This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52014DC0411
Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on France’s 2014 national reform programme and delivering a Council opinion on France’s 2014 stability programme
Soovitus: NÕUKOGU SOOVITUS, milles käsitletakse Prantsusmaa 2014. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Prantsusmaa 2014. aasta stabiilsusprogrammi kohta
Soovitus: NÕUKOGU SOOVITUS, milles käsitletakse Prantsusmaa 2014. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Prantsusmaa 2014. aasta stabiilsusprogrammi kohta
/* COM/2014/0411 final */
Soovitus: NÕUKOGU SOOVITUS, milles käsitletakse Prantsusmaa 2014. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Prantsusmaa 2014. aasta stabiilsusprogrammi kohta /* COM/2014/0411 final - 2014/ () */
Soovitus: NÕUKOGU SOOVITUS, milles käsitletakse Prantsusmaa 2014. aasta
riiklikku reformikava
ja esitatakse nõukogu arvamus Prantsusmaa 2014. aasta stabiilsusprogrammi
kohta
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148
lõiget 4, võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997.
aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning
majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[1] eriti selle
artikli 5 lõiget 2, võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16.
novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku
tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta[2], eriti selle artikli 6
lõiget 1, võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,[3] võttes arvesse Euroopa Parlamendi
resolutsioone,[4] võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi, võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust, võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee
arvamust, võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust, võttes arvesse majanduspoliitika komitee
arvamust ning arvestades järgmist: (1)
Euroopa Ülemkogu kiitis 26. märtsil 2010 heaks
komisjoni ettepaneku käivitada uus tööhõive ja majanduskasvu strateegia
„Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel ning
keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa
jätkusuutliku majanduskasvu potentsiaali ja konkurentsivõime suurendamiseks. (2)
Nõukogu võttis 13. juulil 2010 komisjoni
ettepanekute põhjal vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika
üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril 2010 otsuse
liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta; mõlemat dokumenti koos
nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles võtma koondsuuniseid
arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas. (3)
Riigipead ja valitsusjuhid võtsid 29. juunil 2012
vastu majanduskasvu ja töökohtade loomise kokkuleppe, millega on ette nähtud
sidus raamistik meetmete võtmiseks liikmesriikide, ELi ja euroala tasandil ning
võimaldatakse kasutada kõiki võimalikke hoobasid, vahendeid ja poliitikaid. Nad
tegid otsuse liikmesriikide tasandil võetavate meetmete kohta, rõhutades
eelkõige kindlat kavatsust saavutada strateegia „Euroopa 2020” eesmärgid ja
rakendada riigipõhiseid soovitusi. (4)
Nõukogu võttis 9. juulil 2013 vastu soovituse
Prantsusmaa 2013. aasta riikliku reformikava kohta ja esitas arvamuse
Prantsusmaa ajakohastatud stabiilsusprogrammi (2012–2017) kohta. Kooskõlas
määrusega (EL) nr 473/2013[5]
esitas komisjon 15. novembril 2013 arvamuse Prantsusmaa 2014. aasta
eelarvekava kohta[6]. (5)
Komisjon võttis 13. novembril 2013 vastu
iga-aastase majanduskasvu analüüsi,[7]
mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2014) algust.
Samal päeval võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi
aruande,[8]
milles nimetati Prantsusmaad liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult
analüüsida. (6)
Euroopa Ülemkogu kiitis 20. detsembril 2013
heaks finantsstabiilsuse tagamise ja eelarve konsolideerimise prioriteedid ning
majanduskasvu hoogustamise meetmed. Ülemkogu toonitas vajadust jätkata
diferentseeritud ja majanduskasvu soodustavat eelarve konsolideerimist,
taastada tavapärased majandusele laenuandmise tingimused, edendada
majanduskasvu ja konkurentsivõimet, tegeleda töötuse probleemiga ja
majanduskriisi sotsiaalsete tagajärgedega ning moderniseerida avalikku haldust. (7)
Komisjon avaldas 5. märtsil 2014 määruse (EL)
nr 1176/2011 artikli 5 alusel Prantsusmaa suhtes läbi viidud põhjaliku analüüsi
tulemused[9].
Komisjoni analüüsi põhjal võib järeldada, et Prantsusmaal esineb jätkuvalt
makromajanduslik tasakaalustamatus, mis nõuab erijärelevalvet ja millega seoses
tuleb võtta otsustavaid poliitikameetmeid. Meetmeid tuleb võtta pidevalt seoses
kaubandusbilansi ja konkurentsivõime halvenemise ning valitsemissektori kõrge
võlataseme tagajärgedega. (8)
Prantsusmaa esitas 7. mail 2014 nii oma 2014. aasta
riikliku reformikava kui ka 2014. aasta stabiilsusprogrammi. Selleks et
võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja
samal ajal. (9)
2014. aasta stabiilsusprogrammis esitatud
eelarvestrateegia eesmärk on korrigeerida ülemäärane eelarvepuudujääk 2015. aastaks
ja saavutada keskpika perioodi eesmärk 2017. aastaks. Programmis on
kinnitatud eelmist keskpika perioodi eesmärki – struktuurselt tasakaalustatud
eelarve –, mis on stabiilsuse ja kasvu paktiga nõutust rangem. Programmiga on
kavas viia eelarvedefitsiit 2015. aastal 3 %-ni SKPst, mis ületab
nõukogu 21. juuni 2013. aasta soovituses seatud eesmärgi. Pärast seda
on kavandatud (ümberarvutatud) iga-aastane edasiminek keskpika perioodi
eesmärgi suunas aeglasem kui miinimumnõudena ettenähtud 0,5 % SKPst.
Kokkuvõttes on programmis sätestatud eelarvestrateegia eesmärk vaid osaliselt
kooskõlas stabiilsuse ja kasvu pakti nõuetega. Programmis on prognoositud, et
valitsemissektori võlg saavutab tipptaseme 2014. ja 2015. aastal, mil see
on 95,6 % SKPst, ning hakkab seejärel langema, jõudes 2017. aastal 91,9 %
protsendini. Stabiilsusprogrammi eelarveprognooside aluseks olev
makromajanduslik stsenaarium on 2014. aasta puhul realistlik ja 2015. aasta
puhul veidi optimistlik – prognoositakse, et SKP kasvab sel ja järgmisel aastal
vastavalt 1,0 % ja 1,7 %, võrreldes komisjoni 2014. aasta
kevadprognoosis esitatud 1,0 % ja 1,5 %-ga. Riigi rahanduse kõrgem
sõltumatu nõukogu (pr k Haut Conseil des Finances Publiques) avaldas 2014. aasta
aprillis arvamuse programmi makromajandusliku stsenaariumi kohta. 5. märtsil
2014 soovitas komisjon Prantsusmaal teha veel pingutusi, et tagada
ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames esitatud nõukogu soovituse
täielik järgimine. Stabiilsusprogrammis on kavandatud 2014. aastaks hulk
täiendavaid meetmeid, mille hulgas on lisaeelarvega vastuvõetud ministeeriumide
eraldiste tühistamine ja valitsuse väljakuulutatud 50 miljardi eurose
säästuplaani esimesed tulemused. Selle põhjal ja võttes arvesse ka asjaolu, et
eelarvet konsolideeriti 2013. aastal rohkem kui komisjoni soovituse
väljaandmise ajal eeldati, saab programmi üldjoontes pidada komisjoni soovitust
arvesse võtvaks. Eelarve konsolideerimise meetmed ei ole piisavalt
üksikasjalikud, et veenvalt tagada ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimine 2015. aastal,
mida kinnitab ka komisjoni prognoos, et järgmisel aastal on puudujääk 3,4 %
SKPst ja et struktuuriline kohandamine ei saavuta kaugeltki nõukogu soovitatud
taset. Lisaks sellele on oht, et majanduskasv võib osutuda eeldatust
väiksemaks, mis mõjutab omakorda valitsuse eesmärkide saavutamist. Osa
stabiilsusprogrammis esitatud täiendavatest meetmetest 2014. aastaks ei ole
veel vastu võetud ja 2015. aastaks kavandatud säästmise maht on väga suur.
Komisjoni prognoosile tuginedes jääb eelarve konsolideerimine ajavahemikul 2013–2014
0,2 protsendipunktiga SKPst miinusesse, kui pidada silmas struktuurse
eelarvepositsiooni (korrigeeritud) muutust, ja 0,1 protsendipunktiga SKPst, kui
pidada silmas nõukogu soovituse esitamise ajal vajalikuks peetud meetmete
mahtu. Lähtudes programmile antud hinnangust ja komisjoni prognoosist ning
toimides kooskõlas määrusega (EÜ) nr 1466/97, on nõukogu arvamusel, et
eelarvestrateegiat toetavaid meetmeid tuleb rohkem täpsustada ning et teha
tuleb veel jõupingutusi nõukogu määruse täitmiseks ja selleks, et pärast seda
tagada asjakohane edasiminek keskpika perioodi eesmärgi suunas. Eelkõige tuleks
täiendavaid meetmeid täpsustada 2014. aasta kohta kavandatavas eelarve
muutmise seaduses. (10)
Võttes arvesse püsivalt suurt ja kasvavat
valitsemissektori võlga ning asjaolu, et ülemäärase eelarvepuudujäägi
korrigeerimise tähtaega on pikendatud 2015. aastani, on veelgi olulisem,
et 2014. aasta eelarvet rakendataks rangelt ja 2015. aastal tehtaks
ulatuslikke jõupingutusi eelarve konsolideerimiseks. Eelkõige peaksid avaliku
sektori kulud kasvama palju aeglasemalt kui eelnevatel aastatel, nagu on
kavandanud Prantsusmaa valitsus. Seetõttu on vaja
veelgi täpsustada kulude vähendamise strateegiat, intensiivistades käimasolevat
avaliku sektori kulude läbivaatamist ja vaadates vajaduse korral ümber ka
valitsuse tegevuse piirid. Lühikeses perspektiivis ei õnnestu märkimisväärset
kokkuhoidu saavutada ilma oluliselt vähendamata sotsiaalkindlustuskulude kasvu,
mis moodustavad ligi poole avaliku sektori kuludest. See eeldab tervishoiu- ja
pensionikulude kärpimist, näiteks julgemalt iga-aastaste tervishoiukulude
sihtide seadmise ning pensionide ja muude sotsiaaltoetuste ajutise külmutamise
teel, nagu valitsus praegu kavandab teha. Lisaks peaks kavandatav uus
detsentraliseerimisseadus ühtlustama erinevad haldustasandid Prantsusmaal, mis
aitaks ära hoida haldustegevuse kattumist ning saavutada täiendavat sünergiat,
suurendada tõhusust ja kokkuhoidu eri haldustasandite ühendamise või
ärakaotamise teel. Sellega seoses tuleb märkida, et stabiilsusprogrammis
esitatud struktuurireformid jõustuvad alles keskpika perioodi jooksul, kuigi kavandatud
ajakava on pärast stabiilsusprogrammi esitamist ettepoole toodud, ja nende
rakendamisega on seotud märkimisväärsed riskid. Ka kontrolli kohalike
omavalitsuste kulude üle tuleks tugevdada, sh pannes piiri kohalike
omavalitsuste maksutulu iga-aastasele kasvule ja samal ajal minnes
järjekindlalt edasi keskvalitsuselt saadava toetuse vähendamiskavaga. Lisaks
sellele, et kokkuhoid on vaja saavutada lühema aja jooksul, on murekoht ka
riigi rahanduse jätkusuutlikkus pikaajalises perspektiivis. Kuigi avaliku
sektori tervishoiukulud on viimastel aastatel kontrolli all hoitud, tuleb
tervishoiusüsteemi kulutõhususe parandamiseks täiendavaid jõupingutusi teha.
Eelkõige on vaja rakendada lisameetmeid kulude piiramiseks, kuna keskmises ja
pikas perspektiivis on tervishoiusüsteemis oodata kulude olulist kasvu.
Tõhusust tuleks suurendada sellistes valdkondades nagu ravimi- ja halduskulud,
aga ka haiglaravi. Lõpetuseks, 2013. aasta detsembris võeti vastu
pensionireform, mille eesmärk on tagada süsteemi jätkusuutlikkus pikas
perspektiivis. Pensionireformist aga ei piisa süsteemi puudujäägi, eeskätt
riigiametnike ja mõnede riigi kontrolli all olevate äriühingute töötajate
pensionifondide puudujäägi kõrvaldamiseks. Kokkuvõttes vähendavad Prantsusmaa
ametiasutuste prognooside kohaselt uued pensionimeetmed süsteemi kogupuudujääki
ainult poole võrra 0,5 %-ni SKPst 2020. aastaks. Lisaks on suur oht,
et kohanduse maht võib muutuda, kuna nende prognooside aluseks olev
makromajanduslik stsenaarium võib osutuda liiga optimistlikuks. Äsja loodud
pensionide järelevalve komitee (pr k Comité de suivi des retraites)
peaks tagama, et süsteemi puudujääk järkjärgult kõrvaldatakse. (11)
Prantsusmaa kuulub nende liikmesriikide hulka, kus
tööjõukulud on kõige suuremad. Tööjõu suur maksukoormus vähendab eelkõige
ettevõtete kasumlikkust. Selleks et parandada kulupõhist konkurentsivõimet, on
Prantsusmaa valitsus käivitanud hulga algatusi, et tööjõu maksukoormust
vähendada. 2012. aasta detsembris võeti vastu konkurentsivõime ja tööhõive
maksusoodustus (CICE), mis kujutab endast tööjõukulude vähendamist palkade
puhul, mis jäävad allapoole 2,5-kordse miinimumpalga piiri. 2014. aasta
jaanuaris teatati tööjõukulude vähendamisest veel 10 miljardi euro võrra
„vastutuse võtmise ja solidaarsuspakti” osana. Need kaks meedet annavad kokku 30
miljardit eurot ehk 1,5 % SKPst, mis vastab ettevõtete maksukoormuse
kasvule aastatel 2010–2013 ning mis vähendaks ainult poole võrra vahet
Prantsusmaa ja euroala keskmise vahel tööandjate sotsiaalkindlustusmaksete
taseme osas. Peale selle saavad eksportivad ettevõtjad, kes tavaliselt maksavad
suurt palka, CICEst vähem kasu kui ettevõtjad, kes ei ekspordi, mis vähendab
selle meetme mõju konkurentsivõime suurendamisele. Vastutuse võtmise ja
solidaarsuspakt sisaldab tööjõukulude vähendamist madalate palkade puhul ja
ühte meedet, mis on mõeldud palkade jaoks, mis jäävad 1,6- ja 3,5-kordse
miinimumpalga vahemikku. Viimasel meetmel, mis peaks jõustuma 2016. aastal,
oleks otsesem mõju eksportivatele ettevõtjatele. Palgakujundus Prantsusmaal
kipub viima palgastruktuuri moonutamiseni ja piirama ettevõtete võimalusi
majandusliku olukorra halvenedes palkasid kohandada. Sotsiaalkaitse rahastamise
kõrgem nõukogu (pr k Haut Conseil du financement de la protection sociale)
on hinnanud seda, millist mõju avaldavad tööhõivele erinevaid
sotsiaalmaksevabastusi hõlmavad stsenaariumid, kuid nende mõju palkade
kujunemisele ja konkurentsivõimele ei ole eriti uuritud. Kuigi miinimumpalka
saavatele töötajatele on ette nähtud ulatuslikke maksevabastusi, on
miinimumpalgaga tööjõu kulud siiski suured. Need maksevabastused aitasid kaasa
tööjõukulude piiramisele 2013. aastal, mis on positiivne, kuid
miinimumpalga tase Prantsusmaal on selline, et sellega seotud ostujõud on ELi
üks kõrgemaid. Miinimumpalka tuleks seetõttu edasi arendada viisil, mis toetaks
konkurentsivõimet ja töökohtade loomist. Prantsusmaal on vähe erandeid
seadusega ettenähtud miinimumpalgast ja teha saaks täiendavaid jõupingutusi, et
vähendada tööjõukulusid kaitsetumate elanikerühmade puhul. (12)
Globaalsel tasandil on Prantsusmaa rahvusvahelistes
ettevõtluskeskkonna edetabelites langenud. Kuigi 2013. juulis käivitatud
lihtsustamisalgatuse raames on tehtud jõupingutusi, et ettevõtjate ja
haldusasutuste suhteid parandada, tuleb ettevõtluskeskkonda siiski veel
soodsamaks muuta. Peale selle tuleb hulk lihtsustamisplaanis kavandatud
meetmeid veel välja töötada ja rakendada. Eriti tuleks tähelepanu pöörata
tööseadustiku normidele ja raamatupidamiseeskirjadele, mis on seotud ettevõtete
suurusega ja takistavad Prantsusmaa ettevõtete kasvamist. Need normid võivad
olla põhjuseks, miks VKEdel on raske kasvada nii suureks, et nad saaksid
eksportida ja uuendusi sisse viia. Poliitikaalgatused, mille eesmärk on
suurendada erasektori äriühingute kulutusi teadus- ja arendustegevusele ning
edendada innovatsiooni, eelkõige teadusuuringutega seotud maksusoodustus ja
konkurentsivõimekeskused, on siiani vastakaid tulemusi andnud. Tööstussektori
osakaalu vähenemine Prantsusmaa erasektoris on eraettevõtete puhul viinud teadus-
ja arendustegevusega seotud kulutuste püsimiseni endisel tasemel, hoolimata
sellest, et ettevõtete tasandil on tehtud märkimisväärseid pingutusi. Selle
tagajärjel finantseeritakse suur osa teadus- ja arendustegevusega seotud
kulutustest riigi rahast, kas otse riiklikult rahastatud teadustööna või
kaudselt toetuste kaudu. Olemasolevaid vahendeid tuleks tõhusamaks muuta, et
suurendada eraettevõtete kulutusi teadus- ja arendustegevusele ja edendada
innovatsiooni erasektoris. Eriti tuleks konkurentsivõimekeskustele eraldatud
vahendeid paremini kasutada mastaabisäästu suurendamiseks ja innovatsiooni
levitamise parandamiseks. Lisaks võiks selle poliitika tõhusust suurendada,
võimaldades neil keskustel muutuda tõelisteks ettevõtete võrgustikeks, mille
positiivne mõju kanduks üle ka mujale. Lõpetuseks, teadusuuringutega seotud
maksusoodustuse kulu jõuab prognooside kohaselt 2014. aastal 5,8 miljardi
euroni (peaaegu 0,3 % SKPst). Hoolimata selle meetme kulukusest ei ole
läbi viidud selle mõju järelhindamist teadus- ja arendustegevusele. (13)
Kuigi teatavate kutsealade puhul on õigusliku
vormiga, osalusnõuetega ja tasudega seotud tõkked kõrvaldatud (nt
veterinaarid), on enamikule kutsealadele sisenemine ja nende praktiseerimine
endiselt küllaltki raske (nt taksojuhid, tervisesektor, notarid ja
õiguselukutsed laiemalt). Paljude kutsealade puhul (arstid, apteekrid, jne)
takistab kutsealale sisenemise suhtes kohaldatav numerus clausus'e
põhimõte juurdepääsu teenustele ning selle võiks ümber vaadata ilma, et see
kahjustaks teenuste kvaliteeti ja ohutust. Tänaseni ei ole koostatud põhjalikku
hinnangut selle kohta, kui vajalikud ja proportsionaalsed on reguleeritud
kutsealade suhtes kehtivad piirangud. Jaemüügisektoris kehtivad jätkuvalt
müügipunkti avamiseks loa taotlemisel koormavad nõuded, mis tulenevad eelkõige
linnaruumi planeerimise normidest, ja kahjumiga müügi keeld, mille mõju
konkurentsivõimele ja tarbijatele on negatiivne. Siiani ei ole Prantsusmaal
vastu võetud konkreetseid meetmeid jaemüügisektoris turule sisenemise tõkete
kõrvaldamiseks. Mittekodutarbijate puhul on hakatud järk-järgult loobuma
elektri ja gaasi reguleeritud hindadest. Kodumajapidamiste puhul jätkub aga
hindade reguleerimine ning elektri puhul jäävad hinnad alla kulutaseme ja
teiste tarnijate juurdepääs turule on piiratud. Energiaühenduste vallas tuleks
lõpule viia käimasolevad projektid (eelkõige ühendus Hispaaniaga), et tugevdada
elektri- ja gaasiühendusi naaberriikidega. Raudteesektoris takistavad turule
sisenemise tõkked jätkuvalt turu tõhusat toimimist. Prantsusmaa ei ole avanud
kodumaist reisirongiliikluse turgu konkurentsile, v.a. rahvusvaheliste liinide
puhul, kus on vähe uusi turule tulijaid. Prantsusmaa on alustanud
raudteesüsteemi reformi, et muuta selle rahastamine jätkusuutlikuks. Seaduseelnõu
esitati 2013. aasta oktoobris ja on praegu parlamendi menetluses.
Kavandatud meetmete hulka kuulub täieõigusliku taristuettevõtja loomine
vertikaalselt integreeritud struktuuri raames, kuhu kuulub ka turgu valitsev
ettevõtja. See uus struktuur võib takistada alternatiivsete ettevõtjate
juurdepääsu raudteevõrgule. (14)
Üldine maksukoormus on Prantsusmaal suur ja see
kasvab veelgi. 2013. aastal oli maksude suhe SKPsse 45,9 %, mis on
ELis üks kõrgemaid, ja see on 3,3 protsendipunkti kasvanud sellest ajast saadik,
kui 2010. aastal algas eelarve konsolideerimine. Seda arvesse võttes on
erikomitee (pr k Assises de la fiscalité) aidanud ette valmistada
maksusüsteemi reformi. Siiani on tehtud vähe edusamme seadusega ette nähtud
üksikisiku ja ettevõtte tulumaksu määrade alandamisel ja käibemaksu tõhususe
suurendamisel. Selle asemel on pikendatud suurtele ettevõtetele kehtestatud
ajutise lisamaksu kehtivust kuni 2015. aastani ja selle tagajärjel tõuseb
seadusega ettenähtud ettevõtte tulumaksu kogumäär 38,1 %-ni (seaduses
sätestatud määr 33,3 % on juba üks ELi kõrgemaid). Prantsusmaa valitsus on
teatanud seaduses sätestatud tulumaksu määra alandamisest 28 %-ni 2020. aastaks,
kuid selle meetme täpsema ajastuse kohta puuduvad andmed. Viimase aasta jooksul
on tehtud ka mõningaid edusamme tulumaksukulude vähendamisel ja ühtlustamisel.
Kuigi keskkonnamaksude valdkonnas on toimunud teatav areng (nt järkjärguline CO2-maksu
(pr k contribution climat energie) kehtestamine), on keskkonnamaksude
osakaal SKPs jätkuvalt väike. Eelkõige tuleb märkida, et aktsiisid ei ole
Prantsusmaal seotud inflatsiooniindeksiga ja endiselt kehtivad mõned olulised
keskkonnale kahjulikud toetused, nagu näiteks diislikütuse aktsiisi soodusmäär.
2013. aastal ei ole võetud ettevõtete maksustamisega seoses täiendavaid
meetmeid võlgnevuse soodustamise kaotamiseks, selleks et ära hoida erasektori
võlataseme edasist tõusu. (15)
Kuigi Prantsusmaal on võetud hulk
poliitikameetmeid, jätkus 2013. aastal olukorra halvenemine tööturul ja
sellega on seotud suured probleemid. 2013. aastal jätkus tööpuuduse kasv 10,3 %-ni
(võrreldes 7,5 %-ga 2008. aastal). Prantsusmaa tööturg on endiselt
killustatud ja ajutiselt töölt alalisele tööle ülemineku võimalusi on vähe
(ajutiselt töölt alalisele tööle ülemineku tõenäosus oli 2010. aastal üksnes 10,6
% võrreldes ELi keskmise näitajaga 25,9 %). Tööhõive kindlustamist käsitlevale
kutsealaülesele kokkuleppele tuginedes võeti 2013. aasta mais vastu
seadus. Kuigi see reform on samm õiges suunas, on selle mõju siiani olnud
ebaühtlane. Nimelt on ainult üksikud ettevõtted kasutanud seadusega loodud
korda ettevõtte tasandil kokkulepete sõlmimiseks, et muuta töötingimused
majandusraskuste korral paindlikumaks. Tegelike vallandamiste arv, mille puhul
on kohtusse pöördutud, on aga märkimisväärselt langenud. 2014. aastal
toimusid küll läbirääkimised sotsiaalpartneritega töötushüvitiste süsteemi
reformi üle, kuid uus kokkulepe tõenäoliselt ei vähenda süsteemi puudujääki
oluliselt. Töötushüvitiste süsteemi kogupuudujääk, mis oli 2013. aastal
peaaegu 1 % SKPst, tingib vajaduse võtta süsteemi jätkusuutlikkuse
tagamiseks täiendavaid struktuurimeetmeid. Teatavaid elemente, nagu
toetuskõlblikkuse tingimused, hüvitiste järkjärguline vähendamine ajas või
palgaasendusmäärad kõrgeimapalgaliste töötajate puhul, kohandati üksnes vähesel
määral pärast viimast kokkulepet sotsiaalpartnerite vahel 2014. aasta
märtsis ja neid tuleks veelgi enam muuta, et tagada töötamiseks piisavad
stiimulid. Tänu järjestikustele pensionireformidele on 55–64-aastaste töötajate
tööhõive määr viimase kolme aasta jooksul pidevalt tõusnud. Tööhõive määr
Prantsusmaa eakamate töötajate hulgas (45,6 % 2012. aastal) jääb aga
oluliselt alla ELi keskmise (4,5 protsendipunkti madalam) ja ainult 55 %
eakamatest töötajatest Prantsusmaal lähevad pensionile vahetult pärast
töötamist (2008–2011). Selle tulemusena on eakamate töötajate töötuse määr
viimastel aastatel märgatavalt tõusnud. Seetõttu tuleb tugevdada meetmeid selle
elanikerühma töölesobivuse parandamiseks ja vaadata läbi stiimulid, mis
julgustaksid neid tööd jätkama või tööle naasma. (16)
Rahvusvahelise õpilaste õpitulemuslikkuse
hindamisprogrammi (PISA) 2013. aasta uuringust selgus, et hariduslik
ebavõrdsus Prantsusmaal on Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsiooni (OECD)
riikide hulgas üks suuremaid. Kuuendik Prantsusmaa noortest lahkub haridus- ja
koolitusasutustest kvalifikatsiooni saamata. See on eriti murettekitav, kuna
noorte töötuse määr oli 2013. aasta lõpus 25,5 % ning töötuks jäämise
oht oli madalaima kvalifikatsiooniga noorte puhul pea kaks korda suurem.
Õpipoisiõppe kavad peaksid olema eelkõige suunatud madalaima kvalifikatsiooniga
noortele. Selle probleemiga tegelemisel on mingil määral edasi liigutud – 2013. aasta
juulis käivitati kohustusliku hariduse reform ja 2014. aasta märtsis võeti
vastu kutsehariduse ja elukestva õppe seadus. Praegu on siiski veel vara
hinnata, kas need meetmed aitavad tõhusalt vähendada ebavõrdsust
haridussüsteemis, ja uut plaani põhihariduse ülemise astme koolide reformiks,
millest teatati 2014. aasta jaanuaris, ei ole veel ellu viidud.
Lõpetuseks, üleminek koolist tööle on muutunud sujuvamaks, kuid 2012. aastal
vähenes õpipoiste arv ja toetuskavadest hakkasid üha enam kasu saama
üliõpilased. (17)
Komisjon hindas Euroopa poolaasta raames
põhjalikult Prantsusmaa majanduspoliitikat. Ta on hinnanud stabiilsusprogrammi
ja riiklikku reformikava. Hindamisel on võetud arvesse kõnealuste dokumentide
asjakohasust Prantsusmaa eelarve- ja sotsiaal-majanduspoliitika
jätkusuutlikkuse seisukohast, aga ka nende vastavust ELi õigusnormidele ja
suunistele, pidades silmas vajadust tugevdada liidu üldist majandusjuhtimist,
lisades tulevastesse riiklikesse otsustesse ELi tasandi panuse. Euroopa
poolaasta raames koostatud komisjoni soovitused kajastuvad
allpool esitatud soovitustes 1–7. (18)
Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu
Prantsusmaa stabiilsusprogrammiga tutvunud ja tema arvamus[10] selle kohta kajastub
eelkõige soovituses 1. (19)
Nõukogu on komisjoni põhjalikust analüüsist ja
hindamisest lähtudes riikliku reformikava ja stabiilsusprogrammi läbi vaadanud.
Määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel antud nõukogu soovitused kajastuvad
allpool esitatud soovitustes 1 kuni 6. (20)
Komisjon on Euroopa poolaasta raames hinnanud
põhjalikult ka kogu euroala majanduspoliitikat. Sellele analüüsile tuginedes on
nõukogu esitanud konkreetsed soovitused liikmesriikidele, kelle vääringuks on
euro. Prantsusmaa peaks tagama ka nende soovituste täieliku ja õigeaegse
rakendamise, SOOVITAB Prantsusmaal võtta
ajavahemikus 2014–2015 järgmisi meetmeid: 1. Tugevdada
2014. aastal eelarvestrateegiat, muuhulgas täpsustades üksikasjalikult
selleks 2014. aastal ja edaspidi võetavaid meetmeid, et tagada ülemäärase
puudujäägi korrigeerimine jätkusuutlikul viisil 2015. aastaks, viies ellu
nõukogu poolt ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse käigus antud soovituses
nimetatud struktuurilised kohandused. Eelarve püsiv tasakaalustamine nõuab
põhjalike struktuurireformide veenvat rakendamist, et suurendada
kohandumisvõimet ning edendada majanduskasvu ja töökohtade loomist. Pärast ülemäärase
puudujäägi korrigeerimist püüda teha igal aastal vähemalt 0,5 % SKPst
struktuuriline kohandus keskpika perioodi eesmärgi suunas, heades
majandustingimustes või juhul, kui seda on vaja, et tagada võlareegli täitmine,
veelgi rohkem, et valitsemissektori kõrge võlatase näitaks püsivat
kahanemistendentsi. Teha rohkem jõupingutusi tõhususe suurendamiseks kõigis
valitsemissektori allsektorites, sh vaadates vajaduse korral ümber valitsuse
tegevuse piirid. Eriti oluline on astuda samme sotsiaalkindlustuskulude kasvu
oluliseks vähendamiseks alates 2015. aastast nagu kavandatud, seades
julgemalt iga-aastaseid tervishoiukulude sihte, võttes pensionkulud kontrolli
alla ning ühtlustades pere- ja eluasemetoetuseid. Kehtestada käimasolevale
detsentraliseerimisprotsessile selge ajakava ja astuda esimesed sammud 2014. aasta
detsembriks, eesmärgiga kõrvaldada haldustegevuse dubleerimine, soodustada
kohalike omavalitsuste ühinemist ja täpsustada iga kohaliku omavalitsuse
tasandi vastutusala. Kehtestada lagi kohalike omavalitsuste maksutulu
iga-aastasele kasvule, vähendades samal ajal keskvalitsuselt saadavat toetust.
Lisaks sellele, et lühemas perspektiivis on vaja kokkuhoid saavutada, astuda
samme keskmises ja pikas perspektiivis oodatava riiklike tervishoiukulude suurenemise
piiramiseks, sh ravimikulude valdkonnas, ning võtta täiendavaid meetmeid
pensionisüsteemi tasakaalustamiseks jätkusuutlikul viisil, kui see on vajalik
ja valdkondades, kus see on vajalik, hiljemalt 2020. aastaks, pöörates
erilist tähelepanu kehtivatele eriskeemidele. 2. Tagada, et ettevõtete
tulumaksusoodustusest (pr k crédit d’impôt compétitivité emploi) tulenev
tööjõukulude vähenemine jätkub. Võtta meetmeid, et veelgi alandada tööandjate
sotsiaalkindlustusmakseid vastavalt vastutuse võtmise ja solidaarsuse paktis
võetud kohustustele, tagades, et muud meetmed ei pärsiks selle mõju ja et
praegu kavandatud eesmärkidest kinni peetakse. Hinnata täiendavalt
sotsiaalkindlustusmaksete vabastuste majanduslikku mõju, pöörates tähelepanu
tööhõivele, palkade arengule ja konkurentsivõimele ning võtta vajadusel
asjakohaseid meetmeid. Vähendada veelgi, eelarveneutraalsel viisil,
tööjõukulusid palgaskaala alumise osa puhul, eelkõige tööandjate
sotsiaalkindlustusmaksete suunatud alandamise teel, võttes arvesse erinevaid
palgatoetuste süsteeme. 3. Lihtsustada äriühingute
haldus- ja maksunorme ning raamatupidamiseeskirju ning võtta konkreetseid
meetmeid valitsuse töös oleva lihtsustamiskava rakendamiseks 2014. aasta
detsembriks. Kõrvaldada äriühingute kasvu regulatiivsed takistused, vaadates
eelkõige läbi ettevõtte suurusega seotud kriteeriumid normides, et vältida
künniste kehtestamise mõju. Astuda samme innovatsioonipoliitika lihtsustamiseks
ja selle tõhususe suurendamiseks, nimelt hinnates teadusuuringute maksuvabastust
(pr k crédit d’impôt recherche) ja vajaduse korral seda kohandades.
Tagada, et vahendeid eraldatakse eelkõige kõige tõhusamatele
konkurentsivõimekeskustele ja et nende abil edendatakse keskustes loodavate
uuenduste majanduslikku mõju. 4. Kõrvaldada reguleeritud
kutsealadele ja nende praktiseerimisele juurdepääsu põhjendamatud piirangud
ning vähendada kutsealale sisenemise kulusid ja edendada konkurentsi
reguleeritud teenuste pakkumisel. Võtta täiendavaid meetmeid, et vähendada
jaemüügi sektori toimimist mõjutavat regulatiivset koormust, eelkõige
lihtsustades müügipunktide avamisloa andmist ja kaotades kahjumiga müügi keelu.
Säilitades kaitsetutele elanikerühmadele taskukohased tingimused, tagada, et
kodumajapidamiste reguleeritud gaasi ja elektri hinnad oleksid kehtestatud
sobival tasemel, mis ei ole takistuseks konkurentsile. Tugevdada elektrienergia
ja gaasi ühendusvõimsust Hispaaniaga, eelkõige suurendada gaasi ühendusvõimsust
nii, et integreerida Pürenee poolsaare gaasiturg täielikult Euroopa turuga.
Raudteesektoris tagada uue ühtse taristuettevõtja sõltumatus turgu valitsevast
ettevõtjast ja astuda samme selleks, et avada kodumaine reisijatevedu
konkurentsile enne 2019. aastat. 5. Vähendada tööjõu
maksukoormust ning teha rohkem jõupingutusi maksusüsteemi lihtsustamiseks ja
selle tõhustamiseks. Selleks tuleb 2015. aasta eelarvega alustades võtta
meetmed selleks, et: vabaneda ebatõhusatest üksikisiku ja ettevõtte
tulumaksukuludest, tuginedes uuematele hinnangutele ja erikomitee Assises de
la fiscalité algatusele, vähendades samas seaduses sätestatud
maksumäärasid; võtta ettevõtete maksustamisega seoses täiendavaid meetmeid
võlgnevuse soodustamise kaotamiseks; laiendada maksubaasi, eeskätt
tarbimismaksude puhul; järk-järgult kaotada keskkonnale kahjulikud toetused. 6. Astuda lisasamme tööturu
jäikuse piiramiseks, eelkõige võtta meetmeid töökoha säilitamise lepingute (pr
k accords de maintien de l’emploi) tingimuste reformimiseks, et
raskustes ettevõtted neid rohkem kasutaksid. Võtta täiendavaid meetmeid, et
reformida töötushüvitiste süsteem koostöös sotsiaalpartneritega, selleks et
tagada selle jätkusuutlikkus ja pakkuda samal ajal asjakohaseid stiimuleid
tööle naasmiseks. Laiendada eakamatele töötajatele mõeldud nõustamist ja
koolitust ning hinnata ümber konkreetselt neile mõeldud töötushüvitise
korraldus. 7. Liikuda kutsehariduse ja
koolituse moderniseerimise poole, viia ellu kohustusliku hariduse reform ja
võtta lisameetmeid haridusliku ebavõrdsuse vähendamiseks, tugevdades eelkõige
haridussüsteemist varase lahkumisega seotud meetmeid. Tagada, et aktiivsed
tööturumeetmed toetaksid sisuliselt kõige kaitsetumaid elanikerühmasid.
Parandada üleminekut koolist tööle, eelkõige tõhustades meetmeid õpipoisiõppe
edasiseks arendamiseks, pöörates erilist tähelepanu madala kvalifikatsiooniga
inimestele. Brüssel, Nõukogu
nimel eesistuja [1] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. [2] ELT L 306, 23.11.2011, lk 25. [3] COM(2014) 411 (final). [4] P7_TA(2014)0128 ja P7_TA(2014)0129. [5] ELT L 140, 27.5.2013, lk 11. [6] C(2013) 8004 final. [7] COM(2013) 800 final. [8] COM(2013) 790 final. [9] SWD(2014) 81 final. [10] Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.