This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52008AG0013
Common Position (EC) No 13/2008 of 18 April 2008 adopted by the Council, acting in accordance with the procedure referred to in Article 251 of the Treaty establishing the European Community, with a view to the adoption of a Directive of the European Parliament and of the Council amending Directive 2003/87/EC so as to include aviation activities in the scheme for greenhouse gas emission allowance trading within the Community
Nõukogu 18. aprilli 2008 . aasta ühine seisukoht (EÜ) nr 13/2008, vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklile 251, eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, millega muudetakse direktiivi 2003/87/EÜ, et lisada lennutegevus ühenduse kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteemi
Nõukogu 18. aprilli 2008 . aasta ühine seisukoht (EÜ) nr 13/2008, vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklile 251, eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, millega muudetakse direktiivi 2003/87/EÜ, et lisada lennutegevus ühenduse kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteemi
ELT C 122E, 20.5.2008, p. 19–38
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
20.5.2008 |
ET |
Euroopa Liidu Teataja |
CE 122/19 |
NÕUKOGU ÜHINE SEISUKOHT (EÜ) nr 13/2008,
18. aprill 2008,
eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu … direktiiv 2008/…/EÜ, millega muudetakse direktiivi 2003/87/EÜ, et lisada lennutegevus ühenduse kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteemi
(2008/C 122 E/03)
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 175 lõiget 1,
võttes arvesse komisjoni ettepanekut,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust (2),
toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras (3)
ning arvestades järgmist:
(1) |
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. oktoobri 2003. aasta direktiiviga 2003/87/EÜ (millega luuakse ühenduses kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem) (4) on kehtestatud ühenduses kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem, et vähendada kasvuhoonegaaside heitkoguseid kulutasuval ja majanduslikult tõhusal viisil. |
(2) |
Euroopa Ühenduse nimel nõukogu otsusega 94/69/EÜ (5) heakskiidetud Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kliimamuutuste raamkonventsiooni (UNFCCC) lõppeesmärk on stabiliseerida kasvuhoonegaaside sisaldus atmosfääris tasemel, mis ennetaks inimtegevusest tulenevaid ohtlikke kliimasüsteemi häireid. |
(3) |
8. ja 9. märtsil 2007 Brüsselis kogunenud Euroopa Ülemkogu pidas väga oluliseks saavutada strateegiline eesmärk, mille kohaselt ei tohiks maailma keskmise õhutemperatuuri tõus ületada 2 °C võrreldes industriaalajastule eelnenud ajajärgu tasemega. Viimased teaduslikud andmed, millest valitsustevaheline kliimamuutuste paneel (IPCC) andis teada oma neljandas hindamisaruandes, näitavad veelgi selgemalt, et kliimamuutuste kahjulikud mõjud kujutavad aina tõsisemat ohtu ökosüsteemidele, toiduainete tootmisele ning säästva arengu ja aastatuhande arengueesmärkide saavutamisele, samuti inimeste tervisele ja turvalisusele. 2 °C eesmärgi käeulatuses hoidmine nõuab kasvuhoonegaaside kontsentratsiooni stabiliseerimist atmosfääris ligikaudu 450 ppmv CO2 ekvivalendi tasemel, mille saavutamiseks peaks kasvuhoonegaaside heitkogused maailmas saavutama tipptaseme järgmise 10–15 aasta jooksul ning heitkoguste hulk oluliselt langema aastaks 2050 vähemalt 50 % allapoole 1990. aasta taset. |
(4) |
Euroopa Ülemkogu rõhutas, et Euroopa Liit püüdleb selle poole, et muuta Euroopa äärmiselt energiatõhusaks ja vähe kasvuhoonegaase tootvaks majanduseks, ning otsustas, et kuni 2012. aasta järgset perioodi käsitleva ülemaailmse ja üldise kokkuleppe sõlmimiseni pühendub EL kindlalt ja sõltumatult eesmärgile vähendada 2020. aastaks kasvuhoonegaaside heitkoguseid vähemalt 20 % võrreldes 1990. aastaga. Lennundusest lähtuvate kasvuhoonegaaside heitkoguste piiramine on oluline panus selle püüdluse realiseerimisse. |
(5) |
Euroopa Ülemkogu rõhutas, et EL on võtnud endale ülesandeks saavutada kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamiseks 2012. aasta järgsel perioodil ülemaailmne ja laiahaardeline kokkulepe, mis oleks tõhus, mõjus ja tasakaalustatud lahendus kliimamuutustega toimetulekuks vajalikus ulatuses. Euroopa Ülemkogu leppis kokku vähendada aastaks 2020 kasvuhoonegaaside heitkoguseid 30 % võrreldes 1990. aastaga, mis oleks ELi panus 2012. aasta järgset perioodi käsitlevasse üldisesse ülemaailmsesse kokkuleppesse, eeldusel et teised arenenud riigid võtavad endale võrreldavaid heitkoguste vähendamise kohustusi ning majanduslikult enamarenenud arenguriigid panustavad piisavalt vastavalt oma kohustustele ja igaühe võimalustele. EL võtab jätkuvalt juhtrolli läbirääkimistel ambitsioonika rahvusvahelise kokkuleppe sõlmimiseks, mille tulemusena saavutatakse eesmärk, et maailma keskmise temperatuuri tõus ei ületaks 2 °C, ning tal on hea meel edu üle, mis saavutati selle eesmärgi suhtes 2007. aasta detsembris Balis toimunud UNFCCCi osaliste 13. konverentsil. EL püüab tagada, et selline ülemaailmne kokkulepe sisaldab meetmeid lennundusest lähtuvate kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamiseks, ning sel juhul peaks komisjon kaaluma, millised muudatused on vajalikud käesolevas õhusõidukite käitajate suhtes kohaldatavas direktiivis. |
(6) |
UNFCCC kohaselt tuleb kõigil osalistel sõnastada ja rakendada riiklikud ning vajaduse korral piirkondlikud kavad, mis sisaldavad meetmeid kliimamuutuste leevendamiseks. |
(7) |
Euroopa Ühenduse nimel nõukoguotsusega 2002/358/EÜ (6) heakskiidetud UNFCCCi Kyoto protokollis on ette nähtud, et arenenud riigid taotlevad koostöös Rahvusvahelise Tsiviillennunduse Organisatsiooniga (ICAO) selliste lennunduses tekkivate kasvuhoonegaaside heitkoguste piiramist ja vähendamist, mida Montreali protokolliga ei reguleerita. |
(8) |
Kuigi ühendus ei ole 1944. aastal Chicagos sõlmitud rahvusvahelise tsiviillennunduse konventsiooni (edaspidi „Chicago konventsioon”) osaline, on kõik liikmesriigid kõnealuse konventsiooni osalised ja Rahvusvahelise Tsiviillennundusorganisatsiooni (ICAO) liikmed. Liikmesriigid jätkavad koos teiste ICAO liikmesriikidega lennunduse kliimamõju vähendamise meetmete, sealhulgas turupõhiste vahendite arendamise toetamist. Rahvusvahelise Tsiviillennundusorganisatsiooni (ICAO) lennundusalase keskkonnakaitse komitee kuuendal istungil 2004. aastal jõuti kokkuleppele, et ICAO egiidi all vastu võetud uuele õigusaktile tuginev lennundusspetsiifiline heitkogustega kauplemise süsteem tundus olevat piisavalt ebasobiv, et seda sel ajal mitte edasi arendada. Seepärast ei pakkunud 2004. aasta septembris toimunud ICAO assamblee resolutsioon A35-5 välja uut õigusakti, vaid kinnitas selle asemel avatud heitkogustega kauplemise ja võimaluse, mille abil riigid saavad rahvusvahelise lennunduse heitkogused liita oma heitkogustega kauplemise süsteemiga. 2007. aasta septembris toimunud ICAO 36. assamblee resolutsiooni A36-22 liites L soovitatakse osalisriikidel mitte rakendada heitkogustega kauplemise süsteemi teiste osalisriikide õhusõidukite käitajate suhtes, välja arvatud nende riikide vastastikusel kokkuleppel. Tuletades meelde, et Chicago konventsioonis tunnistatakse selgesõnaliselt iga osalise õigust kohaldada mittediskrimineerivalt oma seadusi ja eeskirju kõikide riikide õhusõidukite suhtes, tegid Euroopa Ühenduse liikmesriigid ja 15 muud Euroopa riiki selle resolutsiooni suhtes reservatsiooni ning jätsid endale Chicago konventsiooni alusel õiguse kehtestada ja kohaldada turupõhiseid meetmeid mittediskrimineerivalt kõikide riikide õhusõidukite käitajate suhtes, kes pakuvad nende territooriumile saabuvaid või sealt väljuvaid või nende territooriumi piires toimuvaid lende. |
(9) |
Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusega nr 1600/2002/EÜ (7) kehtestatud kuuendas keskkonnaalases tegevusprogrammis on sätestatud, et ühendus määrab kindlaks ja viib ellu erimeetmed lennuliiklusest tulenevate kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamiseks, kui nende meetmete kohta ei sõlmita 2002. aastaks kokkulepet ICAOga. Nõukogu on oma 2002. aasta oktoobri, 2003. aasta detsembri ja 2004. aasta oktoobri järeldustes komisjoni korduvalt üles kutsunud tegema ettepanekuid meetmete kohta, et vähendada rahvusvahelise õhutranspordi kliimamõju. |
(10) |
Vajaliku märkimisväärse vähendamise saavutamiseks tuleks poliitikat ja meetmeid rakendada liikmesriikide ja ühenduse tasandil kõigis ühenduse majandussektorites. Kui lennundussektori mõju kliimale kasvab samal kiirusel nagu praegu, õõnestab see oluliselt teistes sektorites kliimamuutuste vastu võitlemisel saavutatud vähendamisi. |
(11) |
Oma 27. septembri 2005. aasta teatises nõukogule, Euroopa Parlamendile, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele nimega „Lennunduse mõju vähendamine kliimamuutustele” koostas komisjon strateegia lennunduse kliimamõju vähendamiseks. Ühtse meetmepaketi osana on strateegias tehtud ettepanek lisada lennundus ühenduse kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteemi ja ette nähtud eri sidusrühmi hõlmava lennunduse töörühma loomine, mis moodustab osa Euroopa kliimamuutuste programmi teisest etapist ja mille ülesandeks on arutada võimalusi lennunduse lisamiseks ühenduse süsteemi. Oma 2. detsembri 2005. aasta järeldustes tõdes nõukogu, et majanduse ja keskkonna seisukohast tundub lennunduse lisamine ühenduse süsteemi parima tegutsemisviisina, ning kutsus komisjoni üles esitama seadusandliku ettepaneku 2006. aasta lõpuks. Oma 4. juuli 2006. aasta resolutsioonis lennunduse mõju vähendamise kohta kliimamuutustele (8) tõdes Euroopa Parlament, et heitkogustega kauplemisest võib saada osa ühtsest lennunduse kliimamõjuga tegelemise meetmepaketist, tingimusel et see on asjakohaselt kavandatud. |
(12) |
Käesoleva direktiiviga direktiivi 2003/87/EÜ tehtavate muudatuste eesmärk on vähendada lennunduse kliimamuutusi põhjustavat mõju, lisades lennutegevusest tulenevad heitkogused ühenduse süsteemi. |
(13) |
Õhusõidukite käitajatel on kõige otsesem kontroll käitatavate õhusõidukite tüübi ja nende lendudel kasutamise viisi üle, mistõttu peaksid nad vastutama antud direktiiviga kehtestatud kohustuste täitmise, sealhulgas seirekava koostamise ning vastavalt sellele heitkoguste seire ja aruandluse eest. Õhusõiduki käitajat võib tuvastada ICAO tähise või mõne muu lennu tuvastamisel kasutatava tunnustatud tähise kasutamise järgi. Kui õhusõiduki käitaja ei ole tuvastatav, loetakse õhusõiduki käitajaks selle omanikku, välja arvatud juhul, kui viimane tõendab isiku, kes oli õhusõiduki käitaja. |
(14) |
Alates 2012. aastast tuleks hõlmata kõigi ühenduse lennuväljadelt väljuvate ja neisse saabuvate lendude heitkogused. Seega võib ühenduse süsteem olla eeskujuks heitkogustega kauplemise ülemaailmsele kasutamisele. Kui kolmas riik võtab meetmed ühendusse saabuvate lendude kliimamõju vähendamiseks, peaks komisjon pärast kõnealuse riigiga konsulteerimist kaaluma olemasolevaid võimalusi ühenduse süsteemi ja selle riigi meetmete optimaalse koostoime tagamiseks. |
(15) |
Parema õigusloome põhimõtte kohaselt tuleks teatavad lennud süsteemi kohaldamisalast välja jätta. Et edaspidi vältida ebaproportsionaalse halduskoormuse tekkimist, tuleks süsteemi kohaldamisalast välja arvata ärilise lennutranspordiga tegelevad ettevõtjad, kelle lendude arv kolmel järjestikusel neljakuulisel perioodil on vähem kui 243 lendu perioodi kohta. See oleks kasulik lennuettevõtjatele, kes pakuvad piiratud hulgal teenuseid ühenduse süsteemi kohaldamisalas, sealhulgas arenguriikide lennuettevõtjatele. |
(16) |
Lennundus mõjutab maailma kliimat süsinikdioksiidi, lämmastikoksiidide, veeauru ja sulfaadi- ning tahmaosakeste eraldumise kaudu. IPCC hinnangul on lennunduse kogumõju hetkel kaks kuni neli korda suurem kui senine süsinikdioksiidi heitmete mõju üksinda. Hiljutised ühenduse teadusuuringud näitavad, et lennunduse kogumõju on ligi kaks korda suurem kui süsinikdioksiidi avaldatav mõju üksinda. Siiski ei võta ükski neist hinnangutest arvesse kiudpilvede võrdlemisi ebaselget mõju. Asutamislepingu artikli 174 lõike 2 kohaselt peab ühenduse keskkonnapoliitika rajanema ettevaatuspõhimõttel. Teaduse arengut arvestades tuleks kõigi lennundusest tulenevate mõjudega tegeleda niipalju kui võimalik. Lämmastikoksiidide heitmeid käsitletakse teistes komisjoni poolt 2008. aastal ettepandavates õigusaktides. |
(17) |
Konkurentsimoonutuste vältimiseks tuleks täpsustada ühtlustatud eraldamismeetodid eraldatavate saastekvootide üldkoguse kindlaksmääramiseks ja saastekvootide jaotamiseks õhusõidukite käitajatele. Teatud osa saastekvootidest eraldatakse enampakkumisel kooskõlas komisjoni poolt välja töötatavate eeskirjadega. Teatud osa saastekvoote tuleks jätta reservi, et tagada uute õhusõidukite käitajate juurdepääs turule ning abistada neid õhusõidukite käitajaid, kes järsult suurendavad teostatud lendude tonnkilomeetrite arvu. Tegevuse lõpetanud õhusõiduki käitajatele tuleks jätkata saastekvootide eraldamist selle perioodi lõpuni, mille jaoks on tasuta saastekvoodid juba eraldatud. |
(18) |
Kõigile süsteemis osalevatele õhusõiduki käitajatele tasuta väljaantavate saastekvootide proportsioon on sobiv selleks, et tagada kõigile õhusõiduki käitajatele võrdsed tingimused, võttes arvesse asjaolu, et iga õhusõiduki käitaja kõigi EL suunduvate, sealt väljuvate ja EL siseste lendude suhtes kohaldatakse üheainsa liikmesriigi õigust ning kolmandate riikidega sõlmitud kahepoolsete lennunduslepingute mittediskrimineerimist käsitlevaid sätteid. |
(19) |
Lennundusel on oma osa inimtegevuse põhjustatud üldises kliimamuutuses ning õhusõidukite tekitatud kasvuhoonegaaside heitkoguste mõju keskkonnale saab leevendada ELis ja kolmandates riikides võetavate kliimamuutustega võitlemise meetmete kaudu ning leevendamis- ja kohanemisprotsessiga seotud teadus- ja arendustegevuse rahastamise kaudu. Kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega kuuluvad siseriiklikke avaliku sektori kulutusi käsitlevad otsused liikmesriikide pädevusse. Ilma et see kõnealust seisukohta mõjutaks, tuleks saastekvootide enampakkumisest saadud tulu või sellega võrdne summa, kui seda nõuavad liikmesriikide olulised eelarvepõhimõtted, nagu ühtsus ja universaalsus, kasutada kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamiseks, kliimamuutuste mõjudega kohanemiseks ELis ja kolmandates riikides, leevendamis- ja kohanemisprotsessiga seotud teadus- ja arendustegevuse rahastamiseks ning süsteemi haldamisega seotud kulude katmiseks. See võiks hõlmata keskkonnasõbraliku transpordi toetamisele suunatud meetmeid. Enampakkumise tuludega tuleks rahastada eelkõige annetusi ülemaailmse energiatõhususe ja taastuvenergia fondile ning meetmeid metsade hävitamise ärahoidmiseks ja kohandumise hõlbustamiseks arengumaades. Tulude kasutamist käsitlevad käesoleva direktiivi sätted ei tohiks mõjutada ühtegi otsust saastekvootide enampakkumise teel saadud tulude kasutamise kohta direktiivi 2003/87/EÜ läbivaatamise laiemas kontekstis. |
(20) |
Enampakkumise teel saadud rahaliste vahendite kasutamist käsitlevatest sätetest tuleb teatada komisjonile. Selline teatamine ei vabasta liikmesriike asutamislepingu artikli 88 lõikes 3 sätestatud kohustusest teatada teatavatest riiklikest meetmetest. Käesolev direktiiv ei piira asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaselt rakendatavate tulevaste riigiabi menetluste tulemuste kohaldamist. |
(21) |
Süsteemi kulutasuvuse suurendamiseks peaksid õhusõiduki käitajad olema võimelised kasutama projektitegevusest tulenevaid tõendatud heitkoguste vähendamisi (THV) ja heitkoguste vähendamise ühikuid (HVÜ), et täita kohustust tagastada saastekvoote ühtlustatud piirini. THVde ja HVÜde kasutamine peaks olema kooskõlas kauplemissüsteemis kasutamise kriteeriumidega, mis on sätestatud käesolevas direktiivis. |
(22) |
Õhusõiduki käitajate halduskoormuse vähendamiseks peaks iga õhusõiduki käitaja eest vastutama üks liikmesriik. Liikmesriigid peaksid olema kohustatud tagama, et õhusõiduki käitajad, kellele on antud tegevusluba asjaomase riigi poolt, või õhusõiduki käitajad, kel puudub tegevusluba, või kolmandatest riikidest pärit õhusõiduki käitajad, kelle heitkogused moodustavad võrdlusaasta lõikes selle liikmesriigi peamise heitkoguste osa, täidaksid käesoleva direktiivi nõudeid. Kui õhusõiduki käitaja ei täida käesoleva direktiivi nõudeid ning kui järgimist ei suuda tagada muud haldava liikmesriigi poolt võetavad täitemeetmed, peaksid liikmesriigid tegutsema solidaarselt. Viimase abinõuna peaks haldaval liikmesriigil seega olema õigus teha komisjonile taotlus võtta vastu otsus kehtestada asjaomase õhusõiduki käitajale ühenduses tegevuskeeld. |
(23) |
Võttes arvesse, et rahvusvahelise lennunduse heitkoguseid ei ole integreeritud liikmesriikide Kyoto protokolli kohaste kohustustega, tuleks ühenduse süsteemi raamatupidamise terviklikkuse säilitamiseks kasutada lennundussektorile eraldatud saastekvoote ainult selleks, et õhusõiduki käitajad saaksid täita oma käesoleva direktiiviga kehtestatud kohustust tagastada saastekvoote. |
(24) |
Süsteemi üldise keskkonnaalase terviklikkuse kaitsmiseks tuleks õhusõiduki käitajate tagastatud ühikuid arvestada üksnes selliste kasvuhoonegaaside vähendamise eesmärkide puhul, mis neid heitkoguseid arvesse võtavad. |
(25) |
Euroopa Lennuliikluse Ohutuse Organisatsioon (Eurocontrol) võib omada teavet, mis võib aidata liikmesriikidel või komisjonil täita käesolevast direktiivist tulenevaid kohustusi. |
(26) |
Neid ühenduse süsteemi sätteid, mis on seotud heitkoguste seire, aruandluse ja tõendamisega ning käitajatele kohaldatavate sanktsioonidega, tuleks kohaldada ka õhusõiduki käitajate suhtes. |
(27) |
Komisjon peaks vaatama üle direktiivi 2003/87/EÜ toimimise seoses lennundustegevusega, pidades silmas selle kohaldamisest saadud kogemust, ning peaks seejärel esitama aruande Euroopa Parlamendile ja nõukogule. |
(28) |
Direktiivi 2003/87/EÜ läbivaatamisel seoses lennutegevusega tuleks võtta arvesse õhutranspordist struktuurilist sõltumist riikides, kus ei ole piisavaid ja võrreldavaid alternatiivseid transpordiliike ning mis sõltuvad seetõttu suurel määral õhutranspordist ning kus turismisektor annab suure osa selle liikmesriigi SKPst. Seoses käesoleva direktiivi rakendamisega tuleks erilist tähelepanu pöörata asutamislepingu artikli 299 lõikes 2 määratletud äärepoolseimate piirkondade jaoks esilekerkivate juurdepääsu ja konkurentsivõimega seotud probleemide ning avaliku teenuse osutamise kohustusega seonduvate probleemide leevendamisele või koguni nende lahendamisele. |
(29) |
Cordobas 18. septembril 2006. aastal Gibraltarit käsitleva dialoogi foorumi esimesel ministrite kohtumisel kokku lepitud Gibraltari lennujaama käsitlev ministrite avaldus asendab lennujaama käsitleva ülddeklaratsiooni, mis lepiti kokku Londonis 2. detsembril 1987, ning selle täielikku järgimist loetakse 1987. aasta deklaratsiooni järgimiseks. |
(30) |
Käesoleva direktiivi rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused (9). |
(31) |
Komisjonile tuleks eelkõige anda volitus võtta vastu meetmeid selliste saastekvootide enampakkumisele panemiseks, mida ei pea tasuta välja andma; võtta vastu üksikasjalikud eeskirjad teatavate õhusõidukite käitajate jaoks erireservi toimimise kohta ning menetluste kohta, mis on seotud komisjonile esitatavate taotlustega kehtestada õhusõiduki käitajale tegevuskeeld ning selliste I lisas nimetatud lennutegevuste muutmiseks, mille puhul kolmas riik kehtestab meetmeid lennunduse kliimamõju vähendamiseks. Kuna need on üldmeetmed ja nende eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähemolulisi sätteid, muu hulgas täiendades seda uute vähemoluliste sätetega, tuleb need vastu võtta vastavalt otsuse 1999/468/EÜ artiklis 5a sätestatud kontrolliga regulatiivmenetlusele. |
(32) |
Kuna käesoleva direktiivi eesmärki ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada ning kavandatava meetme ulatuse ja mõju tõttu on seda parem saavutada ühenduse tasandil, võib ühendus võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale. |
(33) |
Kooskõlas paremat õigusloomet käsitleva institutsioonidevahelise kokkuleppe (10) artikliga 34 julgustatakse liikmesriike koostama enda jaoks ja ühenduse huvides vastavustabelid, milles on võimaluse piires näidatud käesoleva direktiivi ja selle ülevõtmise meetmete vastavus, ning need avaldama. |
(34) |
Seepärast tuleks direktiivi 2003/87/EÜ vastavalt muuta, |
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
Artikkel 1
Direktiivi 2003/87/EÜ muudatused
Direktiivi 2003/87/EÜ muudetakse järgmiselt.
1) |
Artikli 1 ette lisatakse järgmine pealkiri: |
2) |
Artiklisse 2 lisatakse järgmine lõige: „3. Käesoleva direktiivi kohaldamisest Gibraltari lennujaama suhtes ei järeldu, et see kahjustaks Hispaania Kuningriigi ja Ühendkuningriigi õiguslikke positsioone nende vaidluses selle territooriumi suveräänsuse üle, kus lennujaam paikneb.” |
3) |
Artiklit 3 muudetakse järgmiselt:
|
4) |
Artikli 3 järele lisatakse järgmine peatükk: „II PEATÜKK Lennundus Artikkel 3a Reguleerimisala Käesoleva peatüki sätteid kohaldatakse I lisas nimetatud lennutegevustega seotud saastekvootide eraldamise ja väljaandmise suhtes. Artikkel 3b Lennutegevused … (11) töötab komisjon vastavalt artikli 23 lõikes 2 osutatud regulatiivkomitee menetlusele välja I lisas nimetatud lennutegevuste üksikasjaliku tõlgendamise suunised, eelkõige seoses otsingu- ja päästelendude, tuletõrjelendude, humanitaarabilendude, kiirabilendude ja lendudega, mida sooritab kommertsõhutranspordi teostaja, kelle lendude arv kolmel järjestikusel neljakuulisel ajaperioodil on vähem kui 243 lendu perioodi kohta. Artikkel 3c Lennunduse saastekvootide üldkogus 1. Ajavahemikul 1. jaanuar 2012 kuni 31. detsember 2012 moodustab õhusõiduki käitajatele eraldatavate saastekvootide üldkogus 100 % varasematest lennunduse heitkogustest. 2. Artikli 11 lõikes 2 osutatud ajavahemikul, mis algab 1. jaanuaril 2013, ning juhul, kui pärast artikli 30 lõikes 4 osutatud läbivaatamist ei ole tehtud muudatusi, ka igal järgneval ajavahemikul, moodustab õhusõiduki käitajatele eraldatavate lennunduse saastekvootide üldkogus 100 % varasematest lennunduse heitkogustest, korrutatuna kõnealusesse ajavahemikku jäävate aastate arvuga. 3. Komisjon vaatab üle õhusõiduki käitajatele kooskõlas artikli 30 lõikega 4 eraldatavate saastekvootide üldkoguse. 4. … (11) teeb komisjon parimatele kättesaadavatele andmetele tuginedes otsuse varasemate lennunduse heitkoguste kohta, esitades sealhulgas tegelikku lennuliiklust käsitleval teabel põhineva hinnangu. Selle otsuse vaatab läbi artikli 23 lõikes 1 osutatud komitee. Artikkel 3d Lennunduse saastekvootide enampakkumise teel eraldamise meetod 1. Artikli 3c lõikes 1 osutatud ajavahemikul pannakse enampakkumisele 10 % saastekvootidest. 2. Järgnevatel perioodidel võidakse lõikes 1 osutatud enampakkumisele esitatavat protsenti käesoleva direktiivi üldise läbivaatamise käigus suurendada. 3. Võetakse vastu määrus, millega kehtestatakse üksikasjalikud sätted liikmesriikide poolt selliste saastekvootide enampakkumisel müümise kohta, mida ei pea käesoleva artikli lõigete 1 ja 2 või artikli 3f lõike 8 kohaselt tasuta välja andma. Iga liikmesriik peab igal ajavahemikul müüma enampakkumisel sellise hulga saastekvoote, mis on proportsionaalne liikmesriigi osaga võrdlusaastal kõigile liikmesriikidele omistatud lennunduse heitkoguste koguhulgast, millest on teatatud vastavalt artikli 14 lõikele 3 ja mis on tõendatud vastavalt artiklile 15. Artikli 3c lõikes 1 osutatud ajavahemiku võrdlusaasta on 2010 ning iga järgneva artiklis 3c osutatud ajavahemiku võrdlusaasta on kalendriaasta, mis lõpeb 24 kuud enne selle ajavahemiku algust, mida enampakkumine hõlmab. Kõnealune määrus, mille eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähemolulisi sätteid, täiendades seda, võetakse vastu vastavalt artikli 23 lõikes 3 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele. 4. Liikmesriigid otsustavad selle üle, kuidas kasutada saastekvootide enampakkumisest saadud tulu. Seda tulu tuleks kasutada võitlemiseks kliimamuutusega ELis ja kolmandates riikides ning käesolevast direktiivist tulenevate haldava liikmesriigi kulude katmiseks. 5. Käesoleva direktiivi kohaselt komisjonile esitatav teave ei vabasta liikmesriike asutamislepingu artikli 88 lõikes 3 sätestatud teatamiskohustusest. Artikkel 3e Õhusõiduki käitajatele lennunduse saastekvootide eraldamine ja väljaandmine 1. Iga artiklis 3c osutatud ajavahemiku kohta võib iga õhusõiduki käitaja taotleda lennunduse saastekvootide eraldamist; mis eraldatakse tasuta. Taotluse võib teha, esitades haldava liikmesriigi pädevale asutusele kõnealuse õhusõiduki käitaja sooritatud I lisas nimetatud lennutegevusi puudutavad tõendatud tonnkilomeetrite andmed seireaasta kohta. Käesoleva artikli kohaldamisel on seireaasta kalendriaasta, mis lõpeb 24 kuud enne taotlusega hõlmatud ajavahemiku algust vastavalt IV ja V lisale, või artikli 3c lõikes 1 osutatud ajavahemikuga seoses aasta 2010. Taotlus esitatakse vähemalt 21 kuud enne taotlusega hõlmatava ajavahemiku algust või artikli 3c lõikes 1 osutatud ajavahemikuga seoses 30. märtsiks 2011. 2. Liikmesriigid esitavad lõike 1 alusel saadud taotlused komisjonile vähemalt kaheksateist kuud enne selle ajavahemiku algust, mida taotlus hõlmab, või artikli 3c lõikes 1 osutatud ajavahemikuga seoses 30. juuniks 2011. 3. Komisjon arvutab välja vähemalt viisteist kuud enne iga artikli 3c lõikes 2 osutatud ajavahemiku algust või artikli 3c lõikes 1 osutatud ajavahemikuga seoses 30. septembriks 2011, ja võtab vastu otsuse, kus on sätestatud:
Punktis e osutatud võrdlusaluse (saastekvoodid tonnkilomeetri kohta) arvutamiseks jagatakse punktis d osutatud saastekvootide arv tonnkilomeetrite andmete summaga, mis on esitatud vastavalt lõikele 2 komisjonile esitatud taotlustes. 4. Kolme kuu jooksul pärast seda, kui komisjon on võtnud vastu lõikes 3 osutatud otsuse, arvutab ja avaldab iga haldav liikmesriik:
5. 2012. aasta 28. veebruariks ja iga järgneva aasta 28. veebruariks annab haldava liikmesriigi pädev asutus igale õhusõiduki käitajale välja sellele õhusõiduki käitajale käesoleva artikli või artikli 3f kohaselt asjaomasel aastal eraldatava saastekvootide arvu. Artikkel 3f Erireserv teatavate õhusõiduki käitajate jaoks 1. Igal artikli 3c lõikes 2 osutatud ajavahemikul pannakse saastekvootide üldkogusest 3 % õhusõiduki käitajate erireservi. Need on õhusõiduki käitajad:
ning kelle punkti a kohane tegevus või punkti b kohane täiendav tegevus ei kujuta endast täielikult või osaliselt eelnevalt teise õhusõiduki käitaja poolt sooritatud tegevuse jätkamist. 2. Lõike 1 tingimustele vastav õhusõiduki käitaja võib taotleda erireservist saastekvootide tasuta eraldamist, esitades taotluse seda käitajat haldava liikmesriigi pädevale asutusele. Iga taotlus esitatakse taotlusega hõlmatava artikli 3c lõikes 2 osutatud ajavahemiku kolmanda aasta 30. juuniks. 3. Lõike 2 kohaselt esitatav taotlus:
4. Hiljemalt kuus kuud alates lõike 2 kohase taotluse esitamise tähtajast esitavad liikmesriigid selle lõike kohaselt saadud taotlused komisjonile. 5. Hiljemalt kaksteist kuud alates lõike 2 kohase taotluse esitamise tähtajast otsustab komisjon, millist võrdlusalust kasutatakse saastekvootide tasuta eraldamisel nendele õhusõiduki käitajatele, kelle taotlused esitati komisjonile kooskõlas lõikega 4. Kui lõikest 6 ei tulene teisiti, arvutatakse võrdlusalus, jagades erireservis olevad saastekvoodid järgmiste summadega:
6. Lõikes 5 osutatu võrdlusalus ei too kaasa olukorda, kus iga-aastane eraldis tonnkilomeetri kohta on suurem kui artikli 3e lõike 4 alusel õhusõiduki käitajatele antav iga-aastane eraldis tonnkilomeetri kohta. 7. Kolme kuu jooksul pärast seda, kui komisjon on võtnud vastu lõikes 5 osutatud otsuse, arvutab ja avaldab iga haldav liikmesriik:
8. Kõik erireservi jäänud eraldamata saastekvoodid müüvad liikmesriigid enampakkumisel. 9. Komisjon võib kehtestada käesoleva artikli kohase erireservi toimimise üksikasjalikud eeskirjad, sealhulgas näha ette lõike 1 kohaste tingimuste täitmise hindamise. Meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähemolulisi sätteid, täiendades seda, võetakse vastu vastavalt artikli 23 lõikes 3 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele. Artikkel 3g Seire ja aruandlus Haldav liikmesriik tagab, et iga õhusõiduki käitaja esitab kõnealuse riigi pädevale asutusele seirekava, milles esitatakse meetmed heitkoguste ja tonnkilomeetrite andmete seireks ja nendest aruandmiseks, mis on vajalik artikli 3e kohase taotluse jaoks, ning pädev asutus kiidab sellised kavad heaks vastavalt artikli 14 kohaselt vastuvõetavatele suunistele.” |
5) |
Lisatakse järgmine pealkiri ja artikkel: „III PEATÜKK Paiksed käitised Artikkel 3h Reguleerimisala Käesoleva peatüki sätteid kohaldatakse kasvuhoonegaaside heitmelubade suhtes ning saastekvootide eraldamise ja väljaandmise suhtes tegevuste jaoks, mis on nimetatud I lisas, kuid mis ei ole lennutegevus.” |
6) |
Artikli 6 lõike 2 punkt e asendatakse järgmisega:
|
7) |
Artikli 11 järele lisatakse järgmine pealkiri: |
8) |
Artiklisse 11a lisatakse järgmine lõige: „1a. Kui lõikest 3 ei tulene teisiti, lubavad liikmesriigid igal õhusõiduki käitajal iga artiklis 3c osutatud ajavahemiku jooksul kasutada projektitegevustest tulenevaid THVsid ja HVÜsid. Artikli 3c lõikes 1 osutatud ajavahemiku jooksul võivad õhusõiduki käitajad kasutada THVsid ja HVÜsid kuni 15 % ulatuses saastekvootide arvust, mille käitaja peab vastavalt artikli 12 lõikele 2a tagastama. Järgnevatel ajavahemikel määratakse protsent kindlaks kooskõlas projektitegevusest tulenevate THVde ja HVÜde kasutamise kindlaksmääramise menetlusega, osana käesoleva direktiivi läbivaatamisest ja võttes arvesse rahvusvahelise kliimamuutusterežiimi arengut. Komisjon avaldab kõnealuse protsendi vähemalt kuus kuud enne iga artiklis 3c osutatud ajavahemiku algust.” |
9) |
Artikli 11b lõikes 2 asendatakse sõnad „käitistest pärinevate” sõnadega „tegevustest tulenevate”. |
10) |
Artiklit 12 muudetakse järgmiselt:
|
11) |
Artikli 13 lõikes 3 asendatakse sõnad „artikli 12 lõikega 3” sõnadega „artikli 12 lõikega 2a või 3”. |
12) |
Artiklit 14 muudetakse järgmiselt:
|
13) |
Artikkel 15 asendatakse järgmisega: „Artikkel 15 Tõendamine Liikmesriigid tagavad, et käitajatele ja õhusõiduki käitajatele kooskõlas artikli 14 lõikega 3 edastatud aruanded tõendatakse vastavalt V lisas sätestatud kriteeriumidele ning mis tahes üksikasjalikele sätetele, mis komisjon on vastu võtnud kooskõlas käesoleva artikliga, ja sellest teatatakse pädevale asutusele. Liikmesriigid tagavad, et käitaja või õhusõiduki käitaja, kelle aruanne ei ole iga aasta 31. märtsiks eelneva aasta heitkoguste osas vastavalt V lisas sätestatud kriteeriumidele ning mis tahes üksikasjalikele sätetele, mis komisjon on vastu võtnud kooskõlas käesoleva artikliga, rahuldavaks tunnistatud, ei või saastekvootide üleandmist jätkata enne, kui selle käitaja või õhusõiduki käitaja aruanne on rahuldavaks tunnistatud. Komisjon võib võtta vastu üksikasjalikke sätteid õhusõiduki käitajate artikli 14 lõike 3 kohaselt esitatud aruannete ja artiklite 3e ja 3f kohaste taotluste tõendamiseks vastavalt artikli 23 lõikes 2 osutatud regulatiivkomitee menetlusele.” |
14) |
Artiklit 16 muudetakse järgmiselt:
|
15) |
Lisatakse järgmised artiklid: „Artikkel 18a Haldav liikmesriik 1. Õhusõiduki käitajat haldav liikmesriik on:
2. Kui artiklis 3c osutatud mis tahes ajavahemiku kahel esimesel aastal käesoleva artikli lõike 1 punkti b reguleerimisalasse kuuluva õhusõiduki käitaja teostatavatest lendudest tulenevaid omistatud lennunduse heitkoguseid ei omistata käitajat haldavale liikmesriigile, viiakse õhusõiduki käitaja järgmiseks ajavahemikuks üle teise haldava liikmesriigi haldusalasse. Uueks haldavaks liikmesriigiks on selle õhusõiduki käitaja poolt eelmise ajavahemiku kahel esimesel aastal teostatud lendudest tuleneva suurima omistatud lennunduse heitkoguste hulgaga liikmesriik. 3. Parimale kättesaadavale teabele tuginedes komisjon:
4. Lõike 1 kohaldamisel tähendab võrdlusaasta õhusõiduki käitaja puhul, kes hakkas ühenduses tegutsema pärast 1. jaanuari 2006, esimest tegutsemise kalendriaastat, ning kõigil muudel juhtudel kalendriaastat, mis algas 1. jaanuaril 2006. Artikkel 18b Eurocontroli abi Selleks et täita oma kohustusi, mis on ette nähtud artikli 3c lõikega 4 ja artikliga 18a, võib komisjon paluda Eurocontroli abi ja võib sõlmida sel eesmärgil nimetatud organisatsiooniga asjakohaseid lepinguid. |
16) |
Artikli 19 lõiget 3 muudetakse järgmiselt:
|
17) |
Artiklisse 23 lisatakse lõige 3: „3. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikli 5a lõikeid 1 kuni 4 ja artiklit 7, võttes arvesse selle otsuse artikli 8 sätteid.” |
18) |
Lisatakse järgmine artikkel: „Artikkel 25a Kolmandate riikide meetmed lennunduse kliimamõju vähendamiseks 1. Kui kolmas riik võtab asjaomasest riigist väljuvate ja ühenduses maanduvate lendude kliimamõju vähendamiseks meetmeid, kaalub komisjon pärast nimetatud kolmanda riigi ja liikmesriikidega konsulteerimist artikli 23 lõikes 1 osutatud komitees olemasolevaid võimalusi, et tagada optimaalne koostoime ühenduse süsteemi ja kolmandate riikide meetmete vahel. Vajaduse korral võib komisjon võtta vastu vajalikud muudatused, et näha ette asjaomasest kolmandast riigist saabuvate lendude väljaarvamise I lisas nimetatud lennutegevuste seast või näha ette I lisas nimetatud lennutegevustesse mis tahes muude muudatuste tegemine, mida nõutakse kooskõlas neljanda lõigu kohase kokkuleppega. Meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähemolulisi sätteid, võetakse vastu vastavalt artikli 23 lõikes 3 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele. Komisjon võib esitada Euroopa Parlamendile ja nõukogule kõik muud käesoleva direktiivi muutmise ettepanekud. Samuti võib komisjon vajaduse korral vastavalt asutamislepingu artikli 300 lõikele 1 teha nõukogule ettepanekuid alustada läbirääkimisi asjaomase kolmanda riigiga lepingu sõlmimiseks. 2. Ühendus ja tema liikmesriigid tegutsevad jätkuvalt selle nimel, et saavutada lennundusest tulenevate kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamise ülemaailmseid meetmeid käsitlev kokkulepe. Sellise kokkuleppe saavutamisel kaalub komisjon, kas käesoleva direktiivi kohaseid õhusõiduki käitajate suhtes kohaldatavaid sätteid on vaja muuta.” |
19) |
Artiklit 28 muudetakse järgmiselt:
|
20) |
Artiklisse 30 lisatakse järgmine lõige: „4. Komisjon vaatab 1. juuniks 2015 seireandmete ja käesoleva direktiivi kohaldamisel saadud kogemuste põhjal läbi käesoleva direktiivi toimimise seoses I lisas nimetatud lennutegevustega ja võib vajaduse korral teha ettepanekuid. Eelkõige pöörab komisjon tähelepanu järgmisele:
Komisjon esitab seejärel aruande Euroopa Parlamendile ja nõukogule. |
21) |
Artikli 30 järele lisatakse järgmine pealkiri: |
22) |
I, IV ja V lisa muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi lisale. |
Artikkel 2
Ülevõtmine
1. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt … (14). Nad teavitavad sellest komisjoni.
Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi sätestavad liikmesriigid.
2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastu võetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti. Komisjon teavitab sellest liikmesriike.
Artikkel 3
Jõustumine
Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Artikkel 4
Adressaadid
Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.
…,
Euroopa Parlamendi nimel
president
…
Nõukogu nimel
eesistuja
…
(1) ELT C 175, 27.7.2007, lk 47.
(2) ELT C 305, 15.12.2007, lk 15.
(3) Euroopa Parlamendi 13. novembri 2007. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata), nõukogu 18. aprilli 2008. aasta ühine seisukoht ja Euroopa Parlamendi … seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata). Nõukogu … otsus.
(4) EÜT L 275, 25.10.2003, lk 32. Direktiivi on muudetud direktiiviga 2004/101/EÜ (ELT L 338, 13.11.2004, lk 18).
(5) EÜT L 33, 7.2.1994, lk 11.
(6) EÜT L 130, 15.5.2002, lk 1.
(7) EÜT L 242, 10.9.2002, lk 1.
(8) ELT C 303 E, 13.12.2006, lk 119.
(9) EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23. Otsust on muudetud otsusega 2006/512/EÜ (ELT L 200, 22.7.2006, lk 11).
(10) ELT C 321, 31.12.2003, lk 1.
(11) Kuus kuud pärast käesoleva direktiivi jõustumise kuupäeva.
(12) EÜT L 240, 24.8.1992, lk 1”.
(13) EÜT L 240, 24.8.1992, lk 8. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1791/2006 (ELT L 363, 20.12.2006, lk 1)”.
(14) 18 kuu jooksul pärast käesoleva direktiivi jõustumise kuupäeva.
LISA
Direktiivi 2003/87/EÜ I, IV ja V lisa muudetakse järgmiselt.
1) |
I lisa muudetakse järgmiselt:
|
2) |
IV lisa muudetakse järgmiselt:
|
3) |
V lisa muudetakse järgmiselt:
|
NÕUKOGU PÕHJENDUSED
I. SISSEJUHATUS
Komisjon võttis 2006. aasta detsembris vastu oma ettepaneku (1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi kohta, millega muudetakse direktiivi 2003/87/EÜ, et lisada lennutegevus ühenduse kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteemi. Ettepanek edastati nõukogule 22. detsembril 2006.
Euroopa Parlament võttis oma esimese lugemise arvamuse vastu 13. novembril 2007.
Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis oma arvamuse vastu 30. mail 2007 (2).
Regioonide Komitee võttis oma arvamuse vastu 10. oktoobril 2007 (3).
Nõukogu võttis ühise seisukoha vastu 18. aprill 2008.
II. EESMÄRK
Kavandatud direktiivi peaeesmärk on lennundussektori suurenevaid heitkoguseid silmas pidades vähendada lennunduse poolt kliimamuutustele avaldatavat mõju, lisades lennutegevuse ühenduse üldisesse heitkogustega kauplemise süsteemi.
Ettepanek on esitatud direktiivi 2003/87/EÜ (heitkogustega kauplemise süsteemi direktiiv) muutmise kujul.
III. ÜHISE SEISUKOHA ANALÜÜS
Üldist
Ühine seisukoht sisaldab kas sõna-sõnalt, osaliselt või põhimõtteliselt mitmeid Euroopa Parlamendi esimesel lugemisel tehtud muudatusettepanekuid. Need muudavad direktiivi ettepaneku teksti paremaks või selgemaks. Teised muudatused ei ole ühise seisukohaga siiski hõlmatud, kuna nõukogu arvates olid need kas ebavajalikud ja/või mitterakendatavad, olemasolevate teaduslike andmetega ebapiisavalt põhjendatud ja nende rakendamisega kaasneksid liiga suured halduskulud.
Ühine seisukoht sisaldab ka mitmeid muudatusi, mis ei tulene Euroopa Parlamendi esimese lugemise arvamusest, kuna mitmetel juhtudel täiendati komisjoni algse ettepaneku sätteid uute elementidega või sõnastati need täielikult ümber, lisades seejuures mõned täiesti uued sätted.
Lisaks püütakse mitmete redaktsiooniliste muudatustega teksti täpsustada või tagada määruse üldine sidusus.
KONKREETSED TEEMAD
(1) Süsteemi rakendamise alguskuupäev ja reguleerimisala
Euroopa Parlamendiga nõustudes on nõukogu loobunud komisjoni kavandatud kaheetapilisest lähenemisviisist ja valinud kõigi süsteemi lisatavate lendude suhtes ühtse alguskuupäeva. Seda peeti vajalikuks, et tagada süsteemi suurem mõju keskkonnale, vähendades samal ajal konkurentsi moonutamist. Erinevalt komisjonist ja Euroopa Parlamendist, kes mõlemad soovitasid algusaastaks aastat 2011, otsustas nõukogu, et õigusaktide vastuvõtmise menetlustoiminguid, süsteemi keerukust ja rakendusmeetmete vajadust silmas pidades oleks mõistlik süsteemi rakendamine ühe aasta võrra, s.t aastaks 2012 edasi lükata.
(2) Saastekvootide eraldamine
Nii nagu Euroopa Parlament peab ka nõukogu saastekvootide eraldamise küsimust süsteemi toimimise seisukohalt väga oluliseks. Nõukogu on sellega seoses teinud komisjoni ettepanekusse mitmeid muudatusi, mis toovad ettepaneku sisu lähemale mitmete Euroopa Parlamendi muudatusettepanekute mõttele, isegi kui ta ei võtnud neid ühise seisukoha teksti sõna-sõnalt üle.
Kuigi nõukogu säilitas komisjoni ettepaneku kohaselt varasemate heitkoguste 100 %-lise üldkoguse, osutas ta siiski võimalusele seda tulevikus vähendada aastaks 2015 läbiviidava lennutegevustega seotud direktiivi toimimise läbivaatamise raames (artikli 30 lõige 4).
Nõukogu nõustus komisjoni valikuga kasutada saastekvootide eraldamise meetodit, mis toimiks osaliselt lihtsal võrdlusalusel põhineva saastekvootide tasuta eraldamise teel ja osaliselt enampakkumise teel.
Nõukogu on siiski veidi kohandanud võrdlusalust, muutes õhusõiduki käitaja lennutegevuse arvutamiseks (tonnkilomeetrid) kasutatavat nimikoormust (mida suurendatakse 110 kg-ni iga reisija ja tema registreeritud pagasi kohta) ja vahemaad (suurringjoonele lisataks 95 km).
Enampakkumise tasemetega seoses lükkas nõukogu tagasi komisjoni ettepaneku kasutada liikmesriikide esitatud keskmisele protsendile vastavat protsenti, mis hõlmaks enampakkumist nende riiklikes saastekvootide eraldamise kavades, valides selle asemel kindla protsendi 10 %. Nõukogu viis lisaks sisse selge võimaluse seda protsenti heitkogustega kauplemise süsteemi direktiivi üldise läbivaatamise käigus suurendada. Kuigi ühine seisukoht ei sisalda Euroopa Parlamendi muudatusettepanekut nr 74, peegeldab see tegelikult nimetatud muudatusettepaneku mõtet, kuna tunnistatakse soovi sätestada (järk-järguline) enampakkumise taseme tõstmine. Nõukogu eelistas ettevaatlikumat lähenemisviisi, nähes esialgu ette enampakkumise madalama protsendi koos võimalusega seda tulevikus suurendada, mis tagab ühelt poolt, et lennundust ei käsitata oluliselt erinevalt kui heitkogustega kauplemise süsteemi kuuluvaid teisi sektoreid, ja näeb teiselt poolt ette parema kohandumise ühenduse süsteemi üldise toimimisega.
Enampakkumisest saadud tulu kasutamisega seoses on nõukogu veidi erineval seisukohal kui komisjon ja Euroopa Parlament. Artikli 3d lõike 4 praeguse sõnastuse kohaselt otsustavad selle tulu kasutamise üle liikmesriigid. Artikli 3d lõige 4 näeb siiski ette, et seda tulu tuleks kasutada võitlemiseks kliimamuutustega ELis ja kolmandates riikides ning süsteemist tulenevate halduskulude katmiseks. Kõnealuse muudatusega püütakse tagada mitmete liikmesriikide õiguskordades sisalduvate oluliste põhiseaduslike ja/või eelarvepõhimõtete järgimine.
Üks olulisi uusi elemente, mille nõukogu lisas komisjoni ettepanekusse, on seotud erireservi loomisega uute või kiirelt arenevate õhusõiduki käitajate jaoks (s.t käitajad, kelle tegevus suurenes pärast saastekvootide eraldamiseks kasutatud võrdlusaastat 18 % aastas). Artikli 3f kohaselt jäetakse teatud saastekvootide protsent (3 %) reservi, mis jagatakse tingimustele vastavatele õhusõiduki käitajatele võrdlusalust kasutava süsteemi põhjal, mis on sarnane saastekvootide esmaseks eraldamiseks kasutatava süsteemiga. Kõnealuse sätte lisamine tagaks selle, et süsteemiga ei karistataks uusi õhusõiduki käitajaid või õhusõiduki käitajaid väga hõreda (kuid praegu tiheneva) liiklusega liikmesriikides. Nõukogu on tasakaalustanud võimalikud turumoonutused, tehes erireservi kaudu saastekvootide eraldamise ühekordseks ja lisades sätte, mille kohaselt nõuetele vastavate õhusõiduki käitajate iga-aastane eraldis tonnkilomeetri kohta ei ole suurem kui tavasüsteemi alusel õhusõiduki käitajatele antav iga-aastane eraldis tonnkilomeetri kohta (artikli 3f lõige 6). Nõukogu liigub seega tegelikult samas suunas kui Euroopa Parlamendi muudatusettepanekud nr 22, 28 ja 33. Ühises seisukohas kavandatud erireservi toimimine tooks siiski kaasa madalamad halduskulud ja see ei moonutaks oluliselt turgu.
(3) Erandid
Võttes arvesse vastavaid Euroopa Parlamendi muudatusettepanekuid (s.t muudatusettepanekud nr 51, 52, 53, 70 ja 79) on nõukogu veelgi täpsustanud mitmeid süsteemi erandeid. Nõukogu otsustas seega mitte jätta süsteemist välja ELi riigipeade lennud, kuid lisada erandid, mis on seotud otsingu- ja päästelendude, tuletõrjelendude, humanitaarabilendude ja kiirabilendudega. Lisaks on välja jäetud lennud, mida sooritatakse eranditult õhusõidukite või nii õhus kui ka maa peal kasutatavate seadmete kontrollimiseks, katsetamiseks või sertifitseerimiseks.
Ühise seisukohaga lisati süsteemi täiendav, nn vähese tähtsuse klausli erand, mille kohaselt jäetakse välja lennud, mida sooritab kaubandusliku õhutranspordi teostaja, kelle lendude arv kolmel järjestikusel neljakuulisel ajaperioodil on alla 243 lennu perioodi kohta. Nõukogu on sidunud kõnealuse erandi kaubandusliku õhutranspordi teostaja vastava määratlusega ja põhjendusega, mis peab tagama, et väga vähese liiklusega õhusõiduki käitajad, sealhulgas mitmed arengumaadest pärinevad käitajad, ei seisaks silmitsi ebaproportsionaalsete halduskuludega. Seega saadetakse arengumaadele tugev poliitiline märguanne, vähendades samal ajal asjatut bürokraatiat ja süsteemi haldamisega seotud üldist halduskoormust. Arvesse on võetud võimalikku negatiivset mõju turule, valides erandite tegemiseks neutraalse, üksnes tegevusel põhineva kriteeriumi.
Nii nagu Euroopa Parlament on ka nõukogu võtnud arvesse äärepoolseimate piirkondade erivajadusi ja avaliku teenuse osutamise kohustuse raames sooritatud lendude erilist olukorda. Ühise seisukohaga jäetakse süsteemist välja lennud, mis sooritatakse avaliku teenuse osutamise kohustuse raamistikus äärepoolseimate piirkondade lennuliinidel või sellistel lennuliinidel, kus maht ei ületa 30 000 istekohta aastas; ja sätestatakse ka vastav põhjendus. Sellega seoses läheb see kaugemale Euroopa Parlamendi muudatusettepanekust nr 78.
(4) Muud küsimused
Lisatud on uus artikkel (artikkel 3g), millega kehtestatakse liikmesriikidele täiendav kohustus tagada, et õhusõiduki käitaja esitab asjaomase riigi pädevale asutusele seire- ja aruandekava, milles esitatakse meetmed heitkoguste ja tonnkilomeetrite andmete seireks ja nendest aruandmiseks, mis on vajalik saastekvootide taotlemiseks.
Mõned uued lõiked on lisatud heitkogustega kauplemise direktiivi jõustamise artiklisse (artikkel 16), sätestades haldavale liikmesriigile võimaluse esitada komisjonile taotlus kehtestada tegevuskeeld õhusõiduki käitaja suhtes, kes ei täida direktiivi nõudeid. Kuigi tegevuskeelu kehtestamist käsitletakse äärmusliku jõustamismeetmena, peeti selle lisamist vajalikuks tagamaks õhusõiduki käitajate poolt süsteemi igakülgne täitmine, mis on nõukogule väga oluline küsimus.
Lisaks on nõukogu muutnud komisjoni ettepanekut seoses saastekvootide ümberarvestamise ja nende kasutamisega rahvusvaheliste kohustuste täitmiseks, valides nn pooleldi avatud süsteemi ja jättes komisjoni ettepanekust välja sätte, mis oleks võimaldanud õhusõiduki käitajatel arvestada oma saastekvoodid ümber kvootideks, mida saavad kasutada teised käitajad. Tunnistades asjaolu, et riigisisesed õhuveod (ja mitte rahvusvahelised õhuveod) on osa liikmesriikide kohustustest Kyoto protokolli esimeseks kohustusteperioodiks, on lisatud uus lõige praeguse heitkogustega kauplemise direktiivi artiklisse 19, nähes ette registreid käsitleva määruse, et tagada saastekvootide, THVd ja HVÜd kantakse üle Kyoto protokolli esimese kohustusteperioodi liikmesriikide kõrvaldamiskontodele üksnes siis, kui need on vastavuses kõnealuseks perioodiks liikmesriikide siseriiklikes andmekogudes esitatud heitkoguste summaga.
Nõukogu on ka oluliselt muutnud artiklit 25a, et täpsustada komisjoni käsutuses olevaid erinevaid institutsioonilisi menetlusi direktiivi kohandamiseks või muutmiseks tulenevalt kolmandate riikidega konsulteerimisest või nendega uute lepingute sõlmimisest. Rõhutatakse lennutegevusest tulenevate heitkoguste vähendamise küsimusele globaalse lahenduse leidmist ja vajadust leida parim võimalik koostoime ühenduse süsteemi ja kolmandate riikide samaväärsete süsteemide vahel. Kuigi nõukogu otsustas mitte lisada sõna-sõnalt vastavat Euroopa Parlamendi muudatusettepanekut (muudatusettepanek nr 49), järgib ühine seisukoht väga lähedalt selle mõtet.
Mitmed sätted on lisatud praegusesse heitkogustega kauplemise direktiivi läbivaatamisklauslisse (artikkel 30), mis on kontroll-loendiks direktiivi toimimise läbivaatamisel seoses lennutegevusega ja mis tahes probleemidega tegelemiseks, mis võivad tõusetuda kõnealuste tegevuste lisamisest heitkogustega kauplemise üldisesse süsteemi.
IV. KOKKUVÕTE
Nõukogu leiab, et ühine seisukoht kujutab endast tasakaalustatud meetmete kogumit, mis ELi poliitika ja eesmärkidega kooskõlas oleval viisil aitab kaasa lennunduse heitkoguste vähendamisele, nagu on väljendatud ka ÜRO kliimamuutuste raamkonventsioonis, tagades süsteemi kohaldamise kõigi õhusõiduki käitajate suhtes olenemata riikkondsusest, ja sellest tulenevalt, et lennunduse lisamine ühenduse heitkogustega kauplemise süsteemi ei tohiks põhjustada konkurentsimoonutusi.
Nõukogu ootab konstruktiivset arutelu Euroopa Parlamendiga, et direktiiv peatselt vastu võtta.
(1) Dok 5154/07 – KOM(2006) 818 lõplik.