuuri taristu ja liiklustegevuse ohutut juhtimine
juhtimist ning raudtee-ettevõtjate raudteeveo-ettevõtjate ð , ï ja
raudteeinfrastruktuuri-ettevõtjate
taristuettevõtjate ð ning muude raudteesüsteemi
osaliste ï interaktsiooni. 2. ðKäesoleva direktiivi reguleerimisalast on
välja jäetud järgmised süsteemid: ï Liikmesriigid võivad käesoleva direktiivi rakendamiseks võetavate
meetmete hulgast välja jätta: a) metrood, trammid ja muud kerge
rööbastranspordi süsteemid kergraudteesüsteemid; b) ülejäänud raudteesüsteemist funktsionaalselt talituslikult eraldiseisvad võrgustikud, mis on
mõeldud ette
nähtud üksnes kohalike, linnasiseste või
linnalähiste reisijateveoteenuste osutamiseks ning üksnes nimetatud võrgustikes
tegutsevad raudtee-ettevõtjad raudteeveo-ettevõtjad; Ö 3.
Liikmesriigid võivad käesoleva direktiivi rakendamiseks võetavate meetmete
reguleerimisalast välja jätta: Õ ac) eraomandis oleva raudteeinfrastruktuuri raudteetaristu ð ja veeremiüksused, mida kasutatakse
ainult sellisel taristul ï, mis on ette nähtud üksnes infrastruktuuri
omaniku oma isiklikeks kaubavedudeks; ðb) taristu ja veeremiüksused, mida
kasutatakse ainult kohalikul, ajaloolisel või turismi eesmärgil. ï ê2008/110/EÜ artikli 1
punkt 1 d) riigi raudteevõrgustikus kasutatavad ajaloolise
väärtusega sõidukid, kui need vastavad siseriiklikele ohutuseeskirjadele ja
korrale, pidades silmas selliste sõidukite ohutu liikluse tagamist; e) ajaloolise väärtusega raudteed, muuseumiraudteed ja
turistidele mõeldud raudteed, mida kasutatakse oma raudteevõrgustikus, sh
töökojad, sõidukid ja töötajad. êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16 Artikkel 3 Mõisted Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid: a)raudteesüsteem — struktuuri- ja tegevusvaldkondade
alamsüsteemid kokku direktiivide 96/48/EÜ ja 2001/16/EÜ määratluses ning
süsteemi kui terviku juhtimine ja käitamine; òuus a)
„raudteesüsteem” – liidu raudteesüsteem, nagu on määratletud direktiivi [xx
raudteesüsteemi koostalitluse kohta] artiklis 2; êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16 b) raudteeinfrastruktuuri-ettevõtja — asutus või
ettevõtja, kes vastutab eelkõige raudteeinfrastruktuuri või selle osa loomise
ja hooldamise eest direktiivi 91/440/EMÜ artikli 3 määratluses, mis võib
hõlmata ka infrastruktuuri kontrolli- ja ohutussüsteemide juhtimist. Need
raudteeinfrastruktuuri-ettevõtja ülesanded, mis on seotud võrguga või võrgu
osaga, võib delegeerida erinevatele organitele või ettevõtjatele; òuus b)
„taristuettevõtja” – taristuettevõtja, nagu on määratletud direktiivi
2001/14/EÜ[24]
artiklis 2 [direktiivis 2001/14/EÜ „raudteeinfrastruktuuri-ettevõtja”]. êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16 (kohandatud) ðuus c) „raudtee-ettevõtja raudteeveo-ettevõtja”– raudtee-ettevõtja raudteeveo-ettevõtja direktiivi 2001/14/EÜ ð artiklis 2 ï [direktiivis 2001/14/EÜ „raudtee-ettevõtja”] määratluses kindlaksmääratud
tähenduses ja mis tahes muu avalik või eraõiguslik ettevõtja, kelle tegevuseks
tegeleb on
kauba- ja/või reisijateveo teostamine teostamisega raudteel ja kes on kohustatud
tagama veduriteenuse veojõu; see
hõlmab ka üksnes veojõudu tagavaid
ettevõtjaid, kes pakuvad üksnes veduriteenust; d) „koostalitlusvõime koostalitluse tehniline kirjeldus (KTK)” – kirjeldused, mis
millega on kaetud
hõlmab kõik alamsüsteemid allsüsteemi
või nende allsüsteemi osad, et tagada
vastavus olulistele nõuetele
täitmiseks ning ja
üleeuroopaliste
kiir- ja tavaraudteesüsteemide
koostalitlusvõime koostalitlus tagamiseks,
nagu on määratletud 96/48/EÜ
ja direktiivis 2001/16/EÜ ð direktiivi xx ï ð raudteesüsteemi koostalitluse kohta artiklis
2; ï e) „ühised
ohutuseesmärgid” – minimaalsed
ohutustasemed, mis tuleb saavutada raudteesüsteemi eri osades (näiteks
tavaraudteesüsteem, kiirraudteesüsteem, pikad raudteetunnelid või üksnes
kaubaveoks kasutatavad liinid) ja süsteemis tervikuna, väljendatuna
aktsepteeritava riskitaseme näitajates; f) ühised
ohutusmeetmed väljatöötatavad meetodid ohutustasemete ja ohutuseesmärkide
saavutamise ning muude ohutusnõuete täitmise hindamise kirjeldamiseks; Ö f) „ühised
ohutusmeetodid” – meetodid, millega kirjeldatakse ohutustasemete hindamist ja
ohutuseesmärkide saavutamist ning muude ohutusnõuete täitmist; Õ g) „Ö riiklik Õ ohutusasutus” – siseriiklik asutus, millele on usaldatud raudtee ohutusega
raudteeohutusega seotud ülesanded
kooskõlas käesoleva direktiiviga, või mis tahes kahe
riigi vaheline asutus, kellele Ö mitu Õ liikmesriigid liikmesriiki
on need ülesanded usaldanud, et tagada ühtne ohutussüsteem
ohutuskord spetsialiseerunud
piiriüleste infrastruktuuride jaoks; h) „siseriiklikud
ohutuseeskirjad” – kõik raudtee ohutusnõudeid ð või tehnilisi nõudeid ï sisaldavad ð siduvad ï eeskirjad, mis on kehtestatud liikmesriigi tasandil ja on kohaldatavad
mitme
raudtee-ettevõtja
ð raudteeveo-ettevõtjate ï suhtes olenemata neid väljaandvast asutusest; i) „ohutuse juhtimissüsteem ohutusjuhtimissüsteem” – raudteeinfrastruktuuriettevõtja taristuettevõtja või raudteeveo-ettevõtja moodustatud
loodud organisatsioon ja meetmed oma
tegevuse ohutuks juhtimiseks; j) „vastutav
uurija” – uurimise juurdluse
organiseerimise, teostamise ja kontrollimise eest vastutav isik; k) „õnnetusjuhtum” – soovimatu või ettekavatsematu ootamatu
sündmus või selliste sündmuste jada, millel on kahjulikud tagajärjed;
õnnetusjuhtumid jagatakse järgmistesse kategooriatesse: kokkupõrked, rööbastelt
mahasõidud, raudteeületuskoha õnnetusjuhtumid, liikuva veeremi põhjustatud õnnetusjuhtumid õnnetused inimestele
inimestega, tulekahjud ja muud
õnnetusjuhtumid; l) „tõsine raske
õnnetusjuhtum” – rongide kokkupõrge või
rööbastelt mahasõit, mille tulemuseks on vähemalt ühe inimese surm või
ulatuslikud kahjustused viiele või enamale inimesele või tõsised kahjustused
veeremile, infrastruktuurile taristule või keskkonnale ja mis tahes muud
sarnased õnnetusjuhtumid, millel on selge mõju raudtee ohutuse raudteeohutuse reguleerimisele või ohutuse juhtimisele ohutusjuhtimisele; „ulatuslik kahjustus” – kahjustus,
mille ulatuseks suuruseks uurimisorgan
ohutusjuurdlusasutus võib viivitamata
hinnata kokku vähemalt kaks miljonit eurot; m) „vahejuhtum intsident”
– mis tahes juhtum, mis pole ei ole õnnetusjuhtum ega tõsine raske
õnnetusjuhtum, mis on seotud rongide käitamisega ja mõjutab käitamisohutust; n) „uurimine juurdlus”
– õnnetusjuhtumite ja vahejuhtumite intsidentide ennetamiseks läbiviidav menetlus,
mis hõlmab teabe kogumist ja analüüsimist, järelduste tegemist (kaasa arvatud
põhjuste kindlakstegemine) ja vajaduse korral ohutusalaste
soovituste ohutussoovituste
väljatöötamist; o) „põhjused” – tegevus, tegevusetus, sündmused või
tingimused või nende kombinatsioon, mis viisid
põhjustasid õnnetuse või intsidendini; p) agentuur — Euroopa Raudteeagentuur, raudtee
ohutuse ja koostalitlusvõime alane ühenduse agentuur; òuus p)
„kergraudtee” – linna- ja/või linnalähiliinide raudteetranspordisüsteemid,
mille läbilaskevõime ja kiirus on suurema kandevõimega raudtee- ja
metroosüsteemide omast väiksem, kuid trammisüsteemide omast suurem.
Kergraudteesüsteemid võivad kasutada oma sõidueesõigust või jagada seda muu
teeliiklusega ning reisijate või kauba pikamaavedude puhul veeremiüksust
tavaliselt ei vahetata; êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16 (kohandatud) ðuus q) „teavitatud
asutused” – asutused, mis vastutavad koostalitlusvõime koostalitluse komponentide vastavuse või
sobivuse hindamise või alamsüsteemide allsüsteemide EÜ
vastavustõendamise EÜ menetluste
hindamise eest, nagu on määratletud direktiivides
96/48/EÜ ja 2001/16/EÜ; r) „koostalitlusvõime koostalitluse komponendid” – mis tahes algkomponent
lihtkomponent, komponentide rühm kogum,
osaline alakoost
või täielik seadmestik kogukoost, mida
mis sisaldab
on inkorporeeritud või kavatsuste mida
kavatsetakse inkorporeerida kohaselt
sisaldab alamsüsteem allsüsteemi,
ning millest otseselt või kaudselt sõltub kiir- või tavaraudteesüsteemi
koostalitlusvõime koostalitlus otseselt
või kaudselt sõltub, nagu on määratletud ð direktiivi xx raudteesüsteemi
koostalitluse kohta artiklis 2 ï direktiivides
96/48/EÜ ja 2001/16/EÜ; ê2008/110/EÜ artikli 1
punkt 2 (kohandatud) ðuus s) “valdaja” – isik või üksus, kes sõiduki veeremiüksuse
omanikuna või sõiduki veeremiüksuse kasutusõigust omades kasutab sõidukit veeremiüksust
transpordivahendina ning on registreeritud valdajana ð raudteeveeremi riiklikus registris,
millele on osutatud ï Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17.
juuni 2008. aasta direktiivi 2008/57/EÜ ühenduse
Ö direktiivi
xx Õ raudteesüsteemi koostalitlusvõime koostalitluse kohta (uuesti
sõnastatud)[25]
(edaspidi “raudteede koostalitlusvõime direktiiv”) artiklis 33 sätestatud artiklis 43 riiklikus raudteeveeremi registris; t) “„hoolduse
eest vastutav üksus” – sõiduki veeremiüksuse hoolduse eest vastutav üksus, kes
on sellisena registreeritud riiklikus raudteeveeremi
riiklikus registris; u) “„sõidukveeremiüksus”
– raudteeliinidel oma ratastel sõitmiseks sobiv raudteesõiduk veeremiüksus
kas veduriga veojõuga või ilma ð fikseeritud või muudetava
koosseisuna ï. Sõiduk Veeremiüksus koosneb ühest või mitmest
struktuurilisest ja funktsionaalsest talituslikust allsüsteemist või selliste
allsüsteemide osadest;. òuus v)
„tootja” – füüsiline või juriidiline isik, kes toodab koostalituse komponendi
või allsüsteemi või laseb selle projekteerida või toota ning turustab seda enda
nime või kaubamärgi all; w)
„saatja” – ettevõtja, kes saadab kaupa kas enda nimel või kolmanda isiku nimel;
x)
„laadija” – ettevõtja, kes laadib pakitud veosed, sh ohtlikud veosed,
väikekonteinerid või teisaldatavad paagid vagunisse või konteinerisse või kes
laadib konteineri, mahtkonteineri, mitmeelemendilise gaasikonteineri,
paakkonteineri või teisaldatava konteineri vagunisse; y)
„täitja” – ettevõtja, kes täidab paagi (tsisternvagun, kergpaagiga vagun,
teisaldatav paak või paakkonteiner), vaguni, suurkonteineri või väikekonteineri
puistveoks või anumakogumiga vaguni või mitmeelemendilise gaasikonteineri
veosega, st ohtliku veosega. êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16 (kohandatud) ðuus II PEATÜKK OHUTUSE ARENDAMINE JA JUHTIMINE Artikkel 4 ð Raudteesektori osaliste roll ï Rraudteeohutuse ð arendamisel ja suurendamisel ï arendamine ja täiustamine 1. Liikmesriigid ð ja amet ï tagavad võimaluse korral, et
ohutus raudteel üldiselt säiliks ja võimaluse
korral pidevalt täiustuks suureneks, võttes arvesse ühenduse Ö liidu Õ õigusaktide arengut ningja tehnika ja teaduse progressi arengut
ning tegeldes eelisjärjekorras tõsiste õnnetusjuhtumite ennetamisega ärahoidmisega. Liikmesriigid tagavad ohutusreeglite sätestamise, kohaldamise ja
jõustamise avatud ja mittediskrimineerival viisil, aidates kaasa ühtse Euroopa
raudteetranspordisüsteemi arengule. 2. Liikmesriigid tagavad, et raudtee ohutuse arendamise ja täiustamise
meetmetes võetakse arvesse süsteemipõhise lähenemise vajadust. êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16 (kohandatud) è1 2008/110/EÜ
artikli 1 lõige 3 ðuus 2. Liikmesriigid tagavad, et vastutus raudteesüsteemi turvalise toimimise
ja sellega seotud riskide juhtimise kontrollimise eest lasub raudteeinfrastruktuuri-taristuettevõtjatel ja raudteeveo-ettevõtjatel, kohustades neid: a) juurutama rakendama vajalikke riskijuhtimismeetmeid riskikontrollimeetmeid, vajadusel korral
üksteisega koostöös,; b) rakendama Ö liidu ja Õ siseriiklikke ohutuseeskirju; ja -standardeid c) kehtestama ohutusejuhtimissüsteeme
kooskõlas käesoleva direktiiviga. Ilma et see piiraks tsiviilvastutuse
kohaldamist kooskõlas liikmesriikide õigusnõuetega, vastutab iga raudteeinfrastruktuuri-taristuettevõtja ja raudteeveo-ettevõtja tema osa eest süsteemis ja selle
ohutu toimimise, sealhulgas materjalitarnete ja teenuste allhanke eest, kasutajate, klientide,
asjaomaste tööliste töötajate ja kolmandate poolte isikute
ees. ðTaristuettevõtjate ja raudteeveo-ettevõtjate
ohutusjuhtimissüsteemis võetakse samuti arvesse kolmandate isikute tegevusega
seotud riske. ï 34. Sellega ei piirata iga Ö Iga Õ tootja, hoolduse
tarnija, è1 valdaja ç, teenuseosutaja ja
hankeüksuse vastutust
selle eest Ö tagab Õ, et tema tarnitud
veerem, sisseseade, tarvikud ning, seadmed ja teenused vastaksid kirjeldatud
nõuetele ja kasutustingimustele, nii et raudteeveo-ettevõtja
ja/või raudteeinfrastruktuuri-taristuettevõtja saab neid ohutult kasutusele
võtta. òuus 4. Kõik
käitamisohutusega seotud osalised rakendavad vajalikud riskikontrollimeetmed,
vajaduse korral koostöös teiste osalistega. Lisaks raudteeveo-ettevõtjatele ja
taristuettevõtjatele kuuluvad kõnealuste osaliste hulka: (a)
veeremiüksuste hoolduse
eest vastutavad üksused; (b)
saatjad, laadijad ja
täitjad, kes on seotud laadimistoimingute ohutusega; (c)
tootjad, kes vastutavad
ohutute veeremiüksuste, veeremiüksuste osade, komponentide või alakoostude,
raudteetaristu, energia- ning raudteeäärsete kontrolli- ja
signaalimissüsteemide projekteerimise ja tootmise eest ning veeremiüksusega
seotud esmaste hooldusdokumentide väljaandmise eest. 5. Iga
raudteeveo-ettevõtja, taristuettevõtja ja hoolduse eest vastutav üksus tagab,
et tema töövõtjad rakendavad riskikontrollimeetmeid. Selleks kohaldab iga
raudteeveo-ettevõtja, taristuettevõtja ja hoolduse eest vastutav üksus ühiseid
jälgimismeetodeid, mis on ette nähtud määrusega (EL) nr 1078/2012[26]. Nende töövõtjad rakendavad
seda menetlust lepinguliste kokkulepetega. Raudteeveo-ettevõtjad,
taristuettevõtjad ja hoolduse eest vastutavad üksused avalikustavad ameti või
riikliku ohutusasutuse taotlusel oma lepingulised kokkulepped. 6. Raudteesüsteemi
osaline, kes teeb kindlaks ohutusriskid, mis on seotud tehniliste seadmete,
sealhulgas nende struktuursete allsüsteemide defektide ja projekteerimisvigade
või talitushäiretega, teatab sellistest riskidest teistele kaasatud isikutele,
et nad saaksid võtta vajalikke parandusmeetmeid tagamaks raudteesüsteemi
ohutustaseme pideva järgimise. 7. Kui
raudteeveo-ettevõtjad vahetavad veeremiüksusi, vahetavad kõik osalised käitamisohutusega
seotud kogu teavet. Selline teave hõlmab teavet veeremiüksuse seisundi ja
varasema hoolduse kohta, hooldusraamatute osasid, laadimistoimingute
jälgitavust ja saatelehti. Kõnealune teave on piisavalt üksikasjalik, et
hinnata raudteeveo-ettevõtja veeremiüksuse käitamisega seotud riske. êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16 (kohandatud) Artikkel 5 Ühised ohutusnäitajad 1. Ühiste ohutuseesmärkide saavutamise
hindamise hõlbustamiseks ning selleks et toetamaks toetada
raudteeohutuse üldise arengu järelevalvet
jälgimist, koguvad liikmesriigid teavet
ühiste ohutusnäitajate kohta riiklike
ohutusasutuste aastaaruannete kaudu, nagu on osutatud artiklis 18. Ühiste ohutusnäitajate
esimene võrdlusaasta on 2006; nendest näitajatest antakse aru aastaaruandes
järgmisel aastal. Ühised ohutusnäitajad moodustatakse määratakse
kindlaks vastavalt I lisas sätestatule. òuus 2. Komisjonil peaks
olema õigus võtta kooskõlas artikliga 26 vastu delegeeritud õigusakte I lisa
läbivaatamise kohta, et eelkõige ajakohastada tehnika arengut arvesse võttes
ühiseid ohutusnäitajaid ning kohandada õnnetusjuhtumite maksumuse arvestamise
ühiseid meetodeid. ê2008/110/EÜ artikli 1
punkt 4 (kohandatud) 2. Enne 30. aprilli 2009
vaadatakse I lisa läbi, eelkõige selleks, et lisada ühiste ohutusnäitajate
ühised määratlused ja õnnetusjuhtumite maksumuse arvestamise ühised meetodid.
Kõnealune meede, mille eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähemolulisi
sätteid, võetakse vastu vastavalt artikli 27 lõikes 2a osutatud kontrolliga
regulatiivmenetlusele. êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16 Artikkel 6 Ühised ohutusmeetodid ê2008/110/EÜ artikli 1
lõike 5 punkt a (kohandatud) 1. Esimese komplekti
ühiseid ohutusmeetodeid, mis hõlmavad vähemalt lõike 3 punktis a kirjeldatud
meetodeid, võtab komisjon vastu enne 30. aprilli 2008. Need avaldatakse Euroopa
Liidu Teatajas. Teise komplekti ühiseid
ohutusmeetodeid, mis hõlmavad lõikes 3 kirjeldatud ülejäänud meetodeid, võtab
komisjon vastu enne 30. aprilli 2010. Need avaldatakse Euroopa Liidu
Teatajas. Kõnealused meetmed,
mille eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähemolulisi sätteid, täiendades
seda, võetakse vastu vastavalt artikli 27 lõikes 2a osutatud kontrolliga
regulatiivmenetlusele. êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16 (kohandatud) ðuus 2. Ühiste ohutusmeetmete
projekti ja ühiste ohutusmeetmete läbivaadatud projekti koostab agentuur
artikli 27 lõikes 2 osutatud korras kehtestatud mandaatide alusel. Ühiste ohutusmeetmete
projekti aluseks on liikmesriikide olemasolevate meetmete läbivaatamine. 31. Ühised
ohutusmeetmedmeetodid kirjeldavad, kuidas hinnatakse ohutustaset Ö ohutustasemeid Õ ning
ohutuseesmärkide ja muudele ohutusnõuetele vastavuse saavutamist. ,Selleks milleks
kirjeldatakse üksikasjalikult töötatakse välja ja määratletakse: a) riskihindamismeetodid; b) kooskõlas artiklitega 10 ja 11
välja antud ohutussertifikaatide ja ohutuslubade vastavushindamise meetodid ja ê2008/110/EÜ artikli 1
punkti 5 alapunkt b c) kuivõrd need pole veel reguleeritud
koostalitlusvõime tehniliste kirjeldustega, meetodid, mis võimaldavad
kontrollida, et raudteesüsteemide struktuurilisi allsüsteeme käitatakse ja
hallatakse kooskõlas asjakohaste põhinõuetega. . òuus c)
riiklike ohutusasutuste kohaldatavad järelevalvemeetodid ning
raudteeveo-ettevõtjate, taristuettevõtjate ja hoolduse eest vastutavate
ettevõtjate kohaldatavad jälgimismeetodid; d)
mis tahes muud meetodid, mis hõlmavad ohutusjuhtimissüsteemi meetmeid ja mida
on liidu tasandil vaja ühtlustada. ê2008/110/EÜ artikli 1
punkti 5 alapunkt c 4. Ühised ohutusmeetodid vaadatakse läbi korrapäraste ajavahemike
tagant, võttes arvesse nende rakendamisel saadud kogemusi, raudteeohutuse
üldist arengut ja liikmesriikide artikli 4 lõikes 1 sätestatud kohustusi.
Kõnealune meede, mille eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähemolulisi
sätteid, muu hulgas täiendades seda, võetakse vastu vastavalt artikli 27 lõikes
2a osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele. òuus 2. Komisjon annab
ametile volitused koostada punki 1 alapunktis d osutatud uued ühised
ohutusmeetodid, vaadata läbi kõik ühised ohutusmeetodid ja ajakohastada neid,
et võtta arvesse tehnika arengut ja ühiskondlikke vajadusi, ning anda
komisjonile asjakohaseid soovitusi. Soovituste
koostamisel võtab amet arvesse kasutajate ja sidusrühmade arvamust. Soovitused
hõlmavad aruannet kõnealuse konsulteerimise tulemuste kohta ja aruannet, milles
käsitletakse uute, vastuvõetavate ühiste ohutusmeetodite mõju. 3. Ühised
ohutusmeetodid vaadatakse läbi korrapäraste ajavahemike tagant, võttes arvesse
nende kohaldamisel saadud kogemusi, raudteeohutuse üldist arengut ja seda et
ohutustase üldiselt säiliks ja võimaluse korral pidevalt suureneks. 4. Komisjonil on
õigus võtta kooskõlas artikliga 26 vastu delegeeritud õigusakte, millega
nähakse ette ühised ohutusmeetodid ja läbivaadatud ühised ohutusmeetodid. êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16 (kohandatud) 5. Liikmesriigid teevad kõik vajalikud
muudatused siseriiklikes ohutuseeskirjades ühiste
ohutusmeetodite vastuvõtmist ja läbivaatamist silmas pidades. Artikkel 7 Ühised ohutuseesmärgid 1. Ühised
ohutuseesmärgid töötatakse välja, võetakse vastu ja vaadatakse läbi käesolevas
artiklis sätestatud korras. 2. Ühiste
ohutuseesmärkide projekti ja ühiste ohutuseesmärkide läbivaadatud projekti
koostab agentuur artikli 27 lõikes 2 osutatud korras kehtestatud
mandaatide alusel. ê2008/110/EÜ artikli 1
lõike 6 punkt a (kohandatud) 3. Ühiste
ohutuseesmärkide esimese komplekti eelnõu aluseks on liikmesriikides kehtivate
eesmärkide ja ohutustaseme uuring ning sellega tagatakse, et raudteesüsteemi
olemasolev ohutustase üheski liikmesriigis ei vähene. Komisjon võtab selle
vastu enne 30. aprilli 2009 ja see avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas.
Kõnealune meede, mille eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähemolulisi sätteid,
muu hulgas täiendades seda, võetakse vastu vastavalt artikli 27 lõikes 2a
osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele. Ühiste ohutuseesmärkide
teise komplekti eelnõu aluseks võetakse ühiste ohutuseesmärkide esimesest
komplektist ja selle rakendamisest saadud kogemused. See peegeldab
eelisvaldkondi, kus ohutust tuleb täiendavalt parandada. Komisjon võtab selle
vastu enne 30. aprilli 2011 ja see avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas.
Kõnealune meede, mille eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähemolulisi sätteid,
muu hulgas täiendades seda, võetakse vastu vastavalt artikli 27 lõikes 2a
osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele. êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16 1.4. Ühised ohutuseesmärgid
Üühiste
ohutuseesmärkidega määratlevad määratakse kindlaks
minimaalsed ohutustasemed, mis tuleb saavutada raudteesüsteemi eri osades ja
süsteemis tervikuna igas liikmesriigis, väljendatuna järgmistes vastuvõetava
riski näitajates: a) individuaalsed riskid seoses reisijate,
personali (sealhulgas töövõtjate), raudteeületuskohtade kasutajate ja teistega
ning, ilma et see piiraks kehtivate siseriiklike ja rahvusvaheliste vastutusega
seotud eeskirjade kohaldamist, individuaalsed
riskid, mis on seotud isikute lubamatu viibimisega raudteerajatiste
territooriumil seotud individuaalsed riskid; b) ühiskondlikud riskid. òuus 2. Komisjon annab
ametile volituse koostada läbivaadatud ühised ohutuseesmärgid ja anda
komisjonile asjakohaseid soovitusi. 3. Ühised
ohutuseesmärgid vaadatakse korrapäraselt läbi, võttes arvesse raudteeohutuse
üldist arengut. Läbivaadatud ühised ohutuseesmärgid kajastavad eelisvaldkondi,
kus ohutust tuleb veelgi suurendada. 4. Komisjonil on
õigus võtta kooskõlas artikliga 26 vastu delegeeritud õigusakte, millega
nähakse ette läbivaadatud ühised ohutuseesmärgid. ê2008/110/EÜ Artikli 1
punkti 6 alapunkt b (kohandatud) 5. Ühised
ohutuseesmärgid vaadatakse korrapäraselt läbi, võttes arvesse raudteeohutuse
üldist arengut. Kõnealune meede, mille eesmärk on muuta käesoleva direktiivi
vähemolulisi sätteid, muu hulgas täiendades seda, võetakse vastu vastavalt
artikli 27 lõikes 2a osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele. êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16 (kohandatud) 5,6 Liikmesriigid teevad kõik vajalikud muudatused siseriiklikes ohutuseeskirjades, et saavutada vähemalt ühised
ohutuseesmärgid, ja läbivaadatud ühised
ohutuseesmärgid vastavalt nende rakendamise ajakavadele. Nad teavitavad nendest
eeskirjadest komisjoni kooskõlas artikliga 8
lõikega 3. Artikkel 8 Siseriiklikud ohutuseeskirjad Käesoleva direktiivi rakendamisel kehtestavad liikmesriigid siduvad
siseriiklikud ohutuseeskirjad ning tagavad nende avaldamise ja kättesaadavuse
kõikidele raudteeinfrastruktuuri-ettevõtjatele, raudtee-ettevõtjatele, ohutussertifikaadi
taotlejatele ja ohutusloa taotlejatele selges keeles, mis on asjaomastele
pooltele arusaadav. òuus 1. Liikmesriigid
võivad sätestada uusi siseriiklikke eeskirju üksnes järgmistel juhtudel: a) eeskirjad, milles käsitletakse olemasolevaid ohutusmeetodeid,
ei ole ühiste ohutusmeetoditega hõlmatud; b) kiireloomulise ennetava meetmena, eelkõige õnnetusjuhtumi
järel. Liikmesriigid
tagavad, et siseriiklike eeskirjadega võetakse arvesse vajadust süsteemipõhise
lähenemisviisi järele. 2. Kui liikmesriik
kavatseb võtta kasutusele uue siseriikliku eeskirja, teavitab ta kõnealuse
eeskirja kavandist ametit ja komisjoni, kasutades selleks asjakohast
IT-süsteemi kooskõlas määruse (EÜ) nr …/… [ameti määrus]artikliga 23. 3. Kui amet saab
teada mis tahes teatatud või teatamata siseriiklikust eeskirjast, mis on liigne
või vastuolus ühiste ohutusmeetoditega või liidu mis tahes muu õigusaktiga, mis
on vastu võetud pärast siseriikliku eeskirja kohaldamist, kohaldatakse määruse
(EL) nr …/… [ameti määrus] artikliga 22 ette nähtud menetlust. 4. Liikmesriigid
tagavad, et siseriiklikud eeskirjad tehakse kättesaadavaks tasuta ja selges,
kõigile kaasatud osapooltele arusaadavas keeles. 5. Käesoleva artikli
kohaselt teatatud siseriiklike eeskirjade suhtes ei kohaldata direktiiviga
98/34/EÜ ette nähtud teatamismenetlust. êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16 (kohandatud) 2. Hiljemalt 30. aprilliks 2005 teavitavad liikmesriigid komisjoni
kõikidest asjakohastest kehtivatest siseriiklikest ohutuseeskirjadest, nagu on
sätestatud II lisas, ja märgivad nende rakendusvaldkonna. Teatises teavitatakse veel eeskirjade põhisisust koos viidetega
õigusaktidele, õigusakti laadist ja milline asutus või organisatsioon vastutab
selle avaldamise eest. 3. Hiljemalt neli aastat pärast käesoleva direktiivi jõustumist hindab
agentuur siseriiklike ohutuseeskirjade avaldamist ja kättesaadavaks tegemist
kooskõlas esimese lõikega. Samuti annab agentuur asjaomaseid soovitusi
komisjonile selliste eeskirjade avaldamiseks, et hõlbustada juurdepääsu
asjakohase teabele. 4. Liikmesriigid teavitavad viivitamata komisjoni teavitatud
siseriiklike ohutuseeskirjade muudatustest ja uuest sellisest eeskirjast, mida
võidakse kehtestada, välja arvatud kui eeskiri on täielikult seotud koostalitlusvõime
tehniliste kirjelduste rakendamisega. 5. Selleks et vähendada uute siseriiklike eeskirjade kasutuselevõtmist
ja seega vältida uute barjääride loomist ning pidades silmas ohutuseeskirjade
järkjärgulist ühtlustamist, jälgib komisjon uute siseriiklike eeskirjade
kasutuselevõttu liikmesriikides. 6. Kui liikmesriik pärast koostalitlusvõime tehniliste kirjelduste
vastuvõtmist kavandab uue siseriikliku ohutusreegli kehtestamist, mis eeldab
koostalitlusvõime tehnilistest kirjeldustest kõrgemat ohutustaset, või kui
liikmesriik kavatseb kehtestada uue siseriikliku ohutuseeskirja, mis võib
mõjutada teiste liikmesriikide raudtee-ettevõtjate tegevust asjaomase
liikmesriigi territooriumil, konsulteerib nimetatud liikmesriik õigeaegselt
kõigi huvitatud pooltega ning kohaldatakse lõikes 7 nimetatud korda. 7. Liikmesriik esitab ohutuseeskirja projekti koos selle kehtestamise
põhjustega komisjonile läbivaatamiseks. Kui komisjon leiab, et ohutuseeskirja projekt pole vastavuses ühiste
ohutusmeetmetega või vähemalt ühiste ohutuseesmärkide saavutamisega või et see
kujutab endast meelevaldse diskrimineerimise vahendit või liikmesriikide
vahelise raudteeveotegevuse varjatud piiramist, võetakse asjaomasele
liikmesriigile adresseeritud otsus artikli 27 lõikes 2 osutatud korras. Kui komisjonil on tõsiseid kahtlusi selles osas, kas ohutuseeskirja
projekt on vastavuses ühiste ohutusmeetmetega või vähemalt ühiste
ohutuseesmärkide saavutamisega, või komisjon leiab, et see kujutab endast
meelevaldse diskrimineerimise vahendit või liikmesriikide vahelise
raudteeveotegevuse varjatud piiramist, teavitab komisjon viivitamata asjaomast
liikmesriiki, mis peatab eeskirja vastuvõtmise, jõustamise või rakendamise kuni
otsuse võtmiseni kuue kuu jooksul artikli 27 lõikes 2 osutatud
korras. Artikkel 9 Ohutusejuhtimissüsteemid 1. Raudteeinfrastruktuuri-Taristuettevõtjad ja raudteeveo-ettevõtjad kehtestavad oma ohutusejuhtimissüsteemid tagamaks, et raudteesüsteem suudab saavutada
vähemalt ühised ohutuseesmärgid, ja et see on vastavuses artiklis 8 ja II lisas kirjeldatud
siseriiklike ohutusreeglitega ja koostalitlusvõime koostalitluse tehnilistes kirjeldustes
sätestatud ohutusnõuetega ning et kohaldatakse ühiste ohutusmeetmetemeetodite
asjakohaseid elemente Ö ning artikli 8
kohaselt teatatud eeskirju Õ. 2. Ohutusejuhtimissüsteem
vastab III lisas
sätestatud nõuetele ja sisaldab seal toodud
elemente, mis on kohandatud asjaomase tegevuse iseloomu, ulatuse ja
muude tingimustega. See Sellega tagab
tagatakse raudteeinfrastruktuuri-taristuettevõtja või raudteeveo-ettevõtja tegevusega seotud kõikide riskide
kontrolli, sealhulgas hoolduse pakkumine ja materjali tarned tarnimise
ning töövõtjate kasutamisega seotud riskide
kontroll. Ilma et see piiraks olemasolevate siseriiklike ja
rahvusvaheliste vastutuseeskirjade kohaldamist, arvestatakse ohutusejuhtimissüsteemis, kui see on võimalik ja
mõistlik, ka teiste osapoolte tegevusest tulenevaid riske. òuus Komisjon kehtestab
ohutusjuhtimissüsteemi elemendid rakendusaktide abil. Nimetatud rakendusaktid
võetakse vastu kooskõlas artikli 27 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega. êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16 (kohandatud) 3. Mis tahes raudteeinfrastruktuuri-taristuettevõtja ohutusejuhtimissüsteemis arvestatakse erinevate
raudteeveo-ettevõtjate tegevuse mõju
võrgustikus ja sätestatakse võimalus kõigile raudteeveo-ettevõtjatele tegutseda kooskõlas koostalitlusvõime koostalitluse tehniliste kirjelduste ja
siseriiklike ohutusreeglitegaeeskirjadega
ning nende ohutussertifikaadis sätestatud tingimustega. Lisaks
Ö Ohutusjuhtimissüsteemi Õ arendatakse seda eesmärgiga koordineerida raudteeinfrastruktuuri-taristuettevõtja tegutsemist hädaolukorras koos ja
kõigi selles infrastruktuuris taristus tegutsevate raudteeveo-ettevõtjatega tegutsemist
hädaolukorras. 4. Igal aastal esitavad kõik raudteeinfrastruktuuri-taristuettevõtjad ja raudteeveo-ettevõtjad Ö riiklikule Õ ohutusasutusele
hiljemalt 30. juuniks iga-aastase ohutusaruande eelnenud kalendriaasta
kohta. OhutusAaruanne
sisaldab järgmist: a) teavet
organisatsiooni ohutuseesmärkide saavutamise ja ohutuskavade tulemuste kohta; b) siseriiklike ohutusnäitajate ja
I lisas sätestatud ühiste ohutusnäitajate areng, kuivõrd see on aruandeorganisatsiooni aruandva organisatsiooni
jaoks asjakohane; c) sisemise
ohutusauditi ohutusalase siseauditi tulemused; d) tähelepanekud raudteetoimingute ja
infrastruktuuri juhtimise puudujääkide ja talitlushäirete kohta, mis võiksid
olla vajalikud Ö riiklikule Õ ohutusasutusele. êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16 ðuus III PEATÜKK OHUTUSE SERTIFITSEERIMINE JA LUBAMINE LUBADE
VÄLJAANDMINE Artikkel 10 Ohutussertifikaadid ðÜhtne ohutussertifikaat ï òuus 1. Juurdepääs
taristule antakse üksnes neile raudteeveo-ettevõtjatele, kellel on ühtne
ohutussertifikaat. 2. Ühtse
ohutussertifikaadi annab amet selliste tõendite alusel, mis näitavad, et raudteeveo-ettevõtja
on loonud oma ohutusjuhtimissüsteemi kooskõlas artikliga 9 ning täidab KTKdes
ja muudes asjakohastes õigusaktides sätestatud tingimusi, et kontrollida riske
ja osutada võrgustikus ohutuid veoteenuseid. 3. Ühtses
ohutussertifikaadis märgitakse hõlmatud raudteetoimingute liik ja ulatus. See
kehtib kogu liidus samaväärsete toimingute puhul. êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16 1. Raudtee infrastruktuurile juurdepääsu saamiseks peab
raudtee-ettevõtja vastavalt käesolevale peatükile omama ohutussertifikaati.
Ohutussertifikaat võib hõlmata kogu liikmesriigi raudteevõrgustiku või üksnes
määratletud osa sellest. ê2008/110/EÜ artikli 1
punkti 7 alapunkt a Ohutussertifikaadi eesmärgiks on tõendada, et raudtee-ettevõtja on
kehtestanud oma ohutuse juhtimissüsteemi ja on suuteline täitma
koostalitlusvõime tehnilistes kirjeldustes ja muudes asjaomastes ühenduse
õigusaktides ning siseriiklikes ohutuseeskirjades sätestatud nõudeid, et riske
kontrollida ja osutada võrgustikus ohutut transporditeenust. êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16 2. Ohutussertifikaat hõlmab järgmist: a) raudtee-ettevõtja ohutuse juhtimissüsteemi aktsepteerimist kinnitav
sertifitseerimine, nagu on kirjeldatud artiklis 9 ja III lisas, ja ê2008/110/EÜ artikli 1
punkti 7 alapunkt b b) sertifitseerimine, mis kinnitab raudtee-ettevõtja poolt asjaomases
võrgustikus teenuse ohutuks osutamiseks vajalike erinõuete täitmiseks vastu
võetud sätete aktsepteerimist. Need nõuded võivad hõlmata koostalitlusvõime
tehniliste kirjelduste ja siseriiklike ohutuseeskirjade, sealhulgas võrgustiku
kasutamise eeskirjade kohaldamist, personali sertifikaatide aktsepteerimist
ning raudtee-ettevõtjate kasutatavate sõidukite kasutuselevõtmise lubamist.
Sertifitseerimise aluseks on dokumendid, mille raudtee-ettevõtja esitab
vastavalt IV lisale. êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16 3. Selle liikmesriigi ohutusasutus, kus raudtee-ettevõtja esimest korda
alustab oma tegevust, annab sertifikaadi kooskõlas lõikega 2. Kooskõlas lõikega 2 antud sertifikaadis tuleb täpsustada sellega
hõlmatud raudteetoimingute laad ja ulatus. Kooskõlas lõike 2 punktiga a
antud sertifikaat kehtib kogu ühenduses samaväärsete
raudteetransporditoimingute puhul. 4. Raudtee-ettevõtja kavandatava täiendavate raudteeteenuste käituskoha
liikmesriigi ohutusasutus annab vajadusel täiendava siseriikliku sertifikaadi
kooskõlas lõike 2 punktiga b. òuus 4. Kolm kuud enne
mis tahes uue teenuse käivitamist, teavitab raudteeveo-ettevõtja asjakohast
riiklikku ohutusasutust dokumentidest, millega kinnitatakse, et. a) raudteeveo-ettevõtja järgib käituseeskirju, sh siseriiklikke
eeskirju, mis on talle kättesaadavaks tehtud kooskõlas artikli 8 lõikega 4,
ning hindab käitamisohutust, võttes arvesse komisjoni määruse (EÜ) nr 352/2009[27] nõudeid, ning tagab, et ta
juhib kõike riske ohutusjuhtimissüsteemi abil ning et ta võtab kõik vajalikud
meetmed ohutu käitamise tagamiseks; b) raudteeveo-ettevõtja on võtnud meetmeid, mis on vajalikud, et
teha koostööd ja kooskõlastada tegevust sellist võrgustikku/ selliseid
võrgustikke käitava(te) taristuettevõtja(te)ga, kus ta kavatseb tegutseda; c) raudteeveo-ettevõtja on võtnud vajalikke meetmeid, et tagada
käitamisohutus; d) raudteeveo-ettevõtjal on nõukogu direktiivi 95/18/EÜ[28] kohaselt välja antud litsents; e) kavandatava tegevuse liik ja ulatus vastab tema ühtsel
ohutussertifikaadil esitatule. Kui riiklikul
ohutusasutusel on kahtlusi seoses ühe või mitme tingimuse täitmisega, taotleb
ta raudteeveo-ettevõtjalt lisateavet. Kõnealuse teabevahetuse tulemusel ei või
siiski tegevuse käivitamine peatuda või edasi lükkuda. Kui riiklik ohutusasutus
leiab tõendeid ühe või mitme tingimuse täitmata jätmise kohta, annab ta
küsimuse ametile arutada, kes võtab asjakohased meetmed, mis muu hulgas
hõlmavad sertifikaadi tühistamist. êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16 ðuus 5. Ühtset
Oohutussertifikaati
uuendatakse raudteeveo-ettevõtja
taotlusel ajavahemike järel, mis ei ületa viit aastat. Seda uuendatakse
tervikuna või osaliselt iga kord, kui tegevuse liik või ulatus oluliselt
muutub. Ühtse Oohutussertifikaadi omanik teavitab viivitamata ð ametit ï pädevat
ohutusasutust viivitamata
kõikidest mis tahes olulistest muutustest ühtse
ohutussertifikaadi asjakohastes
osades tingimustes. Lisaks
sellele teavitab ta ð ametit ï pädevat
ohutusasutust uute töötajakategooriate või uute veeremitüüpide
kasutuselevõtust. Ohutusasutus ð Amet ï võib nõuda ühtse
ohutussertifikaadi asjakohase
osa läbivaatamist pärast olulisi muutusi ohutuse õiguslikusraamistikus. 6. Kui ohutusasutus leiab, et ohutussertifikaadi omanik ei
vasta enam asutuse väljastatud sertifikaadi tingimustele, tühistab see
sertifikaadi a ja/või b osad ja põhjendab oma otsust. Ohutusasutus, mis on
tühistanud kooskõlas lõikega 4 väljastatud täiendava siseriikliku
sertifikaadi, teavitab oma otsusest viivitamata ohutusasutust, mis andis
sertifikaadi lõike 2 punkti a alusel. Samuti peab ohutusasutus ohutussertifikaadi tühistama, kui selgub, et
ohutussertifikaadi omanik pole seda kasutanud eesmärgipäraselt väljastamisele
järgnenud aasta jooksul. òuus 6. Kui riiklik
ohutusasutus leiab, et ühtse ohutussertifikaadi omanik ei täida enam
sertifitseerimistingimusi, palub ta ametil see tühistada. Amet võib ühtse
ohutussertifikaadi tühistada, põhjendades oma otsust. Amet teavitab viivitamata
kõiki selle võrgustiku riiklikke ohutusasutusi, kus raudteeveo-ettevõtja
tegutseb. êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16 ðuus 76. Ohutusasutus
ð Amet ï teavitab agentuuri
ð riiklikke ohutusasutusi ï ühe kuu jooksul lõike 2 punktis a osutatud ð ühtse ï ohutussertifikaatidessertifikaadi,
väljastamisest, uuendamisest, muutmisest või tühistamisest mis on väljastatud, mida on uuendatud, muudetud või
tühistatud. Asutus teatab raudteeveo-ettevõtja
nime ja aadressi, ohutussertifikaadi
väljastamiskuupäeva, ulatuse ja kehtivuse ning tühistamise korral otsuse
põhjused. 7. 30. aprilliks 2009 annab agentuur hinnangu
ohutusalase sertifitseerimise arengule ja esitab komisjonile aruande
soovitustega ühtse ühenduse ohutussertifikaadi suunas liikumise strateegia
kohta. Komisjon võtab soovituse alusel asjakohased meetmed. òuus 8. Amet jälgib
pidevalt ühtsete ohutussertifikaatide väljastamise meetmete tõhusust ja
riiklike ohutusasutuste tehtavat järelevalvet ning vajaduse korral annab
komisjonile soovitusi olukorra parandamiseks. Need võivad hõlmata artikli 6
lõike 1 punkti d kohast ühiseid ohutusmeetodeid käsitlevat soovitust, mis
hõlmab liidu tasandil ühtlustamist vajavaid ohutusjuhtimissüsteemi meetmeid. òuus Artikkel 11 Ühtsete
ohutussertifikaatide taotlused 1. Ühtsete
ohutussertifikaatide taotlused esitatakse ametile. Amet teeb otsuse taotluse
kohta viivitamata ja mitte hiljem kui neli kuud pärast ametile kogu nõutud
teabe ja võimaliku lisateabe esitamist. Kui taotlejalt nõutakse lisateabe
esitamist, tuleb selline teave esitada viivitamata. 2. Amet annab
üksikasjalikke juhendeid ühtse ohutussertifikaadi saamise kohta. Ta loetleb
kõik artikli 10 lõike 2 eesmärgil sätestatud nõuded ja avaldab kõik asjakohased
dokumendid. 3. Taotluse
juhenddokument, milles kirjeldatakse ja selgitatakse ühtsete
ohutussertifikaatide nõudeid ja loetletakse nõutavad dokumendid, tehakse
taotlejatele tasuta kättesaadavaks. Riiklikud ohutusasutused teevad ametiga koostööd
sellise teabe levitamisel. êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16 (kohandatud) ðuus Artikkel 11 Ö 12 Õ Raudteeinfrastruktuuri-Taristuettevõtjate ohutusload 1. Raudteeinfrastruktuuritaristu haldamiseks ja käitamiseks peab Ö hangib Õ raudteeinfrastruktuuri-taristuettevõtja hankima
ohutusloa oma asukoha liikmesriigi Ö riiklikult Õ ohutusasutuselt. Ohutusluba hõlmab järgmist: a) luba, mis kinnitab, et aktsepteeritakse
raudteeinfrastruktuuri-taristuettevõtja artikli 9 Ö kohast Õ ohutusejuhtimissüsteemi aktsepteerimist kinnitav luba, nagu on kirjeldatud artiklis
9 ja III lisas Ö mis
hõlmab Õ raudteetaristu infrastruktuuri
ohutut projekteerimist, hooldust ja käitamist
ohutuks projekteerimiseks, hoolduseks ja käituseks,
sealhulgas vajadusel korral liikluskorraldus- ja märguandesignaalimissüsteemi
hoolduseks ja käituseks hooldust ja käitamist käsitlevate vajalike
eri nõuete täitmiseks täitmist
tagavat menetlust ja sätteid vajalike sätete aktsepteerimist. ja b) luba, mis kinnitab
raudtee infrastruktuuri ohutuks projekteerimiseks, hoolduseks ja käituseks,
sealhulgas vajadusel liikluskorraldus- ja märguandesüsteemi hoolduseks ja
käituseks vajalike eri nõuete täitmiseks vajalike sätete aktsepteerimist. 2. Ohutusluba uuendatakse raudteeinfrastruktuuri-taristuettevõtja taotlusel viieaastaste ajavahemike järel, mis ei ületa viit aastat. Seda uuendatakse tervikuna või
osaliselt iga kord, kui infrastruktuuri taristut, signalisatsiooni
signaalimist või elektrivarustust või
käitus- ja hoolduspõhimõtteid oluliselt muudetakse. Ohutusloa omanik teavitab pädevat riiklikku
ohutusasutust viivitamata kõikidest sellistest muutustest. Riiklik Oohutusasutus võib nõuda ohutusloa läbivaatamist
pärast olulisi muutusi ohutuse õiguslikusraamistikus. Kui riiklik
ohutusasutus leiab, et loaga saanud raudteeinfrastruktuuri-taristuettevõtja ei vasta enam asutuse väljastatud ohutusloa tingimustele,
tühistab see ta loa ja põhjendab oma otsust. òuus 3. Riiklik
ohutusasutus teeb otsuse ohutussertifikaadi või ohutusloa taotluse kohta
viivitamata ja igal juhul mitte hiljem kui neli kuud pärast kogu nõutud teabe
ja võimaliku lisateabe esitamist. êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16 34. Riiklik Oohutusasutus teavitab agentuuri ametit
ühe kuu jooksul ohutuslubadest, mis on väljastatud, mida on uuendatud, muudetud
või tühistatud. Asutus teatab raudteeinfrastruktuuri-taristuettevõtja nime ja aadressi, ohutusloa
väljastamiskuupäeva, ulatuse ja kehtivuse ning tühistamise korral otsuse põhjused põhjendab otsust. Artikkel 12 Ohutussertifitseerimise ja ohutusloaga seotud nõuded
taotlusele 1. Ohutusasutus teeb otsuse ohutussertifitseerimise või ohutusloa
taotluse suhtes viivitamata ja mitte hiljem kui neli kuud pärast ohutusasutuse
nõutud kogu teabe ja võimaliku lisateabe esitamist. Kui taotlejalt nõutakse
lisateabe esitamist, tuleb selline teave esitada viivitamata. 2. Uute raudtee-ettevõtjate asutamise ning teiste liikmesriikide
raudtee-ettevõtjate taotluste esitamise hõlbustamiseks annab ohutusasutus
üksikasjalikud juhised ohutussertifikaadi hankimise kohta. Asutus loetleb kõik
artikli 10 lõike 2 eesmärgil sätestatud nõuded ja teeb kõik
asjaomased dokumendid taotlejale kättesaadavaks. Juhised antakse raudtee-ettevõtjatele, kes esitavad ohutussertifikaadi
taotluse seoses teenustega infrastruktuuri määratletud piiratud osal,
määratledes kõnealuse osa suhtes kehtivad eeskirjad. 3. Taotluse juhend, milles kirjeldatakse ja selgitatakse
ohutussertifikaatide nõudeid ja loetletakse esitatavad dokumendid, tuleb
taotlejatele tasuta kättesaadavaks teha. Kõik ohutussertifikaatide taotlused
esitatakse ohutusasutuse nõutud keeles. êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16 (kohandatud) Artikkel 13 Juurdepääs koolitusele 1. Liikmesriigid tagavad, et ohutussertifikaate taotlevatel raudteeveo-ettevõtjatel oleks on õiglane
ja mitte kedagi mittediskrimineeriv juurdepääs rongijuhtide ja
rongi saatepersonali koolitusele, kui selline koolitus on vajalik teenuste osutamiseks nende võrgustikus või selleks et täita ohutussertifikaadi Ö ning direktiivi
2007/59/EÜ[29]
kohaste litsentside ja sertifikaatide Õ saamiseks ja vajalikke
nõuete nõudeid
täitmiseks. Pakutavad teenused hõlmavad peavad
hõlmama koolitust kasutusel olevatel marsruutidel vajalike
marsruuditeadmiste, käituseeskirjade ja -menetluste, signaalimise- ja signalisatsiooni- ja juhtimise
kontrollisüsteemi ning hädaabinõude osas. Liikmesriigid peavad tagavad
ühtlasi tagama, et raudteeinfrastruktuuri-taristuettevõtjatel ja nende töötajatel, kes
täidavad elutähtsaid ohutusülesandeid, oleks
on õiglane ja mitte kedagi mittediskrimineeriv
juurdepääs koolitusele. Kui koolitusteenused ei sisalda eksameid ja
sertifikaatide andmist, tagavad liikmesriigid, et raudteeveo-ettevõtjatel on juurdepääs sellisele
sertifitseerimisele, kui see
on ohutussertifitseerimise nõue. Riiklik Oohutusasutus tagab, et koolitusteenuste
pakkumine või sertifikaatide andmine, kui see on asjakohane, vastab ohutusnõuetele, mis on sätestatud Ö direktiivis
2007/59/EÜ Õ , artiklis 8 ja II lisas kirjeldatud
koostalitlusvõimee koostalitluse tehnilistes kirjeldustes või artiklis 8 Ö osutatud Õ siseriiklikes ohutuseeskirjades. 2. Kui koolitusvõimalused on kättesaadaval
üksnes ühe raudteeveo-ettevõtja või raudteeinfrastruktuuri-taristuettevõtja teenuste kaudu, tagavad
liikmesriigid, et need tehakse kättesaadavaks teistele raudteeveo-ettevõtjatele mõistliku ja mitte kedagi mittediskrimineeriva
hinnaga, mis on kulupõhine ja võib sisaldada kasumimarginaali. 3. Uute rongijuhtide, kaugrongide personali ja tähtsaid ülesandeid
täitva personali värbamisel peab raudteeveo-ettevõtjatel
olema võimalus arvesse võtta mis tahes koolitust, kvalifikatsiooni ja kogemust,
mis on saadud eelnevalt teistelt raudteeveo-ettevõtjatelt.
Sel eesmärgil on sellistel töötajatel õigus omada juurdepääsu kõikidele
dokumentidele, mis tõendavad nende koolitust, kvalifikatsiooni ja kogemust, ja
saada neist koopiaid ja neid edastada. 4. Igal juhul vastutab iga
raudtee-ettevõtja ja iga raudteeinfrastruktuuri-ettevõtja Ö Raudteeveo-ettevõtjad
ja taristuettevõtjad Õ vastutavad oma
selliste töötajate koolitustaseme ja kvalifikatsiooni eest, kes täidavad
ohutusega seotud ülesandeid, nagu on sätestatud artiklis 9 ja III lisas. ê2008/57/EÜ artikkel
40 --- ê2008/110/EÜ artikli 1
lõige 8 (kohandatud) ðuus Artikkel 14a Sõiduki Veeremiüksuste hooldamine 1. Igale sõidukile
veeremiüksusele määratakse enne selle
kasutusele võtmist või raudteevõrgustikus kasutamist hoolduse eest vastutav
üksus, mis registreeritakse riiklikus
raudteeveeremi riiklikus registris
vastavalt raudteede koostalitlusvõime
direktiivi XX (raudteesüsteemi
koostalitluse kohta) artiklile 4333. 2. Hoolduse eest vastutavaks üksuseks võib
olla raudteeveo-ettevõtja, raudteeinfrastruktuuri-taristuettevõtja või valdaja. 3. Ilma et see piiraks artiklis 4 sätestatud
kohast raudteeveo-ettevõtjate ja raudteeinfrastruktuuri-taristuettevõtjate vastutust raudtee rongi
ohutu toimimise käitamise eest, tagab hoolduse eest vastutav
üksus hooldussüsteemi kaudu, et sõidukid
veeremiüksused, mille hoolduse eest ta
vastutab, on ohutus töökorras. Selleks tagab hoolduse eest vastutav üksus, et sõidukeid veeremiüksuseid
hooldatakse vastavalt: a) iga sõiduki
veeremiüksuse hooldusdokumendileraamatule; b) kehtivatele nõuetele, sh
hoolduseeskirjadele ja koostalitlusvõimee
koostalitluse tehniliste kirjelduste
sätetele. Hoolduse eest vastutav üksus teostab hooldust
ise või kasutab selleks lepingulisi hooldustöökodasid. 4. Kaubavagunite puhul sertifitseerib iga
hoolduse eest vastutava üksuse asutus, mida on akrediteeritud või tunnustatud
vastavalt ð komisjoni määrusele (EL) nr 445/2011[30] ï lõikele 5,
või siseriiklik ohutusasutus. Akrediteerimisprotsess põhineb sellistel sõltumatuse, pädevuse
ja erapooletuse kriteeriumidel nagu asjaomased seeria EN 45000 Euroopa
standardid. Tunnustamisprotsess põhineb samuti sõltumatuse, pädevuse ja
erapooletuse kriteeriumidel. Kui hoolduse eest vastutav üksus on raudtee-ettevõtja või raudteeinfrastruktuuri-taristuettevõtja, kontrollib ð määrusele (EL) nr 445/2011 ï vastavust asjaomane siseriiklik ohutusasutus kooskõlas artiklis Ö artiklis
12 Õ 10 või 11 osutatud menetlusega vastavust lõike 5 alusel vastuvõetavatele nõuetele
ning seda vastavust kinnitatakse nendes menetlustes kirjeldatud
sertifikaatidel. 5. Hiljemalt 24.
detsember 2010. võtab komisjon agentuuri soovituse alusel vastu meetme, millega
luuakse kaubavagunite hoolduse eest vastutava üksuse sertifitseerimise süsteem.
Selle süsteemi kohaselt väljastatud sertifikaadid kinnitavad vastavust lõikes 3
osutatud nõuetele. Meede hõlmab nõudeid,
mis puudutavad: a) üksuse poolt
rajatud hooldussüsteemi; b) üksusele
väljastatud sertifikaadi vormingut ja kehtivust; c) sertifikaatide
väljastamise ning sertifitseerimissüsteemi toimimiseks vajalike kontrollimiste
eest vastutava asutuse või asutuste akrediteerimise või tunnustamise
kriteeriume; d) sertifitseerimissüsteemi
kohaldamise kuupäeva, sh üheaastast üleminekuperioodi olemasolevate hoolduse
eest vastutavate üksuste jaoks. Kõnealune meede, mille
eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähemolulisi sätteid, täiendades seda,
võetakse vastu vastavalt artikli 27 lõikes 2a osutatud kontrolliga
regulatiivmenetlusele. Hiljemalt 24. detsember
2018. vaatab komisjon agentuuri soovituse alusel selle meetme läbi, et hõlmata
kõiki sõidukeid ning vajaduse korral ajakohastada kaubavagunitele kohaldatavat
sertifitseerimissüsteemi. 56. Lõike 45
kohaselt väljastatud sertifikaadid kehtivad kogu ühenduse
Ö liidu Õ territooriumil. 7.
Agentuur hindab lõike 5 alusel rakendatud sertifitseerimise protsessi ja esitab
aruande komisjonile hiljemalt kolme aasta jooksul pärast asjakohase meetme
jõustumist. òuus 6. 31. maiks 2014
hindab amet kaubavagunite puhul hoolduse eest vastutavate üksuste
sertifitseerimissüsteemi ja kaalub võimalust kõnealuse süsteemi laiendamiseks
kõigile veeremiüksustele ning esitab komisjonile aruande. 7. Komisjon võtab
rakendusaktidega hiljemalt 24. detsembril 2016 vastu ühised tingimused, mille
alusel sertifitseeritakse hoolduse eest vastutav üksus kõigi veeremiüksuste
puhul. Nimetatud rakendusaktid
võetakse vastu kooskõlas artikli 27 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega. Kaubavagunite suhtes
kohaldatavat sertifitseerimissüsteemi, mis on vastu võetud määrusega (EL) nr
445/2011, kohaldatakse jätkuvalt seni, kuni võetakse vastu esimeses lõigus
osutatud rakendusaktid. ê2008/110/EÜ artikli 1
lõige 8 (kohandatud) ðuus ÖArtikkel 15 Õ ÖHoolduse eest
vastutavate üksuste sertifitseerimise süsteemi erandid Õ 18.
Liikmesriigid võivad otsustada täita oma kohustust hoolduse eest vastutava
üksuse kindlaksmääramisel ja sertifitseerimisel alternatiivsete meetmete kaudu,
ð järgides artikliga 14 loodud
sertifitseerimissüsteemi ï , järgmistel juhtudel: a) kolmandas riigis registreeritud ja
kõnealuse riigi seaduste järgi hooldatavad sõidukid
veeremiüksused; b) Sõidukid
veeremiüksused, mida kasutatakse
raudteevõrgustikes või liinidel, mille rööpmelaiusrööpavahe erineb põhiraudteevõrgustiku omast ühenduse Ö liidu Õ territooriumil, põhivõrgustiku
omast ja mille puhul lõikes 3 artikli 14
lõikes 3 osutatud nõuete täitmist tagavad rahvusvahelised lepingud
kolmandate riikidega; c) artikliga
2 lõikes 2 Ö hõlmatud Õ määratletud sõidukid
veeremiüksused ning sõjaväevarustus ja
eritransport, mis vajavad enne kasutamist siseriikliku
ohutusasutuse ad hoc luba. Sellisel juhul lubatakse erandeid mitte
kauemaks kui viieks aastaks. 2. Selliseid alternatiivseid meetmeid Ö Lõikes 1
osutatud alternatiivseid meetmeid Õ rakendatakse
asjaomase siseriikliku ohutusasutuse Ö või ameti Õ lubatud erandite
põhjal. a) kui registreeritakse sõidukeid veeremiüksuseid
vastavalt direktiivi xx (raudteesüsteemi
koostalitluse kohta) raudteede
koostalitlusvõime direktiivi artiklile 4333, niivõrd kui see puudutab on
seotud hoolduse eest vastutava üksuse kindlaksmääramist kindlaksmääramisega; b) kui väljastatakse ohutussertifikaate ja
ohutuslube raudteeveo-ettevõtjatele ja raudteeinfrastruktuuri-taristuettevõtjatele vastavalt käesoleva
direktiivi artiklitele 10 ja 1211, niivõrd kui see puudutab on
seotud hoolduse eest vastutava üksuse kindlaksmääramist kindlaksmääramisega või sertifitseerimist sertifitseerimisega. 3. Käesoleva direktiivi aArtiklis
18 osutatud iga-aastases ohutusaruandes tuleb
tuuakse sellised erandid välja tuua ning neid põhjendada põhjendatakse.
Kui ilmneb, et ühenduse Ö liidu Õ raudteesüsteemis
võetakse liigseid ohutusriske, teavitab agentuur
amet sellest viivitamata komisjoni.
Komisjon kontakteerub võtab ühendust
asjaomaste pooltega ja vajaduse korral nõuab, et liikmesriik tühistaks oma
erandiotsuse. êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16 (kohandatud) Artikkel 15 Ohutussertifikaatide
ühtlustamine 1. Enne 2009. aasta 30. aprilli võetakse vastu otsused ühiste
ühtlustatud nõuete kohta kooskõlas artikli 10 lõike 2 punktiga b ja
IV lisaga ning taotlemisjuhendite ühine vorm artikli 27 lõikes 2
osutatud korras. 2. Agentuur esitab soovitused ühiste ühtlustatud nõuete ning
taotlemisjuhendite ühise vormi kohta mandaadi alusel, mis kehtestatakse
artikli 27 lõikes 2 osutatud korras. IV PEATÜKK Ö RIIKLIKUD Õ OHUTUSASUTUSED Artikkel 16 Ülesanded 1. Iga liikmesriik moodustab ohutusasutuse.
Selleks asutuseks võib olla transpordiküsimuste eest vastutav
ministeerium ning selle organisatsioon töökorraldus, õiguslik struktuur ja
otsustamisprotsess ei tohi sõltuda ühestki raudteeveo-ettevõtjast, raudteeinfrastruktuuri-taristuettevõtjast, taotlejast ega
hankeüksusest. òuus 2. Riiklikule
ohutusasutusele usaldatakse vähemalt järgmised ülesanded: a) direktiivi XX (raudteesüsteemi koostalitluse kohta) artikli 18
lõike 2 kohase raudteesüsteemi moodustavate energia ja taristu allsüsteemide
kasutuselevõtu lubamine; b) järelevalve, et koostalitlusvõime komponendid vastavad
olulistele nõuetele, nagu on nõutud direktiivi [XX] raudteesüsteemi
koostalitluse kohta artiklis [x]; c) Euroopa veeremiüksuse numbri andmine kooskõlas direktiivi [XX]
raudteesüsteemi koostalitluse kohta artikliga 42; d) ameti taotlusel ameti toetamine artikli 10 kohaselt antud
ühtsete ohutussertifikaatide väljastamisel, uuendamisel, muutmisel ja
tühistamisel ning nende sertifikaatidega ette nähtud tingimuste ja nõuete
kontrollimine ning selle kontrollimine, et raudteeveo-ettevõtjad tegutsevad
liidu või rahvusvahelise õiguse nõuete kohaselt; e) artikli 12 kohaselt antud ohutuslubade väljastamine,
uuendamine, muutmine ja tühistamine ning kontrollimine, et nendega ette nähtud
tingimused ja nõuded on täidetud ning selle kontrollimine, et taristuettevõtjad
tegutsevad liidu või rahvusvahelise õiguse nõuete kohaselt; f) ohutuse õigusraamistiku, sealhulgas siseriiklike eeskirjade
süsteemi jälgimine, edendamine ning vajaduse korral jõustamine ja
ajakohastamine; g) raudteeveo-ettevõtjate järelevalve kooskõlas määruse (EL) nr
1158/2010[31]
IV lisaga ja määrusega (EL) nr 1077/2012[32]. h) järelevalve selle üle, et veeremiüksused on nõuetekohaselt
registreeritud raudteeveeremi riiklikus registris ning et selles sisalduv
ohutusalane teave on korrektne ja ajakohane. 3. Selle
liikmesriigi riiklik ohutusasutus, kus raudteeveo-ettevõtja tegutseb, võtab
vajalikud meetmed, et kooskõlastada tegevust ameti ja muude ohutusasutustega
tagamaks, et jagatakse konkreetset raudteeveo-ettevõtjat käsitlevat põhiteavet,
eriti teadaolevate riskide ja ohutustaseme kohta. Riiklik ohutusasutus jagab ka
teavet teiste asjakohaste riiklike ohutusasutustega, kui ta leiab, et
raudteeveo-ettevõtja ei võta vajalikke riskikontrollimeetmeid. Ta teavitab ametit
viivitamata kõikidest tema järelevalve all oleva raudteeveo-ettevõtja
ohutustasemega seotud probleemidest. Amet võtab asjakohaseid meetmeid, mis on
ette nähtud artikli 10 lõikega 6. êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16 2. Ohutusasutusele usaldatakse vähemalt järgmised ülesanded: ê2008/110/EÜ artikli 1
punkti 9 alapunkt a a) raudteesüsteemi moodustavate struktuuriliste
allsüsteemide kasutuselevõtmise lubamine vastavalt raudteede koostalitlusvõime
direktiivi artiklile 15 ning nende käitamise ja hooldamise kontrollimine
vastavalt asjaomastele olulistele nõuetele; ê2008/110/EÜ artikli 1
punkti 9 alapunkt b --- êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16 c) järelevalve, et koostalitlusvõime komponendid
vastavad olulistele nõuetele, nagu on nõutud direktiivide 96/48/EÜ ja
2001/16/EÜ artiklis 12; d) uue ja oluliselt muudetud, koostalitlusvõime tehniliste
kirjeldustega veel hõlmamata veeremi ekspluatatsiooni lubamine; e) kooskõlas artiklitega 10 ja 11 antavate
ohutussertifikaatide ja ohutuslubade asjakohaste osade väljastamine,
uuendamine, muutmine ja tühistamine ning kontrollimine, et neis sätestatud
tingimused ja nõuded on täidetud ning et raudteeinfrastruktuuri-ettevõtjad ja
raudtee-ettevõtjad tegutsevad ühenduse või siseriikliku õiguse alusel; f) ohutuse õigusliku raamistiku, sealhulgas siseriiklike
ohutuseeskirjade süsteemi jälgimine, soodustamine ning vajadusel jõustamine ja
arendamine; ê2008/110/EÜ artikli 1
punkti 9 alapunkt c g) järelevalve selle üle, et sõidukid on
nõuetekohaselt registreeritud riiklikus raudteeveeremi registris ning et selles
sisalduv ohutusalane teave on korrektne ja ajakohane. êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16 (kohandatud) ðuus 4. Lõikes 2 osutatud ülesandeid pole ei ole
lubatud üle anda raudteeinfrastruktuuri-taristuettevõtjatele, raudteeveo-ettevõtjatele ega hankeüksustele ega neilt
alltöövõtu korras osta. Artikkel 17 Otsustamispõhimõtted 1. Ö Riiklikud Õ Ohutusasutus Ö ohutusasutused Õ täidab täidavad
oma ülesandeid avatult, mittediskrimineerivalt ja arusaadavalt läbipaistvalt.
Eelkõige kuulab kuulavad ta Ö nad Õ ära kõik osapooled
ja põhjendab põhjendavad oma otsuseid. Ta Ö Nad Õ vastab vastavad
viivitamata nõuetele ja taotlustele ning teatab
teatavad oma teabenõuetest viivitamata ja
võtab võtavad
kõik oma otsused vastu nelja kuu jooksul pärast seda, kui talle neile
on esitatud kogu nõutud teave. Ta Ö Nad Õ võib võivad
artiklis 16 osutatud ülesannete täitmisel igal ajal taotleda tehnilist abi
raudteeinfrastruktuuri-taristuettevõtjatelt ja raudteeveo-ettevõtjatelt või muudelt pädevatelt
asutustelt. Siseriikliku õiguslikuraamistiku väljatöötamise käigus
konsulteerib Ö riiklik Õ ohutusasutus kõigi asjaomaste kaasatud
isikute ja huvitatud pooltega, sealhulgas raudteeinfrastruktuuri-taristuettevõtjate, raudteeveo-ettevõtjate, tootjate ja hoolduse
pakkujate, kasutajate ja töötajate esindajatega. 2. Ö Amet ja
riiklikud Õ Ohutusasutus Ö ohutusasutused Õ on vabad läbi viima mis tahes kontrolle ja uurimisi juurdlusi,
mis on talle neile vajalikud ülesannete täitmiseks, ja saab Ö neile Õ antakse juurdepääsu kõikidele
asjakohastele raudteeinfrastruktuuri-taristuettevõtjate ja raudteeveo-ettevõtjate kõikidele
asjakohastele dokumentidele ja
tööruumidele, sisseseadele ning seadmetele. 3. Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed
tagamaks, et Ö riiklike Õ ohutusasutuse
otsused on võimalik kohtus läbi vaadata. 4. Ö Riiklikud Õ Oohutusasutused
vahetavad aktiivselt vaateid ja kogemusi oma otsustamisekriteeriumite ühtlustamiseks kogu
ühenduses ð ameti loodud võrgustiku kontekstis, et
ühtlustada oma otsuste tegemise kriteeriume kogu liidus ï . Nende
koostööeesmärgiks on eelkõige selliste raudtee-ettevõtjate
ohutussertifitseerimise hõlbustamine ja koordineerimine, kellele on antud õigus
kasutada rahvusvahelisi rongiliine direktiivi 2001/14/EÜ artiklis 15
sätestatud korras. Agentuur toetab ohutusasutusi nendes ülesannetes. òuus 5. Ameti ja riiklike
ohutusasutuste koostöö ulatus kõigis kohapealset kontrolli käsitlevates
küsimustes, mis on seotud ühtse ohutussertifikaadi väljaandmisega ja
raudteeveo-ettevõtjate üle järelevalve teostamisega pärast ühtse
ohutussertifikaadi väljaandmist, nähakse ette ameti ja riiklike ohutusasutuste
vaheliste lepinguliste või muude kokkulepetega. êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16 Artikkel 18 Aastaaruanne Igal aastal avaldab riiklik ohutusasutus oma eelnenud aasta tegevusi tegevust
käsitleva aastaaruande ja saadab selle agentuurile
ametile hiljemalt 30. septembriks.
Aruanne sisaldab järgmist teavet: a) raudteeohutuse areng, sealhulgas
I lisas sätestatud kohaste
koostalitlusvõime koostalitluse tehniliste kirjelduste kokkukoondamine liikmesriikide liikmesriigi tasandil; b) olulised muutused raudteeohutust
käsitlevates õigusaktides ja määrustes eeskirjades; c) ohutussertifitseerimise ja ohutuslubade
areng; d) raudteeinfrastruktuuri-taristuettevõtjate ja raudteeveo-ettevõtjate üle
teostatava järelevalve tulemused ja
sellega seotud kogemus; ê2008/110/EÜ artikli 1
lõige 10 (kohandatud) ðuus (e) artikli 14a Ö 14 Õ lõike 8 kohaselt
tehtud erandid.; ðf) kõik kontrollid või auditid, mis on
liikmesriigis tegutsevate raudteeveo-ettevõtjate üle teostatava järelevalve
käigus korraldatud. ï êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16 V PEATÜKK ÕNNETUS-
JUHTUMITE JA VAHEJUHTUMITE INTSIDENTIDE UURIMINE Artikkel 19 Uurimiskohustus 1. Liikmesriigid tagavad, et artiklis 21
osutatud uurimisorgan ohutusjuurdlusasutus teostab pärast tõsiseid
õnnetusjuhtumeid raudteesüsteemis uurimise juurdluse, mille eesmärgiks on raudteeohutuse
võimalik parendamine suurendamine ja õnnetusjuhtumite vältimine. 2. Lisaks tõsistele õnnetustele võib
artiklis 21 osutatud uurimisorgan ohutusjuurdlusasutus uurida neid õnnetus-juhtumeid
ja vahejuhtumeid intsidente, mis veidi teistsugustel tingimustel
võinuks põhjustada tõsiseid õnnetusjuhtumeid, sealhulgas Euroopa
raudteesüsteemi struktuuriliste alalmsüsteemide
või koostalitlusvõimee komponentide tehnilised tõrked. Uurimisorgan Ohutusjuurdlusasutus otsustab
oma äranägemisel, kas sellist õnnetus-juhtumit või vahejuhtumit
intsidenti uuritakse. Otsuses võtab ta
arvesse järgmist: a) õnnetus-juhtumi või vahejuhtumi
intsidendi tõsidus; b) kas see on osa õnnetus-juhtumite
või vahejuhtumite intsidentide seeriast, mis on asjakohased mõjutavad süsteemile kui tervikule
tervikut; c) selle mõju raudteeohutusele ühenduse liidu
tasandil; ja d) raudteeinfrastruktuuri-taristuettevõtjate, raudteeveo-ettevõtjate, riikliku ohutusasutuse või liikmesriikide
taotlused. 3. Uurimiste
Juurdluste ulatuse ja nende teostamisel
järgitava korra määrab uurimisorgan ohutusjuurdlusasutus, võttes arvesse artiklite artikleid
20 ja 22 põhimõtteid ja eesmärke, ning
sõltuvalt järeldustest, mida loodetakse õnnetus-juhtumist
või vahejuhtumist intsidendist teha ohutuse parandamise suurendamise
eesmärgil. 4. Uurimine
Juurdlus ei ole ühelgi mitte
mingil juhul seotud süü või vastutuse
määramisega. Artikkel 20 Uurimise Juurdluse õiguslik seisund 1. Liikmesriigid määratlevad oma vastava
õigussüsteemi raames uurimise juurdluse õigusliku seisundi, mis võimaldab
vastutavatel uurijatel oma ülesannet täita kõige tõhusamalt ja võimalikult
kiiresti. 2. Vastavalt liikmesriikides kehtivatele õigusaktidele ja vajaduse
korral koostöös kohtuliku juurdluse eest vastutavate asutustega antakse
uurijatele võimalikult kiiresti õigus: òuus 2. Vastavalt
kehtivatele õigusaktidele tagavad liikmesriigid, et kohtuliku uurimise eest
vastutavad ametiasutused teevad täies ulatuses koostööd ning et uurijatele
antakse võimalikult kiiresti: êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16 (kohandatud) a) juurdepääsuks õnnetus-juhtumi või vahejuhtumi
intsidendi sündmuskohale ning asjaomasele kaasatud
veeremile, seotud infrastruktuuri-taristu-, liikluskorraldus- ja signaalimisseadmetele signalisatsiooniseadeldistele; b) õigus vahetult koostatud tõendusmaterjali
nimekirjale ja rusude, infrastruktuuritaristuseadeldiste või komponentide
kontrollitud eemaldamiseks uurimise või analüüsi jaoks; c) juurdepääs pardasalvestusseadmetele ning
suuliste teadete salvestamise ja signaalimissignalisatsiooni- ja liikluskorraldussüsteemi
tööd registreerivate seadmete sisule ja nende kasutamisele; d) juurdepääs ohvrite surnukehade uurimistulemustele; e) juurdepääs õnnetus-juhtumi
või vahejuhtumiga intsidendiga seotud rongipersonali ja muu raudteepersonali
uurimistulemustele; f) võimalus küsitleda seotud kaasatud
raudteepersonali ja teisi tunnistajaid; g) juurdepääs asjaga seotud kaasatud
raudteeinfrastruktuuri-taristuettevõtja, raudteeveo-ettevõtja ja Ö riikliku Õ ohutusasutuse
asjakohasele teabele või andmikele dokumentidele. 3. Uurimine
Ohutusjuurdlus viiakse läbi mis tahes
kohtulikust juurdlusest sõltumatult. Artikkel 21 Uurimisorgan
Ohutusjuurdlusasutus 1. Iga liikmesriik tagab, et artiklis 19
osutatud õnnetus-juhtumite ja vahejuhtumite
intsidentide uurimised teostab alaline
organ, mis koosneb vähemalt ühest uurijast, kes on suuteline täitma juhtiva
uurija ülesandeid õnnetus-juhtumi või vahejuhtumi
intsidendi korral. Selle organi
organisatsioon, õiguslik struktuur ja otsustamisprotsess ei tohi sõltuda
sõltu ühestki raudteeinfrastruktuuri-taristuettevõtjast, raudteeveo-ettevõtjast, maksude sissenõudmise
asutusest, jaotusasutusest ega teavitatud asutusest ega ühestki poolest, kelle
huvid võiksid sattuda konflikti uurimisorganile
ohutusjuurdlusasutusele usaldatud
ülesannetega. Lisaks sellele peab on ta olema
funktsionaalselt talituslikult sõltumatu Ö riiklikust Õ ohutusasutusest ja
raudteid reguleerivast asutusest. 2. Uurimisorgan
Ohutusjuurdlusasutus täidab oma ülesanded
sõltumatult lõikes 1 osutatud organisatsioonidest ja on võimeline hankima
selleks piisavaid vahendeid. Uurijatele antakse staatus, mis tagab neile
vajaliku sõltumatuse. 3. Liikmesriigid näevad ette, et raudteeveo-ettevõtjad, raudteeinfrastruktuuri-taristuettevõtjad ja vajadusel korral
Ö riiklik Õ ohutusasutus on
kohustatud viivitamata teatama artiklis 19 osutatud õnnetus-juhtumitest
ja vahejuhtumitest intsidentidest uurimisorganile ohutusjuurdlusasutusele. Uurimisorgan Ohutusjuurdlusasutus
on võimeline sellistele aruannetele vastama ja võtma vajalikke meetmeid uurimise juurdluse
alustamiseks hiljemalt üks nädal pärast õnnetus-juhtumit
või vahejuhtumit intsidenti käsitleva aruande kättesaamist. 4. Uurimisorgan
Ohutusjuurdlusasutus võib kombineerida oma ülesandeid käesoleva direktiivi raames talle antud ülesandeid
alusel ka
muude juhtumite kui uurimisega peale raudteeõnnetus- raudteeõnnetusi ja vahejuhtumite intsidente
käsitlevate juurdlusteega,, kui sellised uurimised juurdlused
ei ohusta tema sõltumatust. 5. Vajadusel võib uurimisorgan ohutusjuurdlusasutus
taotleda teiste liikmesriikide või agentuuri
ameti uurimisorganite
ohutusjuurdlusasutuste abi eriteadmiste
osas või tehniliste kontrollide, analüüside teostamiseks või hinnangute
andmiseks. 6. Liikmesriigid võivad uurimisorganile ohutusjuurdlusasutusele usaldada ka
artiklis 19 nimetamata raudteeõnnetus-te ja vahejuhtumite
intsidentide uurimise. 7. Uurimisorganid
Ohutusjuurdlusasutused vahetavad
aktiivselt vaateid ja kogemusi ühiste uurimismeetodite väljatöötamiseks,
ohutusnõuannete järelkontrolli ühiste põhimõtete koostamiseks ning teaduslik-tehnilise
arenguga kohanemiseks. Agentuur Amet toetab uurimisorganeid ohutusjuurdlusasutusi selles ülesandes
täitmisel. Artikkel 22 UurimisJuurdlusmenetlus 1. Artiklis 19 osutatud õnnetus-juhtumit
või vahejuhtumit intsidenti uurib selle toimumiskoha liikmesriigi
uurimisorgan ohutusjuurdlusasutus. Kui pole ei ole
võimalik määrata, millises liikmesriigis see toimus või kui see toimus kahe
liikmesriigi vahelisel piirirajatisel või selle lähedal, lepivad asjaomased organid asutused
kokku, kumb neist teostab uurimise juurdluse, või lepivad nad kokku selle ühises
läbiviimises. Esimesena mainitud juhul on Teisel
teisel organil
asutusel on esimesel
juhul lubatud uurimises juurdluses osaleda ja selle tulemustest
täielikult osa saada. Teise liikmesriigi uurimisorganid ohutusjuurdlusasutused kutsutakse uurimises
osalema alati, kui õnnetus-juhtumiga või vahejuhtumiga
intsidendiga on seotud selles
liikmesriigis asutatud ja litsentseeritud raudteeveo-ettevõtja. Käesolev lõige ei takista liikmesriike kokku
leppimast, et asjaomased asutused organid peaksid
uurimised viivad juurdluse
ka muudel tingimustel teostama läbi koostöös. 2. Iga õnnetus-juhtumi
või vahejuhtumi intsidendi puhul organiseerib uurimise juurdluse
eest vastutav organ uurimise juurdluse teostamise asjakohased vahendid, mis
hõlmavad vajalikke tegevusealaseid ja
tehnilisi eriteadmisi. Need eriteadmised võidakse hankida organisiseselt või
-väliselt, olenevalt uuritava õnnetus-juhtumi või vahejuhtumi
intsidendi iseloomust. 3. Uurimine
Juurdlus teostatakse nii avatult kui
võimalik, et nii et
kõik pooled saab ära kuulatakse ära
ja nad saavad teavitatakse
juurdluse tulemustest teada. Asjaomast raudteeinfrastruktuuri-taristuettevõtjat ja raudteeveo-ettevõtjaid, Ö riiklikku Õ ohutusasutust,
ohvreid ja nende sugulasi, kahjustatud vara omanikke, tootjaid, asjaomaseid
hädaabiteenistusi ning töötajate ja kasutajate esindajaid tuleb regulaarselt
teavitada uurimisest juurdlusest ja selle arengust ning võimalusel korral
anda neile võimalus esitada juurdluse käigus arvamusi ja vaateid uurimiseks ning lubada kommenteerida aruannete kavandites
sisalduvat teavet ja esialgseid aruandeid. 4. Uurimisorgan
Ohutusjuurdlusasutus viib läbi
õnnetuspaiga uurimise võimalikult lühikese ajaga, et raudteeinfrastruktuuri-taristuettevõtja saaks infrastruktuuri taristu taastada ja selle võimalikult kiiresti
raudteeveoteenustele osutamiseks avada. Artikkel 23 Aruanded 1. Artiklis 19 osutatud õnnetus-juhtumi
või vahejuhtumi intsidendi uurimise suhtes puhul
kehtivad koostatakse aruanded, mille vorm sõltub õnnetus-juhtumi
või vahejuhtumi intsidendi liigist ja tõsidusest ning
uurimistulemuste asjakohasusest. Aruannetes märgitakse ära artikli 19
lõikes 1 osutatud uurimiste juurdluste eesmärgid ja need sisaldavad
vajaduse korral soovitusi ohutusesoovitusi
tagamiseks. 2. Uurimissorgan
Ohutusjuurdlusasutus avalikustab
lõpparuande võimalikult lühikese aja jooksul ja tavaliselt hiljemalt 12 kuu
jooksul pärast juhtumi toimumise
kuupäeva. Aruandes järgitakse nii täpselt kui võimalik
V lisas sätestatud aruandestruktuuri. Aruanne koos ohutussoovitustega ohutuse tagamiseks edastatakse
artikli 22 lõikes 3 osutatud asjakohastele pooltele ning teiste
liikmesriikide asjaomastele organitele ja pooltele. òuus Komisjon kehtestab
rakendusaktidega õnnetusjuhtumite ja intsidentide uurimist käsitlevate
aruannete sisu. Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 27
lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega. êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16 3. Igal aastal avaldab uurimisorgan ohutusjuurdlusasutus
hiljemalt 30. septembriks aastaaruande, milles annab aru eelnenud aastal
teostatud uurimistest juurdlustest, ohutuse
tagamiseks antud ohutussoovitustest ja eelnevalt antud soovituste
põhjal võetud meetmetest. êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16 (kohandatud) Artikkel 24 Agentuurile Ametile edastatav teave 1. Ühe nädala jooksul pärast uurimise
alustamise otsust teavitab uurimisorgan
ohutusjuurdlusasutus sellest agentuuri ametit.
Teates näidatakse juhtumi kuupäev, kellaaeg ja koht, selle liik ja tagajärjed
surmajuhtumite, vigastuste ja materiaalse kahju osas. 2. Uurimisorgan
Ohutusjuurdlusasutus saadab agentuurile ametile
koopia artikli 23 lõikes 2 osutatud lõpparuandest ja artikli 23
lõikes 3 osutatud aastaaruandest. Artikkel 25 OhutusSsoovitused
ohutuse tagamiseks 1. Uurimisorgani
Ohutusjuurdlusasutuse antud ohutussoovitus
ohutuse tagamiseks ei loo mingil juhul
eeldust õnnetus-juhtumis või vahejuhtumis
intsidendis süü või vastutuse
kindlaksmääramiseks. 2. Soovitused adresseeritakse Ö ametile,
riiklikule Õ ohutusasutusele ja
teistele liikmesriigi või liikmesriikide organitele või asutustele, kui seda
eeldab soovituse laad. Liikmesriigid ja nende Ö riiklikud Õ ohutusasutused
võtavad vajalikud meetmed tagamaks, et uurimisorganite
ohutusjuurdlusasutuste antud ohutussoovitusi
ohutuse tagamiseks võetakse nõuetekohaselt arvestatakse arvesse
ja vajadusel korral järgitakse. 3. Ö Riiklik Õ Oohutusasutus
ja teised ametiasutused või organid või
vajadusel korral teised liikmesriigid, kellele soovitused
on adresseeritud, annavad uurimisorganile
ohutusjuurdlusasutusele aru soovituse
tagajärjel võetud või kavandatavatest meetmetest vähemalt kord aastas. VI PEATÜKK LÕPPSÄTTED ê2008/110/EÜ artikli 1
punkt 11 (kohandatud) Artikkel 26 Lisade kohandamine Lisasid kohandatakse
vastavalt teaduse ja tehnika arengule. Kõnealune meede, mille eesmärk on muuta
käesoleva direktiivi vähemolulisi sätteid, võetakse vastu vastavalt artikli 27
lõikes 2a osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele. òuus Artikkel 26 Delegeeritud
volituste rakendamine 1. Komisjonile
antakse õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte käesolevas artiklis sätestatud
tingimustel. 2. Komisjonile
antakse määramata ajaks õigus võtta vastu artikli 5 lõikes 2 ja artikli 7
lõikes 2 osutatud delegeeritud õigusakte. 3. Euroopa Parlament
ja nõukogu võivad artikli 5 lõikes 2 ja artikli 7 lõikes 2 osutatud volituste
delegeerimise igal ajal tagasi võtta. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse selles
otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub järgmisel päeval
pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas või otsuses nimetatud
hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide
kehtivust. 4. Niipea, kui
komisjon on vastu võtnud delegeeritud õigusakti, teeb ta selle samal ajal
teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule. 5. Kooskõlas artikli
5 lõikega 2 või artikli 7 lõikega 2 vastu võetud delegeeritud õigusakt jõustub
ainult juhul, kui Euroopa Parlament ega nõukogu ei ole esitanud sellele
vastuväiteid kahe kuu jooksul pärast kõnealusest õigusaktist teatamist Euroopa
Parlamendile ja nõukogule või kui Euroopa Parlament ja nõukogu on mõlemad enne
nimetatud ajavahemiku lõppemist komisjonile teatanud, et nad ei kavatse
vastuväiteid esitada. Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel pikendatakse
seda tähtaega kahe kuu võrra. êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16 ðuus Artikkel 27 Komiteemenetlus 1. Komisjoni abistab direktiivi 96/48/EÜ artikli 21 alusel loodud
komitee. ð 1. Komisjoni abistab komitee. Nimetatud
komitee on komitee määruse (EL) nr 182/2011 tähenduses. ï 2. Kui viidatakse käesolevale lõikele, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ
artikleid 5 ja 7, võttes arvesse selle artiklis 8 sätestatut. ð 2. Käesolevale lõikele viitamisel
kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5. ï Otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikes 6 sätestatud tähtajaks
kehtestatakse kolm kuud. ê2008/110/EÜ artikli 1
lõike 12 punkt a (kohandatud) 2a. Käesolevale lõikele
viitamisel kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikli 5a lõikeid 1 kuni 4 ja
artiklit 7, võttes arvesse selle otsuse artikli 8 sätteid. êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16 (kohandatud) 3. Kui viidatakse
käesolevale lõikele, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 3 ja 7, võttes
arvesse selle artiklis 8 sätestatut. ê2008/110/EÜ artikli 1
punkti 12 alapunkt b --- êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16 Artikkel 28 Rakendusmeetmed 1. Liikmesriigid võivad juhtida komisjoni tähelepanu kõikidele
käesoleva direktiivi rakendamisega seotud meetmetele. Asjakohased otsused
võetakse vastu artikli 27 lõikes 2 osutatud korras. 2. Komisjon kontrollib liikmesriigi taotluse korral või omal algatusel
ohutussertifitseerimise ja ohutuslubade andmisega seotud sätete kohaldamist ja
rakendamist konkreetsel juhul ning teeb kahe kuu jooksul alates vastava
taotluse saamisest artikli 27 lõikes 2 osutatud korras otsuse, kas
kõnealuse meetme kohaldamist võib jätkata. Komisjon edastab oma otsuse Euroopa
Parlamendile, nõukogule ja liikmesriikidele. êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16 (kohandatud) VII PEATÜKK ÜLD- JA LÕPPSÄTTED Artikkel 29 Direktiivi
95/18/EÜ muudatused Direktiivi 95/18/EÜ
muudetakse järgmiselt. 1. Artikkel 8
asendatakse järgmisega: “Artikkel 8 Kutsealase
pädevuse nõue on täidetud, kui taotleval raudtee-ettevõtjal on või saab olema
juhtkond, kellel on litsentsiga kindlaksmääratud tegevuse turvalisuse ja
usaldusväärsuse kontrollimiseks ning järelevalveks vajalikud teadmised ja/või
kogemused.”» 2. Lisa II
jagu tunnistatakse kehtetuks. Artikkel 30 Direktiivi
2001/14/EÜ muudatused Direktiivi 2001/14/EÜ
muudetakse järgmiselt. 1. Pealkiri
asendatakse järgmisega: “Euroopa
Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2001/14/EÜ, 26. veebruar 2001, raudtee
infrastruktuuri läbilaskevõime jaotamise ja tasude kehtestamise kohta raudtee
infrastruktuuri kasutamise eest”. 2.
Artikli 30 lõike 2 punkt f asendatakse järgmisega: “f) juurdepääsu
kord kooskõlas nõukogu 29. juuli 1991. aasta direktiivi 91/440/EMÜ
artikliga 10 ühenduse raudteede arendamise kohta,[33]
mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. aprilli 2004. aasta
direktiiviga 2004/51/EÜ ühenduse raudteede arendamise kohta[34].”» 3. Artikkel
32 tunnistatakse kehtetuks. 4.
Artikli 34 lõige 2 asendatakse järgmisega: „2. Komisjon
kontrollib liikmesriigi taotluse korral või omal algatusel maksustamise ja
läbilaskevõime jaotamisega seotud sätete kohaldamist ja rakendamist konkreetsel
juhul ning teeb kahe kuu jooksul alates vastava taotluse saamisest
artikli 35 lõikes 2 osutatud korras otsuse, kas kõnealuse meetme
kohaldamist võib jätkata. Komisjon edastab oma otsuse Euroopa Parlamendile,
nõukogule ja liikmesriikidele.” Artikkel 31 Ö 28 Õ Aruandlus ja ühenduse
Ö liidu Õ edasised meetmed Komisjon esitab
Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande käesoleva direktiivi rakendamise
kohta hiljemalt 30. detsembriks 2007 ja seejärel iga viie aasta järel. òuus Ameti esitatud
asjakohase teabe alusel esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule enne
[täpse kuupäeva sisestab Euroopa Liidu Väljaannete Talitus – viis aastat
pärast jõustumiskuupäeva] ja pärast seda iga viie aasta järel aruande
käesoleva direktiivi rakendamise kohta. êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16 (kohandatud) Vajaduse korral lisatakse aruandele
asjakohased ettepanekud ühenduse Ö liidu Õ edasisteks
meetmeteks. Artikkel 32 Ö 29 Õ Karistused Liikmesriigid kehtestavad eeskirjad selliste karistuste kohta, mida kohaldatakse
käesoleva direktiivi kohaselt vastuvõetud siseriiklike õigusnormide rikkumise
korral, ning võtavad kõik vajalikud meetmed, et tagada nende rakendamine.
Ettenähtud trahvid karistused peavad olema tõhusad,
proportsionaalsed, mittediskrimineerivad ja hoiatavad. Liikmesriigid teatavad neist eeskirjadest
komisjonile artiklis 33 Ö 32 lõikes
1 Õ kindlaks määratud
kuupäevaks ja annavad viivitamata teada neid edaspidi mõjutavatest
muudatustest. òuus Artikkel 30 Üleminekusätted Direktiivi
2004/49/EÜ III ja V lisa kohaldatakse kuni käesoleva direktiivi artikli 6
lõigetes 2 ja 3, artikli 9 lõikes 2, artikli 14 lõikes 7 ning artikli 23 lõikes
2 osutatud rakendusaktide kohaldamiseni. Kuni [täpse kuupäeva
sisestab Euroopa Liidu Väljaannete Talitus – kaks aastat pärast
jõustumiskuupäeva] annavad riiklikud ohutusasutused ohutussertifikaate
kooskõlas direktiivi 2004/49/EÜ sätetega. Sellised sertifikaadid kehtivad kuni
nende kehtivusaja lõpuni. Artikkel 31 Ameti
soovitused ja arvamused Amet esitab
käesoleva direktiivi kohaldamise eesmärgil soovitusi ja arvamusi kooskõlas
määruse …/… [ameti määrus] artikliga 15. Kõnealused soovitused ja arvamused on
aluseks käesoleva direktiivi kohaselt võetavale liidu mis tahes meetmele. êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16 (kohandatud) ðuus Artikkel 33 Ö 32 Õ Rakendamine Ö Ülevõtmine Õ 1. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi
Ö artiklite 2, 3,
4, 8, 10, 16, 18, 20 ja I lisa Õ järgimiseks
vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt
30. aprilliks 2006
ð [täpse kuupäeva sisestab Euroopa Liidu
Väljaannete Talitus – kaks aastat pärast jõustumiskuupäeva] ï.Nad
teatavad neist viivitamata komisjonile. ðNad edastavad kõnealuste sätete teksti viivitamata
komisjonile. ï 2. Kui liikmesriigid võtavad need meetmed vastu, lisavad nad nendesse
meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite
käesolevale direktiivile. ðSamuti lisavad liikmesriigid märkuse, et
kehtivates õigus- ja haldusnormides esinevaid viiteid käesoleva direktiiviga
kehtetuks tunnistatud direktiividele käsitatakse viidetena käesolevale
direktiivile. Liikmesriigid otsustavad selliste viidete tegemist ja kõnealuse
märkuse sõnastust käsitlevad üksikasjad. ï Sellise
viitamise viisi näevad ette liikmesriigid. òuus Liikmesriigid
edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende
vastuvõetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti. 3. Käesoleva
direktiivi ülevõtmise ja rakendamise kohustust ei kohaldata Küprose Vabariigi
ja Malta Vabariigi suhtes seni, kuni nende territooriumile ei ole rajatud
raudteesüsteemi. Kohe, kui
avalik-õiguslik või eraõiguslik ühendus esitab ametliku taotluse ehitada
raudteeliin, mida hakkab kasutama üks või enam raudteeveo-ettevõtjat,
kehtestavad asjaomased liikmesriigid õigusaktid, et rakendada käesolev
direktiiv aasta jooksul alates taotluse kättesaamisest. Artikkel 33 Kehtetuks
tunnistamine Direktiiv 2004/49/EÜ,
mida on muudetud II lisa A osas loetletud direktiividega, tunnistatakse
kehtetuks alates [täpse kuupäeva sisestab Euroopa Liidu Väljaannete Talitus – kaks
aastat pärast jõustumiskuupäeva] ilma et see mõjutaks liikmesriikide
kohustusi seoses II lisa B osas esitatud direktiivide siseriiklikku õigusse
ülevõtmise ja kohaldamise tähtaegadega. Viiteid kehtetuks
tunnistatud direktiivile käsitatakse viidetena käesolevale direktiivile ja
loetakse vastavalt III lisa esitatud vastavustabelile. êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16 (kohandatud) Artikkel 34 Jõustumine Käesolev direktiiv jõustub Ö kahekümnendal
päeval Õ pärast selle avaldamist Euroopa Liidu
Teatajas avaldamise päeval. òuus Artikleid 10 ja 11
kohaldatakse alates [täpse kuupäeva sisestab Euroopa Liidu Väljaannete Talitus
– kaks aastat pärast jõustumiskuupäeva]. êParandus, ELT L 220,
21.6.2004, lk 16 (kohandatud) Artikkel 35 Adressaadid Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele. Brüssel, ÖEuroopa Parlamendi
nimel Nõukogu nimel Õ Öpresident eesistuja Õ ê 2009/149/EÜ
artikkel 1 ja lisa (kohandatud) I LISA ÜHISED OHUTUSNÄITAJAD Ö Riiklikud Õ Ohutusasutustel ohutusasutused esitavad
tuleb igal aastal esitada ühised ohutusnäitajad. Esimene aruandlusperiood on 2010. aasta. Artikli 2
lõike 2 punktides a ja b osutatud tegevustega seotud näitajatest tuleb aru
anda eraldi, kui need esitatakse. Uute faktide või vigade avastamisel pärast
aruande esitamist muudab või parandab Ö riiklik Õ ohutusasutus
konkreetse aasta näitajaid esimesel võimalusel ja hiljemalt järgmises
aastaaruandes. Punkti 1 kohaste õnnetusjuhtumitega seotud
näitajate puhul kohaldatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 2002. aasta määrust (EÜ) nr 91/2003raudteeveo statistika kohta[35], kuivõrd teave on kättesaadav. 1. Õnnetusjuhtumitega seotud näitajad 1.1. Märkimisväärsete õnnetusjuhtumite kogu-
ja suhtarv (rongkilomeetrite suhtes) järgmiste õnnetusjuhtumiliikide kaupa: i) rongide kokkupõrked Ö veeremiüksustega Õ , sealhulgas kokkupõrked takistustega vabas liikumisruumis; Ö ii) rongide
kokkupõrked ehitusgabariidis paikneva esemega; Õ iii) rongide rööbastelt mahasõidud Ö mahasõit Õ; iv) raudteeületuskoha õnnetusjuhtumid, sealhulgas jalakäijatega; v) liikuva veeremi poolt isikutele põhjustatud õnnetusjuhtumid inimestega, välja arvatud enesetapud; vi) veeremipõlengud, vii) muud Ö muu Õ . Iga märkimisväärne õnnetusjuhtum liigitatakse
aruandes esmase õnnetusjuhtumi liigi alusel, isegi kui teisese õnnetusjuhtumi
tagajärjed on raskemad, nt näiteks rööbastelt mahasõidule järgnev
tulekahju. 1.2. Raskelt vigastatute ja hukkunute kogu- ja
suhtarv (rongkilomeetrite suhtes) õnnetusjuhtumiliikide ja järgmiste
kategooriate kaupa: i) reisijad (ka reisijakilomeetrite ja reisirongkilomeetrite
koguarvu suhtes); ii) töötajad, sealhulgas töövõtjate personal; iii) raudteeületuskoha kasutajad; iv) raudteerajatiste territooriumil loata viibivad isikud; v) muud Ö muu Õ . 2. Ohtlike kaupadega seotud näitajad Ohtlike kaupade veoga seotud õnnetuste kogu-
ja suhtarv (rongkilomeetrite suhtes) järgmiste kategooriate kaupa: i) õnnetusjuhtumid, mis hõlmavad vähemalt ühte ohtlikke kaupu
vedavat raudteeveeremit veeremiüksust, nagu on lisas määratletud; ii) selliste õnnetusjuhtumite arv, mille käigus vabaneb
ohtlikke aineid. 3. Enesetappudega seotud näitajad Enesetappude kogu- ja suhtarv
(rongkilomeetrite suhtes). 4. Õnnetusjuhtumite algpõhjustega seotud näitajad Järgmiste näitajate kogu- ja suhtarv
(rongkilomeetrite suhtes): i) purunenud rööpad; ii) rööbastee deformatsioon; iii) valemärguannetest tingitud tõrked; iv) signaalist möödasõit ohuolukorras; v) ekspluatatsioonis oleva veeremi purunenud rattad ja teljed. Övi) ekspluatatsioonis
oleva veeremi purunenud teljed. Õ Kõikidest algpõhjustest (nii
õnnetusjuhtumitega lõppevatest kui ka mitte) tuleb teada anda. Õnnetusjuhtumi
põhjustanud algpõhjustest tuleb Ö antakse Õ teada anda algpõhjusi käsitlevate ühiste
ohutusnäitajate raames; toimunud õnnetustest (kui need on märkimisväärsed)
teatatakse õnnetusjuhtumeid käsitlevate ühiste ohutusnäitajate raames, nagu on
osutatud punktis 1. 5. Õnnetusjuhtumite majandusliku mõju arvutamisega seotud näitajad Järgmiste tegurite kogu- ja suhtarvud eurodes (rongkilomeetrite
suhtes): –
surmade ja raskete vigastuste arv korrutatud ohvrite ärahoidmise
väärtusega (VPC – Value of Preventing a Casualty); –
keskkonnakahju maksumus; –
veeremile või infrastruktuurile põhjustatud
materiaalne kahju; –
õnnetusjuhtumitest tingitud viivituste maksumus. Ohutusasutused teatavad kas kõikide õnnetusjuhtumite majandusliku mõju
või üksnes märkimisväärsete õnnetusjuhtumite majandusliku mõju. See valik tuleb
artiklis 18 osutatud aastaaruandes selgelt välja tuua. VPC on väärtus, mida ühiskond omistab ohvrite ärahoidmisele, ja seega
ei ole see õnnetusjuhtumites osalenud osapoolte jaoks hüvitise võrdlusnäitaja. ò uus Amet määrab
ühikukulud kindlaks kuni käesoleva direktiivi jõustumiseni kogutud andmete
alusel. ê 2009/149/EÜ
artikkel 1 ja lisa (kohandatud) 6. Infrastruktuuri tehnilise ohutuse ja selle rakendamisega seotud
näitajad 6.1. Automaatblokeerimissüsteemiga (ATP –
Automatic Train Protection) varustatud raudteede
protsendimäär, töötavaid ATP süsteeme kasutades läbitud rongkilomeetrite
protsendimäär. 6.2. Raudteeületuskohtade arv (koguarv, liini-
ja rööbasteekilomeetri kohta) järgmise kaheksa liigi kaupa: a) reguleeritud raudteeületuskohad koos
järgmisega: i) automaatne hoiatus kasutaja poolel; ii) automaatne turvang kasutaja poolel; iii) automaatne turvang ja hoiatus kasutaja
poolel; iv) automaatne turvang ja hoiatus kasutaja poolel
ning raudteeäärne Ö signaaliga Õ turvang; v) manuaalne hoiatus kasutaja poolel; vi) manuaalne turvang kasutaja poolel; vii) manuaalne turvang ja hoiatus kasutaja
poolel; b) reguleerimata raudteeületuskohad. 7. Ohutusjuhtimisega seotud näitajad Raudteeinfrastruktuuri-ettevõtjate Taristuettevõtjate ja raudteeveo-ettevõtjate siseauditid vastavalt ohutuse juhtimissüsteemi ohutusjuhtimissüsteemi dokumentides
sätestatule. Tehtud auditite arv kokku ja nõutud (ja/või kavandatud) auditite
suhtes. 8. Mõisted Ühiste ohutusnäitajate ühised määratlused ja
õnnetusjuhtumite majandusliku mõju arvutamise meetodid on sätestatud liites. Liide Ühiste
ohutusnäitajate ühised määratlused ja õnnetusjuhtumite majandusliku mõju
arvutamise meetodid 1. Õnnetusjuhtumitega seotud näitajad 1.1. „Märkimisväärne
märkimisväärne õnnetus” – õnnetus, milles
osaleb vähemalt üks liikuv raudteeveerem
veeremiüksus ja mille tagajärjel hukkub
või saab raskelt vigastada vähemalt üks inimene või mis kahjustab märkimisväärselt
veeremit, rööbasteed, muid paigaldisi või keskkonda või mis põhjustab
ulatuslikke liiklushäireid. Siia hulka ei arvata töökodades, ladudes ja
depoodes toimunud õnnetusi. 1.2. „Märkimisväärne
märkimisväärne kahju veeremile,
rööbasteele, muudele paigaldistele või keskkonnale” – kahju, mille väärtus on
vähemalt 150000 EUR. 1.3. „Ulatuslikud
ulatuslikud liiklushäired” – rongiliiklus
põhiliinil peatub vähemalt kuueks tunniks. 1.4. „Rong
rong” – teatud numbri või erinimetuse all
määratud lähtepunktist määratud sihtpunkti liikuv ühe või mitme veduri või
mootorvaguni veetav raudteeveerem veeremiüksus või raudteeveeremiühikud-üksused või eraldi sõitev mootorvagun. Tühja veduritÜksikvedurit,
st üksi sõitvat vedurit, käsitatakse rongina. 1.5. „rongide
kokkupõrge Rongide kokkupõrked, sealhulgas kokkupõrked takistustega vabas liikumisruumis”
– rongi esiotsade
või esi- ja tagaotsa kokkupõrked esiotsa
kokkupõrge teise Ö rongi või
veeremiüksuse, või manööverdava veeremi Õ esi- või tagaotsaga või külgkokkupõrked ühe rongi ja teise rongi osa vahel või: i)
manööverdava veeremiga; ii)
rööbasteele kinnitatud või rööbasteel või selle läheduses ajutiselt olevate
esemetega (v.a raudteeületuskohtadel, kui need on kaotanud rööbasteed ületav
sõiduk või kasutaja). Ö 1.6.
„kokkupõrge ehitusgabariidis paikneva esemega” – rongi kokkupõrge rööbasteele
kinnitatud või rööbasteel või selle läheduses ajutiselt olevate esemetega (v.a
raudteeületuskohtadel, kui need on kaotanud rööbasteed ületav sõiduk või
kasutaja); sh kokkupõrge kontaktõhuliinidega. Õ 1.67. „Rööbastelt
rööbastelt mahasõit” – juhtum, kus vähemalt üks rongiratas sõidab rööpalt maha. 1.78. „Raudteeületuskoha
raudteeületuskoha õnnetusjuhtumid” –
raudteeületuskohal toimuvad õnnetusjuhtumid, millesse on kaasatud vähemalt üks raudteeveerem veeremiüksus
ja üks või mitu rööbasteed ületavat sõidukit, muud sellised ületuskoha
kasutajad nagu jalakäijad või muud rööbasteel või selle läheduses ajutiselt
olevad esemed, kui need on kaotanud rööbasteed ületav sõiduk/kasutaja. 1.89. „Liikuva
liikuva veeremi poolt
isikutele põhjustatud õnnetusjuhtumid inimestega” – õnnetusjuhtumid, mis on
põhjustatud kuhu on kaasatud ühele
üks või mitmele
mitu isikule
isikut, kes kas saavad löögi raudteeveeremilt veeremiüksuselt või veeremile veeremiüksusele
kinnitatud või sellest eraldunud esemelt. Hõlmatud on isikud, kes kukuvad veeremilt veeremiüksuselt,
ning ka isikud, kes veeremis veeremiüksuses sõidu ajal kukuvad või saavad
löögi lahtistelt esemetelt. 1.910. „Veeremipõlengud
veeremipõlengud” – põlengud ja
plahvatused raudteeveeremites veeremiüksustes (sealhulgas lastis)
väljumisjaama ja sihtjaama vahelise sõidu ajal, sealhulgas väljumisjaamas,
sihtjaamas või vahepeatustes peatumise ajal, samuti rongide koostamise ajal. 1.1011. „Muud
muud õnnetusjuhtumiliigid” – kõik muud
õnnetusjuhtumid kui juba mainitud õnnetusjuhtumid (rongide kokkupõrked,
rööbastelt mahasõidud, raudteeületuskoha õnnetusjuhtumid, liikuva veeremi
põhjustatud õnnetusjuhtumid inimestele inimestega ja veeremi tulekahjudpõlengud). 1.1112. „Reisija
reisija” – mis tahes isik, kaasa välja
arvatud rongi personal, kes kasutab raudteetransporti; liiklusõnnetuste
statistikast jäetakse välja reisijad, kes üritavad liikuva rongi peale minna
või sealt maha tulla. 1.1213. Ö„töötaja Õ töötajad (sh töövõtjate personal ja füüsilisest isikust
ettevõtjad)” – mis tahes isik, kelle töö on seotud raudteega ja kes on õnnetuse
ajal tööl. Mõiste hõlmab rongi personali ning isikuid, kes käitavad veeremit ja
infrastruktuurirajatisi taristurajatisi. 1.1314. „Raudteeületuskohtade
raudteeületuskoha kasutajad
Ö kasutaja Õ” – kõik Ö mis tahes
isik Õ isikud, kes ületavad
ületab raudteeliine raudteeületuskohas
mis tahes transpordivahendiga või jalgsi. 1.1415. „Raudtee
raudtee territooriumil loata viibivad viibiv
isikud isik”
– isikud mis tahes isik, kes viibivad viibib
raudtee territooriumil, kui seal viibimine on keelatud, välja arvatud
raudteeületuskohtade kasutajad. 1.1516. „Muud
muud isikud (kolmandad isikud)” – kõik
isikud, keda ei ole määratletud „reisijate”, „töötajate (sh töövõtjate
personal)”, „raudteeületuskoha kasutajate” või „raudtee territooriumil loata
viibivate isikutena”. 1.1617. „Surnu
surnu (hukkunu)” – inimene, kes on
õnnetuse (v.a enesetapp) tagajärjel silmapilkselt surma saanud või sureb 30
päeva jooksul. 1.1718. „Vigastatu
vigastatu (raskelt vigastatud inimene)” –
vigastatud inimene, kes õnnetuse (v.a enesetapukatse) tagajärjel viibis
haiglaravil üle 24 tunni. 2. Ohtlike kaupadega seotud näitajad 2.1. „Ohtlike
ohtlike kaupade veoga seotud õnnetus” –
õnnetusjuhtum või vahejuhtum intsident,
millest tuleb teatada vastavalt RID[36]/ADR
punktile 1.8.5. 2.2. „Ohtlikud
ohtlikud kaubad” – ained ja artiklid kaubad,
mille vedamine on RIDi kohaselt keelatud või lubatud üksnes selles ette nähtud
tingimustel. 3. Enesetappudega seotud näitajad 3.1. „Enesetapp
enesetapp” – surmaga lõppev enda tahtlik
vigastamine, nagu selle on registreerinud ja klassifitseerinud pädev riiklik ametiasutus. 4. Õnnetusjuhtumite algpõhjustega seotud näitajad 4.1. „Purunenud
purunenud rööpad
rööbas” – rööbas, mis jaguneb kaheks või
rohkemaks tükiks, või rööbas, millest metallitükk eraldub ja tekitab
sõidupinnale üle 50 mm pikkuse ja üle 10 mm sügavuse lõhe. 4.2. „Rööbastee
rööbastee deformatsioon” – vead, mis on
seotud rööbastee kontiinumi ja geomeetriaga ning mille tõttu on ohutuse säilitamiseks vaja rööbastee blokeerida või kohe
vähendada lubatud kiirust. 4.3. „Valemärguannetest
valemärguannetest tingitud tõrked tõrge”
– signaalimissüsteemi mis tahes Ö tehniline Õ viga (seotud kas
infrastruktuuri või veeremiga), mistõttu on signaalimisteade nõutavast vähem piirav. 4.4. „Signaalist
signaalist möödasõit ohuolukorras (SPAD –
Signal Passed at Danger)” – juhtum, kus rongi mis tahes osa liigub kaugemale,
kui tema lubatud liikumisega on ette nähtud. Lubamatu liikumine tähendab möödasõitu –
rööbasteeäärsest peatumiskäsku näitavast
värvilisest valgussignaalist või semaforist ohuolukorras, kui automaatne
rongijuhtimissüsteem (ATCS –Automatic Train Control System) või
automaatblokeerimissüsteem (ATP) ei ole töökorras; –
ATCSi või ATP süsteemiga ettenähtud lubatud ohutu
liikumise piirkonnast; –
eeskirjade kohaselt suuliselt või kirjalikult
lubatud punktist; –
peatumismärgist (puhvertõkked ei ole hõlmatud) või
viipemärgist. Hõlmatud ei ole juhtumid, kus veoüksuseta või
järelevalveta rong möödub signaalist ohuolukorras. Hõlmatud ei ole juhtumid,
kus signaal ei ole teataval põhjusel õigel ajal ohurežiimile lülitatud nii, et
juhil oleks võimalik rong enne signaali peatada. Liikmesriigi Riiklikud ohuasutused võivad
esitada kõnealuse nelja punkti kohta eraldi aruande ja nad Ö peavad Õ esitavad esitama
aruande vähemalt kõiki nelja elementi sisaldava koondnäitaja kohta. 4.5. „Purunenud rattad
ja purunenud teljed purunenud Ö ratas Õ ” – ratta või telje oluliste osade purunemine, millega kaasneb
õnnetuseoht (rööbastelt mahasõit või kokkupõrge). Ö 4.6 „purunenud telg”
– telje oluliste osade purunemine, millega kaasneb õnnetuseoht (rööbastelt
mahasõit või kokkupõrge). Õ 5. Õnnetusjuhtumite majandusliku mõju arvutamise ühised meetodid ò uus Amet töötab välja
ühikukulude arvutamise meetodid, mis põhinevad käesoleva direktiivi
jõustumiseni kogutud andmetel. ê 2009/149/EÜ
artikkel 1 ja lisa (kohandatud) 5.1. Ohvrite ärahoidmise väärtus (VPC) hõlmab järgmist. 1. Ohutuse väärtus: maksmise valmisoleku väärtus (WTP –
Willingness to Pay) põhineb eelistuste uuringul, mis tehti kõnealust väärtust
kasutavates liikmesriikides. 2. Otsesed ja kaudsed majanduslikud kulud: liikmesriikide
hinnangulised kulud hõlmavad järgmist: –
arstiabi ja taastusraviga seotud kulud; –
õigus- ja kohtukulud, politsei kulud,
õnnetusjuhtumite uurimise erakulud, hädaabiteenuse ja kindlustuse halduskulud; –
toodangukadu: õnnetuse tagajärjel tootmata jäänud kaupade ja osutamata jäänud
teenuste väärtus ühiskonnale. 5.2. Ohutuse ning otseste/kaudsete majanduslike kulude hindamise ühised
põhimõtted. Ohutuse väärtuse puhul hinnatakse, kas olemaolevad hinnangulised
väärtused on sobivad või mitte, võttes arvesse järgmist: –
hinnangulised väärtused peavad olema seotud
transpordisektoris suremusriski vähendamise kavaga ja need peavad järgima
eelistuste uuringus esitatud maksmise valmisoleku väärtuse suhtes valitud
lähenemisviisi; –
väärtuste arvutamiseks kasutatud vastajate valim peab esindama
üldkogumit; eelkõige peab valim kajastama vanust/sissetuleku jaotumist ja ka
muid üldkogumi asjaomaseid sotsiaal-majanduslikke/demograafilisi näitajaid; –
maksmise valmisoleku väärtuste arvutamise meetod: uuring tuleb koostada
nii, et küsimused on vastajatele selged ja arusaadavad. Otseseid ja kaudseid majanduslikke kulusid hinnatakse ühiskonna
tegelikult kantavate kulude alusel. 5.3. „Keskkonnakahju maksumus” –
raudtee-ettevõtja/raudteeinfrastruktuuri-ettevõtja kantavad kulud, mis
arvutatakse kogemuse põhjal ja mis tuleb kanda, et taastada
raudteeõnnetuse-eelne olukord kahjustatud piirkonnas. 5.4. „Veeremile ja infrastruktuurile põhjustatud materiaalne kahju” –
kulud, mis on seotud pöördumatult kahjustatud veeremi või infrastruktuuri
asemel uue samade funktsioonide ja parameetritega veeremi või infrastruktuuri
ehitamisega ja parandatava veeremi või infrastruktuuri taastamisega õnnetusele
eelnenud seisukorda. Neid kulusid hindavad raudtee-ettevõtja ja
raudteeinfrastruktuuri-ettevõtja oma kogemustele tuginedes. Hõlmab ka remonti
vajavate veeremite tõttu liisitavate veeremitega seotud kulusid. 5.5. „Õnnetusjuhtumitest tingitud viivituste maksumus” – õnnetuste
tõttu raudteetranspordi kasutajatele (reisijad ja kaubaveokliendid) tekitatud
viivituste rahaline väärtus, arvutatud järgmise mudeli alusel: VT || = || säästetud sõiduaja rahaline väärtus Aja väärtus rongireisija jaoks (tund) VTP = [tööreisijate VT]*[tööreisijate keskmine osakaal aastas] + [mittetööreisijate VT] *[mittetööreisijate keskmine osakaal aastas] VT eurodes arvestatuna reisija kohta tunnis Aja väärtus kaubarongi jaoks (tund) VTF = [kaubarongide VT]*[(tonnkilomeeter)/(rongkilomeeter)] VT eurodes arvestatuna kaubatonni kohta tunnis Veetavate kaupade keskmine kogus tonnides rongi kohta aastas = (tonnkilomeeter)/(rongkilomeeter) CM || = || rongi üheminutilise hilinemise maksumus Reisirong CMP = K1*(VTP/60)*[(reisijakilomeeter)/(rongkilomeeter)] Reisijate keskmine arv rongi kohta aastas = (reisijakilomeeter)/(rongkilomeeter) Kaubarong CMF = K2 * (VTF/60) Faktorid K1 ja K2 asuvad aja ja hilinemise väärtuse vahepeal, nagu eelistuste uuringus on prognoositud, võttes arvesse, et viivitustest tingitud ajakaotust tajutakse tavapärasest sõiduaja kaotusest negatiivsemalt. Õnnetusest tingitud viivituste maksumus = CMP*(reisirongi hilinemine minutites) + CMF*(kaubarongi hilinemine minutites) Mudeli kohaldamisala Viivituste maksumus arvutatakse kõikide õnnetusjuhtumite puhul (nii
märkimisväärsed kui ka mittemärkimisväärsed). Viivitusi arvestatakse järgmiselt: –
tegelikud viivitused raudteeliinidel, kus õnnetused juhtusid; –
tegelikud viivitused või kui seda ei ole võimalik
arvutada, hinnangulised viivitused teistel asjaomastel liinidel. 6. Infrastruktuuri tehnilise ohutuse ja selle rakendamisega seotud
näitajad 6.1. „Automaatblokeerimissüsteem (ATP)” –
süsteem, millega tagatakse signaalide ja kiiruspiirangute järgimine
kiirusjärelevalve abil, sh automaatne peatamine signaalide ees. 6.2. „Raudteeületuskoht
raudteeületuskoht” – raudtee ja tee
samatasandiline ristumine, mida on sellisena tunnustanud raudteeinfrastruktuuri-ettevõtja taristuettevõtja ja mis on avatud avalikele ja
erakasutajatele; jaamasisesed platvormidevahelised
perroonidevahelised teed ei ole hõlmatud,
nagu ka üksnes töötajate kasutuseks ette nähtud üle rööbastee viivad teed. 6.3. „Tee
tee” – mis tahes avalik või eratee, tänav
või maantee, sh jalgteed ja rattateed või muud inimeste, loomade, sõidukite või
masinate läbipääsuks ette nähtud teed. 6.4. „Reguleeritud
reguleeritud raudteeületuskoht” –
raudteeületuskoht, kus raudteeületuskoha kasutajad on kaitstud või neid on
hoiatatud läheneva rongi eest nii, et seadmed aktiveeruvad siis, kui
kasutajatel on ohtlik raudteeületuskohta ületada. –
Füüsiliste seadmete kasutamisega tagatav turvang: –
pool- või täistõkkepuud; –
raudteeväravad. –
Raudteeületuskohta kinnistatud seadmete abil antav
hoiatus: –
nähtavad seadmed: tuled; –
kuuldavad seadmed: kellad, sireenid, signaalid jne; –
füüsilised seadmed, nt künniste põhjustatav
vibratsioon. Reguleeritud raudteeületuskohti
klassifitseeritakse järgmiselt: 1. „reguleeritud raudteeületuskoht
koos automaatse turvangu ja/või hoiatusega kasutaja poolel” –
raudteeületuskoht, kus lähenev rong aktiveerib turvangu ja/ või hoiatuse
raudteeületuskohas või Ö kus on
raudteeäärne signaaliga turvang Õ . Sellised raudteeületuskohad
klassifitseeritakse järgmiselt: i) automaatne hoiatus kasutaja poolel; ii) automaatne turvang kasutaja poolel; iii) automaatne turvang ja hoiatus kasutaja
poolel; iv) automaatne turvang ja hoiatus kasutaja
poolel ning raudteeäärne turvang. ‘Ö„Raudteeäärne raudteeäärne Õ signaaliga turvang” – signaal või muu rongi turvangusüsteem, mis lubab rongil
sõitu jätkata üksnes siis, kui raudteeületuskohas on turvanguseadmed kasutaja
poolel aktiveeritud ning raudteeületuskoht ei ole hõivatud; viimane tehakse
kindlaks jälgimise ja/või takistuse tuvastamise abil; 2) „raudteeületuskoht koos
manuaalse turvangu ja/või hoiatusega raudteeületuskoha/kasutaja
poolel” – raudteeületuskoht, kus Ö raudteetöötaja Õ aktiveerib turvangu ja/või hoiatuse
aktiveeritakse manuaalselt ning puudub Ö raudteeäärne Õ signaaliga
blokeering, mis üksnes siis näitaks rongile, et ta võib
liikumist jätkata, kui raudteeületuskoha turvang ja/või hoiatus on aktiveeritud. Sellised raudteeületuskohad
klassifitseeritakse järgmiselt: v) manuaalne hoiatus kasutaja poolel; vi) manuaalne turvang kasutaja poolel; vii) manuaalne turvang ja hoiatus
kasutaja poolel. 6.5. „Reguleerimata
reguleerimata raudteeületuskoht” –
raudteeületuskoht, kus puudub igasugune hoiatussüsteem ja/või turvang, mis
aktiveeruks siis, kui kasutajal on ohtlik raudteeületuskohta ületada. 7. Ohutusjuhtimisega seotud näitajad 7.1. „Audit
audit” – süstemaatiline, sõltumatu ja
dokumenteeritud protsess auditi tõendusmaterjali kogumiseks ja selle
objektiivsuse hindamiseks, et teha kindlaks, mil määral auditi kriteeriumid on
täidetud. 8. Mõõtühikute määratlused 8.1. „Rongkilomeeter
rongikilomeeter” – mõõtühik, mis vastab
rongi läbitud ühekilomeetrisele vahemaale. Läbitud vahemaaks loetakse
tegelikult läbitud vahemaad, kui see näitaja on kättesaadav, muul juhul
kasutatakse raudteevõrgu lähte- ja sihtpunkti vahelist standardkaugust. Arvesse
võetakse üksnes andmeid esitava riigi territooriumil läbitud vahemaad. 8.2. „Reisijakilomeeter
reisijakilomeeter” – mõõtühik, mis vastab
ühe reisija raudteeveol läbitud ühekilomeetrisele vahemaale. Arvesse võetakse
üksnes andmeid esitava riigi territooriumil läbitud vahemaad. 8.3. „Liinikilomeeter
liinikilomeeter” – raudteevõrgu pikkus
kilomeetrites liikmesriigis, mille ulatus on sätestatud artiklis 2.
Mitmeteeliste raudteeliinide puhul võetakse arvesse üksnes lähte- ja sihtkoha
vahelist kaugust. 8.4. „Rööbasteekilomeeter
rööbasteekilomeeter” – raudteevõrgu
pikkus kilomeetrites liikmesriigis, mille ulatus on sätestatud artiklis 2.
Mitmeteelise raudteeliini iga teed tuleb arvesse võtta. ê Parandus, ELT L
220, 21.6.2004, lk 16 II LISA SISERIIKLIKEST OHUTUSEESKIRJADEST TEAVITAMINE Siseriiklikud ohutuseeskirjad, millest tuleb komisjoni teavitada
artiklis 8 kirjeldatud korras, hõlmavad järgmist: 1. olemasolevaid siseriiklikke ohutuseesmärke ja
ohutusmeetodeid käsitlevad eeskirjad; 2. raudtee-ettevõtjate ohutussertifitseerimisele ja
ohutuse juhtimissüsteemidele esitatavaid nõudeid käsitlevad eeskirjad; ê 2008/110/EÜ
artikli 1 lõige13 --- ê Parandus, ELT L
220, 21.6.2004, lk 16 4. koostalitlusvõime tehniliste kirjeldustega veel
hõlmamata raudteevõrgustiku ühised käituseeskirjad, sealhulgas
signalisatsiooni- ja liikluskorraldussüsteemiga seotud eeskirjad; 5. eeskirjad, millega sätestatakse nõuded täiendavatele
sisekorraeeskirjadele, mille peavad kehtestama
raudteeinfrastruktuuri-ettevõtjad ja raudtee-ettevõtjad; 6. eeskirjad, mis käsitlevad nõudeid olulisi
ohutusülesandeid täitvatele töötajatele, sealhulgas valikukriteeriumid,
meditsiiniline kõlblikkus ning kutsealane koolitus ja sertifitseerimine,
kuivõrd need pole veel reguleeritud koostalitlusvõime tehnilise kirjeldusega; 7. õnnetus- ja vahejuhtumite uurimist käsitlevad
eeskirjad. III LISA OHUTUSE JUHTIMISSÜSTEEMID 1. Nõuded
ohutuse juhtimissüsteemile Kõik ohutuse juhtimissüsteemi olulised osad tuleb dokumenteerida ja
eelkõige tuleb kirjeldada vastutuse jagunemist raudteeinfrastruktuuri-ettevõtja
või raudtee-ettevõtja organisatsioonis. Näidatakse, kuidas on tagatud
juhtimiskontroll erinevatel tasanditel, kuidas on kaasatud töötajad ja nende
esindajad kõikidel tasanditel ning kuidas on tagatud ohutuse juhtimissüsteemi
pidev täiustamine. 2. Ohutuse
juhtimissüsteemi põhielemendid Ohutuse juhtimissüsteemi põhielemendid on järgmised: a) ohutuspoliitika, mille on heaks kiitnud organisatsiooni
tegevjuht ja millest on teavitatud kõiki töötajaid; b) organisatsiooni kvalitatiivsed ja kvantitatiivsed
eesmärgid ohutuse püsivaks tagamiseks ja täiustamiseks ning kavad ja menetlused
nende eesmärkide saavutamiseks; c) menetlused olemasolevate, uute ja muudetud tehniliste- ja
toimimisstandardite või muude korralduslike tingimuste täitmiseks, mis on
sätestatud –
koostalitlusvõime tehnilistes kirjeldustes või –
artiklis 8 ja II lisas osutatud
siseriiklikes ohutuseeskirjades või –
muudes asjakohastes eeskirjades või –
pädeva asutuse otsustes ning standarditele vastavuse tagamise menetlustes ja muudes
korralduslikes tingimustes seadmete ja tegevuste kogu eluea vältel; d) riskihindamise ja riskijuhtimismeetmete rakendamise
menetlused ja meetodid, kui tegevustingimuste muutumisest või uutest
materjalidest tuleneb uusi riske infrastruktuurile või tegevusele; e) personali- ja süsteemikoolitusprogrammide pakkumine, et
tagada personali püsiv kompetentsus ja ülesannete vastav täitmine; f) organisatsiooni ja vajadusel sama infrastruktuuri
käitavate organisatsioonide vastastikku piisava teabega varustamise kord; g) ohutusteabe dokumenteerimise menetlused ja vormid ning
elutähtsa ohutusteabe konfiguratsiooni kontrollimise menetluse määramine; h) menetlused õnnetus- ja vahejuhtumitest, ohuolukordadest ja
muudest ohtlikest juhtumitest teatamise, uurimise ja analüüsi tagamiseks ning
vajalike preventiivmeetmete rakendamiseks; i) hädaolukorra tegevus- ja häire- ning teavituskavad, mis
on kooskõlastatud asjakohaste avalike riigiasutustega; j) ohutuse juhtimissüsteemi korduvate siseauditite sätted. IV LISA DEKLARATSIOONID OHUTUSSERTIFIKAADI VÕRGUSTIKKU
KÄSITLEVA OSA KOHTA Järgmised dokumendid tuleb esitada ohutusasutusele ohutussertifikaadi
võrgustikku käsitleva osa väljaandmiseks: –
raudtee-ettevõtja dokumentatsioon koostalitlusvõime
tehniliste kirjelduste või nende osade ja vajadusel siseriiklike
ohutuseeskirjade ja muude ettevõtja tegevuse, personali ja veeremi suhtes
kohaldatavate eeskirjade kohta ning kuidas tagatakse neile vastavus ohutuse
juhtimissüsteemi abil, –
raudtee-ettevõtja dokumentatsioon tegevuseks värvatud
või töövõtu korras sisse ostetavate eri kategooria töötajate kohta, sealhulgas
tõendid, et nad vastavad koostalitlusvõime tehniliste kirjelduste nõuetele või
siseriiklikele eeskirjadele ja on nõuetekohaselt sertifitseeritud, –
raudtee-ettevõtja dokumentatsioon tegevuses
kasutatava eri kategooria veeremi kohta, sealhulgas tõendid, et see vastab
koostalitlusvõime tehniliste kirjelduste nõuetele või siseriiklikele
eeskirjadele ja on nõuetekohaselt sertifitseeritud. Töö dubleerimise vältimiseks ja teabehulga vähendamiseks esitatakse
üksnes koonddokumendid nende elementide puhul, mis vastavad koostalitlusvõime
tehnilistele kirjeldustele ning muudele direktiivide 96/48/EÜ ja 2001/16/EÜ
nõuetele. V LISA ÕNNETUS- JA VAHEJUHTUMITE UURIMISARUANDE PÕHISISU 1. Kokkuvõte Kokkuvõte sisaldab juhtumi, toimumisaja ning -koha ja tagajärgede
lühikirjeldust. Selles tuuakse ära nii otsesed põhjused kui ka kaasaaitavad
tegurid ning aluseks olevad põhjused, mille uurimine on kindlaks teinud.
Esitatakse peamised soovitused ja teave aruande adressaatide kohta. 2. Otsesed
faktid juhtumi kohta 1. Juhtum: –
juhtumi kuupäev, täpne kellaaeg ja koht, –
sündmuste ja õnnetusjuhtumite toimumiskoha kirjeldus,
sealhulgas pääste- ja hädaabiteenistuste jõupingutused, –
uurimise algatamise otsus, uurimismeeskonna koosseis
ja uurimise läbiviimise kord. 2. Juhtumi taust: –
juhtumiga seotud töötajad ja töövõtjad ning muud
pooled ja tunnistajad, –
rongid ja nende koosseis, sealhulgas juhtumiga seotud
veeremiüksuste registreerimisnumbrid, –
infrastruktuuri ja signalisatsioonisüsteemi kirjeldus
— teede liigid, pöörangud, blokeeringud, signalisatsioon, blokeerimissüsteemid, –
sidevahendid, –
sündmuskohal või selle läheduses teostatud tööd, –
raudtee hädaolukorra plaani käivitumine ja
sündmustejada, –
avalike hädaabiteenistuste, politsei ja
meditsiiniteenistuste hädaolukorra plaani käivitumine ja sündmustejada. 3. Hukkumised, vigastused ja varaline kahju: –
reisijad ja kolmandad pooled, personal, sealhulgas
töövõtjad, –
veos, pagas ja muu vara, –
veerem, infrastruktuur ja keskkond. 4. Välised asjaolud: –
ilmastikutingimused ja geograafilised viited. 3. Uurimiste ja
küsitluste andmed 1. Kokkuvõte ülestunnistustest (kohaldatakse inimese identiteedi
kaitset): –
raudteepersonal, sealhulgas töövõtjad, –
teised tunnistajad. 2. Ohutuse juhtimissüsteem: –
raamorganisatsioon ning kuidas toimub käskude andmine
ja täitmine, –
nõuded personalile ja kuidas neid täidetakse, –
sisekontrollide ja -auditite kord ja tulemused, –
infrastruktuuriga seotud erinevate osaliste suhtlus. 3. Õigusnormid –
asjakohased ühenduse ja siseriiklikud õigusnormid, –
muud eeskirjad, näiteks käituseeskirjad, kohalikud
juhendid, nõuded töötajatele, hooldusettekirjutused ja kohaldatavad standardid. 4. Veeremi ja tehniliste seadmete töö: –
signalisatsiooni- ja juhtimise kontrollsüsteem,
sealhulgas automaatandmesalvestajate kirjed, –
infrastruktuur, –
kommunikatsiooniseadmed, –
veerem, sealhulgas automaatandmesalvestajate kirjed. 5. Töökorraldust käsitlev dokumentatsioon: –
personali võetud meetmed seoses liikluskorralduse ja
signalisatsiooniga, –
suuliste teadete vahetamine seoses juhtumiga,
sealhulgas salvestiste üleskirjutused, –
juhtumi toimumiskoha kaitsmiseks ja turvamiseks
võetud meetmed. 6. Inimene-masin-organisatsioon koostöö: –
juhtumiga seotud personali suhtes kohaldatav tööaeg, –
juhtumit mõjutavad meditsiinilised ja isiklikud
asjaolud, sealhulgas füüsiline või psühholoogiline stress, –
seadmete konstruktsiooni mõju inimene-masin
koostööle. 7. Varasemad sarnase iseloomuga juhtumid. 4. Analüüs ja
järeldused 1. Sündmusteahela lõppkirjeldus: –
järeldused juhtumi kohta 3. rubriigis määratletud
faktide alusel. 2. Arutelu: –
3. rubriigis määratletud faktide analüüs eesmärgiga
teha järeldused juhtumi põhjuste ja hädaabiteenistuste tulemuslikkuse suhtes. 3. Järeldus: –
juhtumi otsesed ja vahetud põhjused, sealhulgas
juhtumiga seotud isikute tegevusega seotud kaasaaitavad tegurid või veeremi või
tehniliste seadeldiste seisukord, –
oskuste, menetluste ja hooldusega seotud kaudsed
põhjused, –
aluseks olevad põhjused, mis on seotud õigusliku
raamistiku olukorra ja ohutuse juhtimissüsteemi rakendamisega. 4. Täiendavad tähelepanekud: –
uurimise käigus avastatud sellised puudujäägid ja
vajakajäämised, mis ei ole olulised põhjuste järeldamise seisukohalt. 5. Võetud
meetmed –
Juhtumi tagajärjel juba võetud või kehtestatud
meetmete loetelu 6. Soovitused é II LISA A OSA Kehtetuks tunnistatud direktiiv ja
loetelu selle hilisematest muudatustest (viidatud artiklis 32) Direktiiv 2004/49/EÜ || (ELT L 164, 30.4.2004, lk 44) Direktiiv 2008/57/EÜ || (ELT L 191, 18.7.2008, lk 1) Direktiiv 2008/110/EÜ || (ELT L 345, 23.12.2008, lk 62) Komisjoni direktiiv 2009/149/EÜ, || (ELT L 313, 28.11.2009, lk 65) Direktiivi 2004/49/EÜ parandus || (ELT L 220, 21.6.2004, lk 16) B OSA Siseriiklikku õigusse ülevõtmise
tähtajad (viidatud artiklis 32) Direktiiv || Ülevõtmise tähtaeg 2004/49/EÜ || 30. aprill 2006 2008/57/EÜ || 19. juuli 2010 2008/110/EÜ || 24. detsember 2010 2009/149/EÜ || 18. juuni 2010 III LISA VASTAVUSTABEL Direktiiv 2004/49/EÜ || Käesolev direktiiv Artikkel 1 || Artikkel 1 Artikkel 2 || Artikkel 2 Artikkel 3 || Artikkel 3 Artikkel 4 || Artikkel 4 Artikkel 5 || Artikkel 5 Artikkel 6 || Artikkel 6 Artikkel 7 || Artikkel 7 Artikkel 8 || Artikkel 8 Artikkel 9 || Artikkel 9 Artikkel 10 || Artikkel 10 Artikkel 11 || Artikkel 12 Artikkel 12 || Artikkel 11 Artikkel 13 || Artikkel 13 Artikli 14a lõiked 1–7 || Artikkel 14 Artikkel 14a, lõige 8 || Artikkel 15 Artikkel 15 || -- Artikkel 16 || Artikkel 16 Artikkel 17 || Artikkel 17 Artikkel 18 || Artikkel 18 Artikkel 19 || Artikkel 19 Artikkel 20 || Artikkel 20 Artikkel 21 || Artikkel 21 Artikkel 22 || Artikkel 22 Artikkel 23 || Artikkel 23 Artikkel 24 || Artikkel 24 Artikkel 25 || Artikkel 25 Artikkel 26 || -- -- || Artikkel 26 Artikkel 27 || Artikkel 27 Artikkel 28 || -- Artikkel 29 || -- Artikkel 30 || -- Artikkel 31 || Artikkel 28 Artikkel 32 || Artikkel 29 -- || Artikkel 30 -- || Artikkel 31 Artikkel 33 || Artikkel 32 -- || Artikkel 33 Artikkel 34 || Artikkel 34 Artikkel 35 || Artikkel 35 I lisa || I lisa II lisa || -- III lisa || -- IV lisa || -- V lisa || -- -- || II lisa [1] http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/ec/127599.pdf. [2] KOM(2012) 299 final. [3] KOM(2012) 259 final. [4] EÜT L 143, 27.6.1995, lk 70. [5] EÜT L 75, 15.3.2001, lk 29. [6] ELT L 164, 30.4.2004, lk 44. [7] Soovitus ELi ühtsele ohutussertifikaadile ülemineku
kohta, ERA/REC/10/2011, 3.7.2012 [8] Komisjoni talituste töödokument, mis on lisatud
dokumendile: „Õigusakti ettepanekud, mille eesmärk on kõrvaldada ELi
raudteeturu koostalitusvõime ja ohutuse valdkonna allesjäänud halduslikud ja
tehnilised tõkked”. [9] ELT C , , lk. [10] ELT C , , lk. [11] ELT C , , lk. [12] EÜT L 237, 24.8.1991,
lk 25. Direktiivi on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga
2001/12/EÜ (EÜT L 75, 15.3.2001, lk 1) [13] ELT L 164, 30.4.2004, lk 44. [14] EÜT L 143, 27.6.1995, lk 70.
Direktiivi on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2001/13/EÜ
(EÜT L 75, 15.3.2001, lk 26) [15] EÜT L 75, 15.03.2001, lk 29.
Direktiivi on muudetud komisjoni otsusega 2002/844/EÜ (EÜT L 289,
26.10.2002, lk 30). [16] EÜT L 235,
17.09.1996, lk 6. [17] EÜT L 110,
20.04.2001, lk 1. [18] ELT L 164, 30.4.2004, lk 44. [19] EÜT L 183, 29.06.1989, lk 1. [20] EÜT L 235, 17.09.1996,
lk 25. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 2003/29/EÜ
(ELT L 90, 8.4.2003, lk 47). [21] Komisjoni 20. mai 1998. aasta
otsus 98/500/EÜ, mis käsitleb sektoritevaheliste dialoogikomiteede asutamist
sotsiaalpartnerite vahelise dialoogi hõlbustamiseks Euroopa tasandil (EÜT
L 225, 12.8.1998, lk 27). [22] ELT L 55, 28.2.2011, lk 13. [23] ELT L 184, 17.07.1999,
lk 23. [24] EÜT L 75, 15.3.2001,
lk 29. [25] ELT L 191, 18.07.2008,
lk 1. [26] ELT L 320, 17.11.2012, lk 8. [27] ELT L 108, 29.4.2009, lk 4. [28] EÜT L 143, 27.6.1995, lk 70. [29] ELT L 315, 3.12.2007, lk 51. [30] ELT L 122, 11.5.2011, lk 22. [31] ELT L 326, 10.12.2010, lk 11. [32] ELT L 320, 17.11.2012,
lk 3. [33] EÜT L 237, 24.08.1991,
lk 25. [34] ELT L 164, 30.4.2004,
lk 164. [35] EÜT L 14, 21.1.2003, lk 1. [36] RID, ohtlike kaupade rahvusvaheliste raudteevedude
eeskiri, nagu on vastu võetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. septembri 2008.
aasta direktiiviga 2008/68/EÜ ohtlike kaupade siseveo kohta (ELT L 260,
30.9.2008, lk 13).